Справа № 2а-2710/11/2670
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м. Київ
К/9991/71038/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.03.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011

у справі № 2а-2710/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сан Ін Бев Україна"

до Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м.
Києві по роботі з

великими платниками
податків

про скасування податкового
повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сан Ін Бев Україна"
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по
роботі з великими платниками податків
про скасування податкового
повідомлення - рішення № /0 від
26.07.2010.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.03.2011 позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30.03.2011 залишено без
змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції,
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішення спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
перевірку позивача.

За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення № /0 від
26.07.2010, яким визначено позивачу
податкове зобов'язання за платежем:
податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 29750 грн.: 9565 грн. основний
платіж, 20185 грн. штрафні (фінансові)
санкції.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 4.2.15 п.4.2 ст. 4, п. 9.10 ст. 9, п.
3.4 ст. 3, пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, п. 4.2.3 ст. 4, пп.
9.10.2 ст. 9, п. 7.3 ст. 7 Закону України „Про
податок з доходів фізичних осіб", пп. "б"
пп. 4.2.2 ст. 4, пп. 17.1.9 ст. 17 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань
перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Позивачем в порушення п. 7.3. ст. 7
Закону України „Про податок з доходів
фізичних осіб", занижено податкове
зобов'язання зі сплати податку з
доходів фізичних осіб в сумі 9565 грн.

Позивачем оскаржено рішення в
частині визначення зобов'язань у
розмірі 24158, 25 грн.

Рішення податкового органу
ґрунтувалось на тому, що Наказом ДПА
України №581 від 05.10.2004 „Про
затвердження примірних форм Заяви
фізичної особи - іноземця про
самостійне визначення резидентського
статусу та Повідомлення працедавця про
самостійне визначення фізичною
особою-іноземцем резидентського
статусу" впорядковано діяльність
працедавців щодо працевлаштування
іноземців та осіб без громадянства і
затверджено примірні форми Заяви
фізичної особи-іноземця про самостійне
визначення резидентського статусу та
Повідомлення працедавця про
самостійне визначення резидентського
статусу фізичною особою-іноземцем.

Повідомлення (довідка),
передбачена наказом №581, видається
податковим органом у разі
документального підтвердження
іноземцем наявних в нього підстав для
набуття статусу резидента України.

Статтею 8 Закону України „Про
зайнятість населення" визначено право
громадян на працевлаштування. Зокрема,
роботодавці мають право на
використання праці іноземців та осіб
без громадянства на умовах трудового
договору лише за наявності виданого
роботодавцю державною службою
зайнятості дозволу на використання
праці іноземців та осіб без
громадянства, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Громадяни Росії яких
прийнято на посади та отримано дозвіл
на працевлаштування виявили бажання
визначити себе резидентом України, для
врахування при оподаткуванні з доходів
фізичних осіб, про що свідчать
повідомлення.

Колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої та апеляційної інстанції
стосовно того, що вказані особи є
резидентами, оскільки зворотного
податковою службою у акті перевірки не
встановлено та не доведено належними
доказами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.03.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011 у
справі № 2а-2710/11/2670 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м.
Києві по роботі з великими платниками
податків відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.03.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2011 у
справі № 2а-2710/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко