Справа № 826/9859/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9859/14

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Київ

17 липня 2014 року № 826/9859/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «РІЕЛКОМ» до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про визнання незаконними дій, визнання нечинним та скасування акту, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «РІЕЛКОМ» (далі - позивач) до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі – відповідач) про визнання незаконними дій, визнання нечинним та скасування акту опису та арешту майна від 20.06.2014 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 ст. 181 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження визначено, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України (Розділ ХІV - Виконання рішення, ухвали, постанови).

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Оскільки, Господарським процесуальним кодексом України визначено інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами господарського судочинства, то такі справи не відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 року № 3, (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року № 5, від 14.09.2012 року № 10, від 30.09.2013 року № 14) встановлено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач оскаржує дії відповідача щодо проведення опису майна та складенні акту опису й арешту майна від 20.06.2014 року при примусовому виконанні наказу № 27/12 від 04.03.2014 року, виданого Господарським судом міста Києва 04.03.2014 року.

Окрім того, позивач у даній справі є стороною у виконавчого провадження при примусовому виконанні вказаного наказу № 27/12 від 04.03.2014 року

Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача при проведенні опису майна та складенні акту опису й арешту майна від 20.06.2014 року, визнання нечинним та скасування акту опису та арешту майна від 20.06.2014 року стосуються контролю за виконанням наказу Господарського суду міста Києва, а тому заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Також суд роз'яснює, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ч.1 ст. 109, ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РІЕЛКОМ» до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про визнання незаконними дій, визнання нечинним та скасування акту.

Роз’яснити позивачу що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко