Справа № 808/9877/13-а
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року 16 год. 55 хв. Справа
№ 808/9877/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Лазько Д.В.

представника позивача Денисенко А.В.

представника відповідача Перегуда О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-ДІСТРІБЬЮШН»

до: Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області

про: визнання протиправними дій,
скасування проекту рішень та постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «САВ-ДІСТРІБЬЮШН»
(далі - позивач або ТОВ
«САВ-ДІСТРІБЬЮШН») звернулось з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування наказу № 298 від 06.11.2013 про
проведення позапланової перевірки,
визнання протиправними дій по
проведенню перевірки, визнання
протиправним та скасування Проекту
рішень про вжиття обмежувальних
(коригувальних) заходів, прийняті на
підставі Акту перевірки характеристик
продукції № 000134 від 12.11.2013,. визнання
протиправним та скасування Протоколу
про виявлене порушення № 000068 від 18.11.2013,
скасування Постанови про накладення
штрафних санкцій № 000074 від 18.11.2013.

При судовому розгляді справи позовні
вимоги про визнання протиправним та
скасування наказу № 298 від 06.11.2013 про
проведення позапланової перевірки
залишені без розгляду, провадження у
справі в частині позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
Протоколу про виявлене (і) порушення
вимог статті 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» та статті 15
Закону України «Про загальну безпеку
нехарчової продукції» № 000068 від 18.11.2013
закрито ( а.с. 161-162).

Позивач вказує, що перевірка
призначена та проведена за відсутності
передбачених законом підстав, а також
не погоджується з висновками
контролюючого органу, викладеними в
акті перевірки щодо встановлення факту
розповсюдження продукції, на якій
відсутній та неналежно застосований
Національний знак відповідності, у
зв'язку з чим вважає, що така перевірка
проведена протиправно та постанова про
накладення штрафних санкцій прийнята
протиправно.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала у повному
обсязі, просила його задовольнити та
надала пояснення в його обґрунтування,
аналогічні викладеним у позовні заяві.

Представник відповідача позов не
визнав у повному обсязі, просив у його
задоволенні відмовити, вважає, що
перевірка проведена правомірно, та
зазначив, що оскаржувані рішення
прийняті у зв'язку із встановленим у
ході проведеної перевірки порушеннями
щодо розповсюдження продукції без
Національного знаку відповідності.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що підставі наказу
від 06.11.2013 №298 та направлення на
проведення перевірки від 11.11.2013 №159-Пр
фахівцями Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Запорізькій області
проведено позапланову виїзну
перевірку суб'єкта господарської
діяльності ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН», який
розташований м. Енергодар, вул.
Будівельників, буд. 27а, за результатами
якої складено Акт перевірки
характеристик продукції від 12.11.2013 №
000134 (далі - Акт перевірки), та у якому
зазначено, що встановлення
розповсюдження продукції
(інтегрованих телефонів PANASONIC KX-TS2352 та
PANASONIC KX-TS2350) без Національного знаку
відповідності в маркуванні(пакуванні)
та супровідної документації, в
маркуванні техніки та її супровідної
документації відсутні відомості про
найменування і адресу виробника та
найменування та адресу постачальника
(резидента), що є порушенням пункту 7
«Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання», затвердженого постановою
кабінету Міністрів України від 29.10.2009 №
1149, пунктів 27, 30 «Технічного регламенту
електромагнітної сумісності»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.2009 № 785 (а.с.
119-122).

Як зазначено в Акті перевірки,
суб'єктом господарювання не надано на
вимогу органу ринкового нагляду
накладні, що не дає змогу
ідентифікувати суб'єкта, який постави
йому відповідну продукцію.

Допитаний в судовому засіданні за
клопотанням представника відповідача
свідок ОСОБА_3 пояснив, що
безпосередньо ним була проведена
позивача. Свідок зазначив, що викладені
в Акті перевірки обставини щодо
встановлених порушень відповідають
дійсності. Також свідок зазначив що на
товарі, який зазначений в Акті
перевірки, як і на його упаковці та
супровідній документації, був
відсутній Національний знак
відповідності.

На підставі акту перевірки провідним
спеціалістом відділу ринкового
контролю Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Запорізькій області
складено протокол «Про виявлені
порушення вимог статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» та
статті 15 Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції» від
18.11.2013 №000069, та відповідачем прийнято
проекти рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів:

- відповідно до частини 3 статті 29
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» поставлено вимогу вжити
заходи щодо приведення продукції
(пункти 1-2 Акту перевірки), яка
надається на ринку, у відповідність із
встановленими вимогами;

- відповідно до частини 5 статті 30
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», надання продукції (пункти
1-2 Акту перевірки) на ринку тимчасово
забороняється (а.с. 18-21, 25).

На підставі Акту перевірки начальником
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області
винесено спірну постанову про
накладення штрафних санкцій від 18.11.2013
№000074, якою на ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН»
накладено штраф у розмірі 250
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян у сумі 4250 грн. 00 коп. (а.с. 123).

В даній постанові зазначено, що позивач
порушив вимоги пункту 1 частини 3 статті
44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» - розповсюдження продукції
(комп'ютерна та побутова техніка) без
Національного знаку відповідності, що
визначено у пунктах 1-2 Акту перевірки,
внаслідок чого було порушено вимоги
пунктів 27, 30 Технічного регламенту
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2009
№785, пунктів 7, 10 Технічного регламенту
безпеки низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
№1149.

28.11.2013 начальником Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області прийнято рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№ 000071, яким до позивача застосовано
наступний обмежувальний захід, яким
відповідно до частини 3 статті 29 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
вимагаємо вжити заходи щодо приведення
продукції (пункти 1-2 Акту перевірки
характеристик продукції від 12.11.2013
№000134), яка надається на ринку, у
відповідність із встановленими
вимогами (а.с. 124).

16.12.2013 позивачем подано до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області повідомлення про
виконання зазначеного обмежувального
заходу, що фактично підтверджує
висновки Акту перевірки щодо
встановлених порушень (а.с. 125).

Частиною 5 статті 10 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», повноваження та
порядок діяльності органів ринкового
нагляду, права та обов'язки їх
посадових осіб, які здійснюють
ринковий нагляд, встановлюються цим
Законом, Законами України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції», «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та іншими
законами України.

Згідно з пунктом 1, підпунктом 1 пункту 3,
пункту 7 Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№465/2011, Державна інспекція України з
питань захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України (далі -
Міністр).

Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Основними завданнями
Держспоживінспекції України є
реалізація державної політики у
сферах: державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів і рекламу в цій сфері;
державного ринкового нагляду;
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил. Держспоживінспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Таким чином відповідач є органом,
уповноваженим здійснювати державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів та, згідно з
підпунктом 1 пункту 6 вказаного
Положення, для виконання покладених на
неї завдань має право у встановленому
порядку, зокрема, перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі якість продукції, додержання
обов'язкових вимог щодо безпеки
продукції, додержання правил торгівлі.

Відповідно до частини 1 статті 4,
пунктів 4, 6, 11 частини 1 статті 11,
ппунктів1, 3-6 частини 1 статті 15, пункту 2
частини 1 статті 22, частин 1-4, 6 статті 23
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», метою здійснення ринкового
нагляду є вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів з відповідним
інформуванням про це громадськості
щодо продукції, яка при її використанні
за призначенням або за обґрунтовано
передбачуваних умов і при належному
встановленні та технічному
обслуговуванні становить загрозу
суспільним інтересам чи яка в інший
спосіб не відповідає встановленим
вимогам.

З метою здійснення ринкового нагляду
органи ринкового нагляду в межах сфер
їх відповідальності: проводять
перевірки характеристик продукції, в
тому числі відбирають зразки продукції
та забезпечують проведення їх
експертизи (випробування); приймають у
випадках та порядку, визначених цим
Законом, рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
здійснюють контроль стану виконання
суб'єктами господарювання цих рішень;
вживають у порядку, визначеному цим та
іншими законами України, заходів щодо
притягнення до відповідальності осіб,
винних у вчиненні порушень вимог цього
Закону та встановлених вимог.

Посадові особи, які здійснюють
ринковий нагляд, мають право: проводити
у випадках і порядку, визначених цим
Законом, документальні перевірки та
обстеження зразків продукції,
відбирати зразки продукції і
забезпечувати проведення їх
експертизи (випробування); вимагати від
суб'єктів господарювання надання
документів і матеріалів, необхідних
для здійснення ринкового нагляду,
одержувати копії таких документів і
матеріалів; вимагати від посадових
осіб суб'єктів господарювання та
фізичних осіб - підприємців надання у
погоджений з ними строк усних чи
письмових пояснень з питань, що
виникають під час проведення перевірок
і вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів; складати акти перевірок та
застосовувати в установленому законом
порядку штрафні санкції до суб'єктів
господарювання за порушення вимог
цього Закону, Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» та встановлених вимог;
складати на основі актів перевірок
протоколи про адміністративні
правопорушення у сфері здійснення
ринкового нагляду та розглядати справи
про відповідні адміністративні
правопорушення згідно із законом
України.

Заходами ринкового нагляду є
обмежувальні (корегувальні) заходи, що
включають: обмеження надання продукції
на ринку; заборону надання продукції на
ринку; вилучення продукції з обігу;
відкликання продукції. Під час
перевірок характеристик продукції
проводяться документальні перевірки, у
разі необхідності - обстеження зразків
продукції, а за наявності підстав
вважати, що продукція є небезпечною,
становить ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, - відбір та
експертиза (випробування) зразків
продукції.

При проведенні перевірок
характеристик продукції органи
ринкового нагляду враховують ступінь
ризику, який може становити відповідна
продукція, а також відомості, що
містяться у зверненнях споживачів
(користувачів) про захист їх права на
безпечність продукції, та іншу
інформацію щодо продукції.

Органи ринкового нагляду проводять
планові та позапланові перевірки
характеристик продукції. Планові
перевірки характеристик продукції
проводяться у розповсюджувачів цієї
продукції, а позапланові, - у
розповсюджувачів та виробників такої
продукції. Під час таких перевірок
перевіряються характеристики лише
того виду продукції, що є предметом
перевірки. Перевірка характеристик
продукції може бути невиїзною (за
місцезнаходженням органу ринкового
нагляду) або виїзною.

Отже, органи ринкового нагляду мають
право провести позапланову виїзну
перевірку, якщо за результатами
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувача є підстави вважати, що
продукція не відповідає вимогам
чинного законодавства.

Крім того, згідно з Переліком органів
державного ринкового нагляду та сфер
їх відповідальності, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 червня 2011 року №573,
Держспоживінспекція здійснює нагляд,
зокрема, у сфері низьковольтного
електричного обладнання та
електрообладнання побутового
призначення; електромагнітної
сумісності обладнання; мийних засобів;
безпеки машин та устаткування.

Враховуючи, що перевірку проведено з
питань відповідності продукції, що
реалізується позивачем, Технічним
регламентам безпеки у зазначених
сферах, суд приходить до висновку, що
таку перевірку відповідачем проведено
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством.

Підставою для прийняття спірної
постанови були факти розповсюдження
позивачем продукції (комп'ютерної,
побутової та іншої техніки) без
Національного знаку відповідності, а
також відсутності у маркуванні техніки
та її супровідній документації
відомостей про найменування і адресу
виробника та найменування і адресу
постачальника (резидента).

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна
містити: назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; дані про основні
властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт;
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; позначку
про наявність або відсутність у складі
продуктів харчування генетично
модифікованих компонентів; дані про
ціну (тариф), умови та правила придбання
продукції; виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності; дату
виготовлення; відомості про умови
зберігання; гарантійні зобов'язання
виробника (виконавця); правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

За приписами частини 2, пункту 3 частини
4 статті 13, частин 1, 2 статті 33 Закону
України «Про стандарти, технічні
регламенти та процедури оцінки
відповідності», відповідність
введених в обіг в Україні продукції,
процесів та послуг технічним
регламентам є обов'язковою. Вимоги
технічних регламентів поширюються на
товари вітчизняного та іноземного
походження незалежно від їх
походження.

Кабінет Міністрів України визначає
зразок (опис) та затверджує правила
застосування національного знака
відповідності, що використовується для
засвідчення відповідності технічним
регламентам. Національний знак
відповідності, визначений у технічному
регламенті, застосовується до всієї
продукції, яка є об'єктом та відповідає
вимогам цього технічного регламенту.

Відповідно до пунктів 1, 2 Правил
застосування національного знака
відповідності, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.11.2001 №1599, національний знак
відповідності (далі - знак
відповідності) засвідчує
відповідність позначеної ним
продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому нанесення знака відповідності є
обов'язковим.

Відповідно до пункту 19 Технічного
регламенту №785, Національний знак
відповідності наносять на апаратуру
або на табличку з її технічними даними
згідно з правилами застосування
національного знака відповідності,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Відповідно до пунктів 13, 23, 24, 27
Технічного регламенту №785,
відповідність апаратури основним
вимогам повинна підтверджуватися
декларацією про відповідність,
складеною виробником або
уповноваженим представником.

Виробник або уповноважений
представник повинен зберігати
декларацію про відповідність не менш
як 10 років після дати випуску останньої
одиниці апаратури.

У разі коли виробник не є резидентом
України та не має свого уповноваженого
представника в Україні, зобов'язання
щодо збереження технічної
документації та декларації про
відповідність покладається на особу,
яка ввела апаратуру в обіг. Кожна
одиниця апаратури повинна бути
ідентифікована стосовно типу, партії,
серійного номера та будь-якої іншої
інформації, яка надає можливість
ідентифікувати апаратуру. Кожна
одиниця апаратури повинна
супроводжуватися інформацією про
найменування та адресу виробника і,
якщо він не є резидентом України, -
найменування та адресу уповноваженого
представника, а у разі, коли
уповноважений представник відсутній, -
найменування та адресу імпортера.
Інформація, необхідна для застосування
апаратури за призначенням, повинна
міститися в інструкціях, якими
супроводжується апаратура.

Згідно з пунктами 7, 10, 11 Технічного
регламенту №1149, перед введенням в обіг
на електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має
відповідати вимогам, наведеним у
додатку 4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

Нанесення на електрообладнання
будь-якого іншого маркування, здатного
ввести в оману щодо значення та форми
національного знака відповідності,
забороняється.

Під час проведення перевірки
контролюючим органом виявлено факти
розповсюдження позивачем продукції
(комп'ютерної та побутової техніки) без
Національного знаку відповідності, а
також відсутності у маркуванні техніки
та її супровідній документації
відомостей про найменування і адресу
виробника та найменування і адресу
постачальника (резидента), чим порушено
положення Технічного регламенту №785 та
Технічного регламенту №1149.

Так, згідно з частиною 5 статті 8, пункту
1 частини 3 статті 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», суб'єкти
господарювання зобов'язані надавати на
вимогу органів ринкового нагляду
документацію, що дає змогу
ідентифікувати: будь-який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію; будь-який суб'єкт
господарювання, якому вони поставили
відповідну продукцію.

До розповсюджувача застосовуються
штрафні санкції у разі: розповсюдження
продукції, на якій відсутній
національний знак відповідності, якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, - у розмірі
від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від двохсот до трьохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку, що оскаржувані рішення
прийняті правомірно, у межах наданих
повноважень та у спосіб, що
передбачений законодавством.

В ході судового розгляду справи
представником позивача надані
фотокопії побутової техніки, її
паспортів та пакування, з яких
вбачається про нанесення на вказані
предмети Національного знаку
відповідності.

Суд критично оцінює подані
представником доказі, оскільки вони не
є підтвердженням того, що Національний
знак відповідності був нанесений на
час проведення перевірки, а свідчать
лише про виконання позивачем рішення
про вжиття обмежувальних заходів,
повідомлення про що подавалось
останнім до Інспекції з питань захисту
прав споживачів 16.12.2013.

Крім того, подані представником
позивача докази спростовуються Актом
перевірки, яким зафіксовано
відсутність на маркуванні (пакуванні)
та супровідній документації
Національного знаку відповідності.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що позивачем здійснювалось
розповсюдження продукції
(комп'ютерної, побутової та іншої
техніки) без Національного знаку
відповідності, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М. Каракуша