Справа № 264/5146/14-а
Суддя: Хараджа О. О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/5146/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р. Іллічівський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області в особі судді Хараджа О.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Маріуполі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу ДАІ Маріупольського
МУ ГУМВС України в Донецькій області з
приводу рішення суб'єкта владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності, -

В С Т А
Н О В И В:

У червні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому вказав, що 07 червня 2014 року його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 425 грн. Постанову по справі про
адміністративне правопорушення
винесено за те, що 07 червня 2014 року о 17.42
годині на перехресті пр. Ілліча та вул.
Ливарної в м. Маріуполі водій
автомобіля «Fiat Tempra» державний номерний
знак НОМЕР_1 рухався на жовтий сигнал
світлофору, а закінчив свій рух на
червоний, чим порушив п.п. 8.7.3.г, 8.7.3.е ПДР
України. Із постановою не згоден і
просить її скасувати.

В обґрунтування позову зазначив, що 07
червня 2014 року о 18.30 годині, керуючи
автомобілем марки «Fiat Tempra» державний
номерний знак НОМЕР_1, він рухався по пр.
Ілліча. У салоні автомобіля
знаходилась його родина. На перехресті
пр. Ілліча та вул. Ливарної в м.
Маріуполі миготливий зелений сигнал
світлофору змінився на жовтий. Він
продовжив свій рух відповідно до вимог
п. 8.11 ПДР України та звільнив
перехрестя. Він рухався зі швидкістю 60
км/год., перешкод іншим учасникам руху
не створив. Через 450-500 метрів по ходу
його руху з протилежної сторони пр.
Ілліча, через трамвайні шляхи вибіг
інспектор ДПС і вимагав його
зупинитися та пройти до патрульного
автомобіля на протилежну сторону пр.
Ілліча. У автомобілі був встановлений
побутовий відеореєстратор. Відносно
нього було складено протокол про
адміністративне правопорушення за
проїзд на забороняючий сигнал
світлофору та винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. На
його вимогу показати сертифікат та
дані метрологічної перевірки
встановленого відеозасобу, йому
продемонстрували відео, на якому
неможливо розрізнити навіть марку
автомобіля. На його заперечення, що він
рухався з дотриманням правил
дорожнього руху, працівники ДАІ не
звернули увагу. Інспектор виніс
постанову про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
яку він вважає незаконною та просив її
скасувати.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав на адресу суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, зазначивши,
що позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився з невідомих суду
причин, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Оскільки позивач надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проте в судове засідання прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, для
розгляду справи немає перешкод,
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами на підставі ч. 4 ст.
122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії
ПС1 № 143088 від 07 червня 2014 року,
винесеною інспектором ДПС взводу ДПС
ДАІ м. Маріуполя, позивача притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425 грн. за порушення
п.п. 8.7.3.г, 8.7.3е ПДР України, а саме за те,
що 07 червня 2014 року о 17.42 годині на
перехресті пр. Ілліча та вул. Ливарної в
м. Маріуполі водій автомобіля «Fiat Tempra»
державний номерний знак НОМЕР_1 рухався
на жовтий сигнал світлофору, а закінчив
свій рух на червоний.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення
водіями транспортних засобів правил
проїзду перехресть, зупинок
транспортних засобів загального
користування, проїзд на заборонний
сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Статтею 23 КпАП України визначено, що
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову
посадової особи органу внутрішніх
справ у справах про адміністративне
правопорушення про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено, зокрема, в районний суд у
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд
вважає, що порушення вимог закону щодо
порядку і підстав притягнення особи до
відповідальності за адміністративне
правопорушення посадовими особами
органів внутрішніх справ, які
зобов'язані діяти виключно в межах і в
порядку, визначених законом, є
підставою для захисту прав фізичних
осіб, одним із способів якого є
скасування рішення у відношенні цієї
особи, прийнятого всупереч вимогам
закону.

Діючим законодавством про
адміністративні правопорушення
передбачена певна процедура
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, порушення якої, на
думку суду, є підставою для скасування
рішення уповноваженого органу,
прийнятого із порушенням цієї
процедури.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Незабезпечення відповідачем виконання
вимог ст. 254 та 268 КУпАП призвело до того,
що він не зміг при розгляді справи про
адміністративне правопорушення повною
мірою виконати вимоги і ст. 280 КУпАП
щодо з'ясування обставин, які є
обов'язковими для прийняття рішення.

Ці порушення з боку відповідача, на
думку суду є безперечними підставами
для скасування оскарженого рішення
посадової особи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Позивач наполягає на тому, що в
його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП і у
вказаний у постанові час він не
порушував Правила дорожнього руху.

Відповідачем не надано суду жодних
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_1 скоїв адміністративне
правопорушення та підлягає
притягненню до адміністративної
відповідальності.

Таким чином, постанова про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 19, 159, 160, 161, 163, 167
КАС України, ст. ст. 7, 23, 38, 122, 251, 252, 254, 256,
280, 285, 288, 289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, п. п.
16.11 Правил дорожнього руху України, суд
-

П О С Т А Н О
В И В :

Позов ОСОБА_1 до відділу ДАІ
Маріупольського МУ ГУМВС України в
Донецькій області з приводу рішення
суб'єкта владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 143088 від 07 червня
2014 року, винесену інспектором ДПС
взводу ДПС ДАІ м. Маріуполя про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КпАП України визнати
незаконною та скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
О. О. Хараджа