Справа № 872/857/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокусправа № 2а/0470/12605/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Державної митної служби
України

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13 листопада 2012 року

по справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дніпровагонмаш" до Дніпропетровської
митниці Державної митної служби
України, 3 особи Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство "Дніпровагонмаш" (далі - ПАТ
"Дніпровагонмаш") 23.10.2012 року звернувся
до суду з адміністративним позовом до
відповідача Дніпропетровської митниці
Державної митної служби України (далі -
митниці), 3 особи Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення митниці про
коригування митної вартості товару від
17.09.2012 року №110010000/2012/600985/1; визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України від 14.09.2012 року №110010000
/2012/01346; зобов'язати відповідача надати
висновок до ГУ Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області про повернення позивачу
надмірно сплаченої суми у розмірі 43 332,62
грн.

Відповідач заперечував проти позову,
просив суд в задоволенні позову
відмовити.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.11.2012 року позов задоволено частково,
визнані протиправними та скасовані
рішення митниці про коригування
митної вартості товарів №110010000/2012/600985/1
від 17.09.2012 року, та картка відмови в
прийнятті митної декларації
№110010000/2012/01346 від 14.09.2012 року, в іншій
частині позовних вимог відмовлено, на
користь позивача стягнені судові
витрати в сумі 433,33 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем
митницею подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до приписів ст.49,51,52 МК
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України,є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари, яка
визначається декларантом відповідно
до норм Митного кодексу України; митна
вартість товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Ст. 53 МК України передбачено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування (частина 2 статті 53 МКУ).

Водночас частиною 3 вказаної статті
встановлено, що у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач ПАТ "Дніпровагонмаш" 08.09.2010 року
уклав з ТОВ "Норма" контракт №25, за яким
у вересні 2012 року позивач отримав
товар: а саме: частини рухомого складу
залізничного транспорту у вигляді
комплекту полімерних литих елементів
білого кольору бочкоподібної форми з
наскрізними радіальними отворами, який
є частиною пристрою зчеплення
залізничного вагону; призначений для
поглинання апарату автозчеплення
ПМКП-110 в якості амортизаторів удару та
захисту вантажних вагонів від
повздовжних перевантажень ПМКП-110 - 1 у
кількості 500 комплектів, вага брутто 9090
кг, вага нетто 9082,5 кг, що складається з
елементу ПМКП 110.00.00.009 - 4 шт., елементу
ПМКП 110.00. 00. 010 - 1 шт. ТУ 3183.002.04
Виробник: "Дюрел ГМБХ", Німеччина. Крана
виробництва: DE. Торгівельна марка: DUREL.
Місць 1500, загальною вартістю 2 094 692,168
грн., або 228 677,56 руб. РФ, за ціною 1
комплекту 5474 руб. РФ.

Із матеріалів справи вбачається, і
зазначена обставина не заперечується
сторонами, що для митного оформлення
товару 14.09.2012 року позивачем подана
митному органу вантажно-митна
декларація (ВМД) за №110010000.2012 .007732 від
13.09.2012 року, в якій вартість товару
визначена за основним методом за ціною
договору на суму 2 094 692,168 грн., або 228 677,56
руб. РФ., а також
товаросупроводжувальні документи: ВМД
№ 110010000.2012.007781 від 14.09.2012 року, облікову
картку суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності № 11001/1/ 12/ 100804 від 25.06.2012 року,
накладну CMR № 821219 від 11.09.2012 року,
повідомлення про намір увезення (ПНУ) №
110000000.2012. 912400 від 11.09.2012 року,
уніфіковану митну квитанцію МД-1 № 80714Д
№0050525 від 12.09.2012 року, калькуляцію 42 від
12.09.2012 року, рахунок-фактуру (інвойс) №
Н085 від 11.09.2012 року, пакувальний лист №
Н085 від 11.09.2012 року, інвойс на
перевезення № 45 від 12.09.2012 року,
зовнішньоекономічний контракт № 25 від
08.09.2010 року та доповнення до нього
додаткові угоди № 2, 4,5, специфікацію № 8
від 29.05.2012 року, договір на перевезення
№ 772 від 21.04.2011 року, інвойс на
перевезення № 45 від 12.09.2012 року,
сертифікат якості 317 від 11.09.2012 року,
довідку з банка № 238 від 04.09.2012 року,
КТ-110-2225-2011 від 13.09.2011 року, платіжне
доручення від 04.09. 2012 року, лист 10-46/1063
від 14.09.2012 року, довідку про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна СДПІ м.
Дніпропетровська від 19.07.2012 року, копію
ВМД іноземної країни № 10102180/ 110912/0004000
від 11.09.2012 року, рішення органу з
сертифікації № 158/53 від 24.02.2012 року, акт
про проведення митного огляду товарів
№ 110010000/2012/01330 від 14.09.2012 року.

Матеріали справи свідчать, що 14.09.2012
року митним органом оформлено картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України № 110010000/2012/01346 із
зазначенням причин - у наданих
декларантом документах виявлено
розбіжності, а саме: у копії митної
декларації країни відправлення № 10102180/
11092012/0004000 від 11.09.2012 року інші дані про
країну походження, що унеможливило
застосування основного методу
визначення митної вартості.

Наказом Міністерства фінансів України
від 30.05.2012 року затверджено Порядок
заповнення митних декларацій на бланку
єдиного адміністративного документа,
який встановлює правила заповнення
граф митних декларацій.

Згідно п. 2 розділу ІІ вказаного порядку
"Поміщення товарів у митні режими
імпорту, реімпорту, переробки на митній
території України, тимчасового
ввезення, знищення або руйнування,
відмови на користь держави та
поміщення іноземних товарів у митні
режими митного складу, вільної митної
зони, безмитної торгівлі"встановлено,
що в Графі 2
"Відправник/Експортер"зазначається, що
якщо описом цієї графи не передбачено
інше, у графі зазначаються відомості
про відправника, а в Графі 11
"Торговельна країна / Країна
виробництва"зазначається літерний код
альфа-2 відповідно до класифікації
країн світу країни місцезнаходження
особи, відомості про яку зазначені в
графі 2 МД, а якщо в графі 2 зазначені
відомості про двох осіб (у графі та в
доповненні до МД з посиланням на графу
2), то про особу, відомості про яку
наведені в доповненні до МД з
посиланням на графу 2.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ПАТ "Дніпровагонмаш"
надав до митного органу всі необхідні
документи, визначені ч. 2 ст. 53 МК
України , при цьому позивачем заповнено
графи митної декларації, які викликали
сумніви у митного органу, у
відповідності до вказаного вище
Порядку і аналіз вказаних документів
не дає підстави вважати, що вони
містять розбіжності, які ставлять під
сумнів числові значення складових
митної вартості товарів або відомості
щодо ціни, яка була сплачена за товар,
та на які посилається митний орган.

Згідно положень ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України, здійснюється шляхом
послідовного застосування таких
методів: основним методом визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються ; другорядні: а)за ціною
договору щодо ідентичних товарів ; б)за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів ; в) на основі
віднімання вартості ; г)на основі
додавання вартості ; г)резервного ; при
цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо:1) немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів, за винятком тих, що:
встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні, обмежують
географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно), не впливають значною мірою
на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

З матеріалів справи вбачається, що
відносно позивача відсутні обмеження,
що встановлені на застосування
основного методу визначення вартості
товарів, надані декларантом відомості
підтверджені документально і в
наявності є всі складові митної
вартості товару, що імпортується.

Митним органом згідно п.3 ст. 337 МКУ
проведено контроль
співставлення-автоматизоване
порівняння даних митної вартості
ідентичних товарів, оформлених
декларантом, які містяться в митній
декларації, поданій для митного
оформлення 14.09.2012 року, яке становить
905,943 руб. за кг., з даними, які містяться
в електронних копіях ВМД від 27.07.2012 року
№ 110010000/2012/ 006172, з рівнем митної
вартості товару з таким же описом та
технічними характеристиками, в
розмірі 997,1739 руб. за кг.

В картці відмови в прийнятті митної
декларації також зазначено, що
проведена консультація з декларантом,
який додатково надав акт ТПП ДИ-387 від
14.09.2012 року, та листи підприємств.

На підставі інформації щодо вартості
ідентичних товарів, митне оформлення
яких вже здійснено , митним органом
17.09.2012 року винесене рішення про
коригування митної вартості товарів
№110010000/2012/6000985/1 за ціною договору щодо
ідентичних товарів .

Судом першої інстанції встановлено, що
27.07.2012 року , та 14.09.2012 року позивач
здійсню вав імпорт товару однакової
номенклатури за одним контрактом, при
цьому вартість придбаного товару є
однаковою, обраховувалася по ціні за
один комплект в сумі 5474 руб. РФ, що
підтверджується інвойсом № Н080 від
23.07.2012 року та інвойсом № Н085 від 11.09.2012
року, які видані ТОВ "Норма".

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що приймаючи 17.09.2012 року
рішення про коригування митної
вартості товарів № 110010000/2012/600985/1,
відповідач дійшов помилкового
висновку про різну вартість товару, що
імпортувався ПАТ "Дніпровагонмаш" у
липні 2012 року і у вересні 2012 року,
оскільки для митного оформлення
митному органу позивачем в обох
випадках наданий товар - частини
рухомого складу залізничного
транспорту: комплект полімерних литих
елементів білого кольору
бочкоподібної форми з наскрізними
радіальними отворами, який є частиною
пристрою зчеплення залізничного
вагону, який обліковується за
кількісним складом комплектів, а не за
вагою 1 кг

Матеріали справи свідчать, що
відповідач не надав суду першої
інстанції доказів, що підтверджувальні
документи, подані позивачем для
митного оформлення товару, є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів в
достовірності відомостей стосовно
заявленої вартості та не дають
можливості визначити митну вартість
товару шляхом застосування обраного
позивачем методу за ціною договору.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позивач виконав умови, передбачені ст.
58 МК України для митного оформлення
товару за ВМД №110010000.2012 .007732 від 13.09.2012
року , зокрема при декларуванні митної
вартості товару за ціною договору, а
відповідач здійснив самостійну митну
оцінку вартості товару із
застосуванням передбаченого ст.59 МК
України методу за ціною договору щодо
ідентичних товарів без достатніх для
того підстав, що призвело до
безпідставного прийняття митним
органом 17.09.2012 року рішення про
визначення митної вартості товару
№110010000/2012/600985/1 за ціною договору щодо
ідентичних товарів, та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України №110010000 /2012/01346 від 14.09.2012
року.

В силу викладеного суд першої
інстанції правомірно визнав
протиправними та скасував
вищезазначені рішення митниці про
коригування митної вартості товару
№110010000/2012/600985/1 від 17.09.2012 року та
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№110010000 /2012/01346 від 14.09.2012 року.

Оскільки питання повернення митних
платежів, надмірно сплачених до
бюджету вирішується митним органом у
відповідності до "Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами",
затвердженого наказом Державної
митної служби України №618 від
20.07.2007року за відповідною заявою,з якою
позивач до митного органу не звертався,
суд першої інстанції правомірно
відмовив позивачу у задоволенні
позовної вимоги щодо покладання
обов'язку на митний орган надати
висновок до ГУ Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області про повернення позивачу
надмірно сплаченої суми у розмірі 43 332,62
грн.

Суд першої інстанції правомірно у
відповідності до приписів ст.94 КАС
України стягнув на користь позивача
витрати по оплаті судового збору в сумі
433,33 грн.

Доводами апеляційної скарги вказані
обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
адміністративної справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Державної митної служби
України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13 листопада 2012 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова