Справа № 2а-8052/11/1370
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 130744/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Саламахи О.І.,

представника позивача
Шніцара А.О.,

представника відповідача
Павлюк Б.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Партнер-М» до державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова про визнання недійсними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2011 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Партнер-М» (далі -
ТзОВ «Партнер-М») звернулося до суду з
адміністративним позовом, у якому
просило визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова (далі - ДПІ) від 15.07.2011
року

№ /16610 про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість (далі - ПДВ) на суму
223669,00 грн., з яких 180971,00 грн. та 42698,00 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ /16611 про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 460638,00 грн., з яких 371279,00
грн. за основним платежем та 89359,00 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ /16611 про зменшення розміру
від'ємного значення суми ПДВ у розмірі
897,00 грн., з яких 896,00 грн. суми завищення
від'ємного значення ПДВ та 1,00 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2012
року у справі № 2а-8052/11/1370 позов було
задоволено повністю.

У своїй апеляційній скарзі ДПІ просить
вказану постанову суду скасувати та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позову ТзОВ «Партнер-М» у
повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
ДПІ було проведено планову виїзну
перевірку ТзОВ «Партнер-М» з питань
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.04.2008 року по 31.03.2011 року, результати
якої відображено у акті № 423/23-2/32327081 від
17.06.2011 року.

За наслідками проведеної перевірки
прийнято оспорювані податкові
повідомлення-рішення від 15.07.2011 року №
/16610, № /16611 та № /16611.

На переконання апелянта, перевіркою
встановлено порушення ТзОВ
«Партнер-М»:

- пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», що призвело до заниження
податку на прибуток підприємств в сумі
371279,00 грн., у тому числі за ІІ квартал 2010
року на 255382,00 грн., за ІІІ квартал 2010
року на 99933,00 грн., за IV квартал 2010 року
на 2116,00 грн., за І квартал 2011 року на 13848,00
грн.

- пп. 7.4.1 пп. 7.4.5 п.7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» та п. 198.1, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження ПДВ в сумі 180971,00
грн., в тому числі за червень 2010 року на
89149,0 грн., за липень 2010 року на 17455,00 грн.,
за серпень 2010 року на 3878,00 грн., за
вересень 2010 року на 58613,00 грн., за
грудень 2010 року на 1693,00 грн., за січень
2011 року на 10183,00 грн. та завищення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з ПДВ в сумі 896,00 грн. (за
лютий 2011 року).

Щодо правовідносин позивача з ПП
«Версант» перевіркою встановлено таке.

ТзОВ «Партнер М» під час проведення
перевірки не представлено договору на
постачання та не надано жодних
документів, що стосуються факту
транспортування реалізованих віконних
та дверних конструкцій.

Згідно з представленими до перевірки
документами (карка рахунку 631
«розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ПП
«Версант», накладні на отримання
товару та податкові накладні)
встановлено, що сума господарської
операції становить 860 748,94 в гри. в тому
числі ПДВ 143 458,16 грн. - придбання
віконних та дверних конструкцій на
підставі накладних.

В податковому обліку ТзОВ «Партнер М»
придбані товарно-матеріальні цінності
віднесено до складу валових витрат та
податкового кредиту звітного періоду.

Розрахунки за поставлені
товарно-матеріальні цінності
проведено в повному обсязі через
розрахунковий рахунок.

При проведенні перевірки ТзОВ «Партнер
М» по операціях з поставки віконних та
дверних конструкцій від ПП «Версант»
встановлено наступне:

єдиними документами, що підтверджують
здійснення господарських операцій
ТзОВ «Партнер М» та ПП «Версант», є
накладна на постачання ТМЦ та
податкова накладна

На ПП «Версант» згідно із поданою
звітністю до ДПІ у Франківському
районі м. Львова, відсутній технічний
персонал для проведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні основні засоби, транспорті
засоби.

Згідно з базами даних автоматизованого
співставлення податкового
зобов'язання та податкового кредиту на
рівні ДПА України станом на 01.07.2011 року
встановлено розбіжність в сумі 143 458,16
грн.

Щодо правовідносин позивача з ПП
«Бізнесгруп» перевіркою встановлено
таке.

ТзОВ «Партнер М» під час проведення
перевірки не представлено договору на
постачання та не надано жодних
документів, що стосуються факту
транспортування реалізованих віконних
та дверних конструкцій.

Згідно з представленими до перевірки
документами (карка рахунку 631
«розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ПП
«Бізнесгруп», накладні на отримання
товару та податкові накладні)
встановлено, що сума господарської
операції становить 463321,4 в грн. в тому
числі ПДВ 77219,16 грн. - придбання віконних
та дверних конструкцій на підставі
накладних.

У податковому обліку ТзОВ «Партнер М»
придбані товарно-матеріальні цінності
віднесено до складу валових витрат та
податкового кредиту звітного періоду.

Розрахунки за поставлені
товарно-матеріальні цінності
проведено в повному обсязі через
розрахунковий рахунок.

При проведенні перевірки ТзОВ «Партнер
М» по операціях з поставки віконних та
дверних конструкцій рід ПП
«Бізнесгруп» встановлено таке.

Єдиними документами, що підтверджують
здійснення господарських операцій
ТзОВ «Партнер М» та ПП «Бізнесгруп», є
накладна на постачання ТМЦ та
податкова накладна.

На ПП «Версант» згідно із поданою
звітністю до ДПІ у Франківському
районі м. Львова, відсутній технічний
персонал для проведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні основні засоби, транспорті
засоби.

Згідно із базами даних
автоматизованого співставлення
податкового зобов'язання та
податкового кредиту на рівні ДПА
України станом на 01.07.2011 року
встановлено розбіжність в сумі 77219,16
грн.

Щодо правовідносин позивача з ТОВ
«Іртас» перевіркою встановлено таке.

ТзОВ «Партнер М» під час проведення
перевірки не представлено договору на
постачання та не надано жодних
документів, що стосуються факту
транспортування реалізованих віконних
та дверних конструкцій.

Згідно з представленими до перевірки
документами (карка рахунку 631
«розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ПП
«Бізнесгруп», накладні на отримання
товару та податкові накладні)
встановлено, що сума господарської
операції становить 374 945,00 в грн. в тому
числі ПДВ 62490,83 грн. - придбання віконних
та дверних конструкцій на підставі
накладних.

У податковому обліку ТзОВ «Партнер М»
придбані товарно-матеріальні цінності
віднесено до складу валових витрат та
податкового кредиту звітного періоду.

Розрахунки за поставлені
товарно-матеріальні цінності
проведено частково на суму 23268 грн.
через розрахунковий рахунок.

При проведенні перевірки ТзОВ «Партнер
М», по операціях поставки
товарно-матеріальних цінностей від
ТзОВ «Іртас» встановлено таке.

Єдиними документами, що підтверджують
здійснення господарських операцій
ТзОВ «Партнер М» та ТзОВ «Іртас», є
накладні на отримання ТМЦ та податкова
накладна.

На ТзОВ «Іртас» згідно з поданою
звітністю до ДПІ у Синівському районі
м. Львова, відсутній технічний персонал
для проведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні основні засоби, транспорті
засоби.

Первинні документи, що підтверджують
проведені взаєморозрахунки ТзОВ
«Партнер М» з ТзОВ «Іртас», вилучено
ОВС УПМ ДПА у Львівській області
(протокол виїмки від 05.01.2011 року), до
перевірки представлено фотокопії
первинних документів.

Згідно з базами даних автоматизованого
співставлення податкового
зобов'язання та податкового кредиту на
рівні ДПА України станом на 01.07.2011 року
встановлено розбіжність в сумі 62490,83
грн.

Щодо правовідносин позивача з ТОВ
«Екопласт Львів» перевіркою
встановлено таке.

ТзОВ «Партнер М» під час проведення
перевірки не представлено договору на
постачання та не надано жодних
документів, що стосуються факту
транспортування реалізованих віконних
та дверних конструкцій.

Згідно з представленими до перевірки
документами (карка рахунку 631
«розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ТзОВ
«Екопласт Львів», накладні на
отримання товару та податкові
накладні) встановлено, що сума
господарської операції становить 6500
грн. втому числі ПДВ 1083,33 грн. -
придбання віконних та дверних
конструкцій на підставі накладних.

В податковому обліку ТзОВ «Партнер М»
придбані товарно-матеріальні цінності
віднесено до складу валових витрат та
податкового кредиту звітного періоду.

Розрахунки за поставлені
товарно-матеріальні цінності
проведено в повному обсязі через
розрахунковий рахунок.

При проведенні перевірки ТзОВ «Партенр
М» по операціях поставки ТМЦ від ТзОВ
«Екопласт Львів» встановлено таке.

Єдиними документами, що підтверджують
здійснення господарських операцій
ТзОВ «Партенр М» та ТзОВ «Екопласт
Львів», є накладна на отримання ТМЦ та
податкова накладна

На ТзОВ «Екопласт Львів» згідно з
поданою звітністю до ДПІ у Сихівському
районі м. Львова відсутній технічний
персонал для проведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні основні засоби, транспорті
засоби.

Згідно з базами даних автоматизованого
співставлення податкового
зобов'язання та податкового кредиту на
рівні ДПА України станом на 01.07.2011 року
встановлено розбіжність в сумі 62490,83
грн.

Щодо правовідносин позивача з ПП
«Авторесурс сервіс» перевіркою
встановлено таке.

ТзОВ «Партнер М» під час проведення
перевірки не представлено договору на
постачання та не надано жодних
документів, що стосуються факту
транспортування реалізованих віконних
та дверних конструкцій.

Згідно з представленими до перевірки
документами (карка рахунку 631
«розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ПП
«Авторесурс Сервіс», накладні на
отримання товару та податкові
накладні) встановлено, що сума
господарської операції становить 61099,63
в грн. в тому числі ПДВ 10183,27 грн. -
придбання віконних та дверних
конструкцій на підставі накладних.

У податковому обліку ТзОВ «Партнер М»
придбані товарно-матеріальні цінності
віднесено до складу валових витрат та
податкового кредиту звітного періоду.

Розрахунки за поставлені
товарно-матеріальні цінності
проведено в повному обсязі через
розрахунковий рахунок.

При проведенні перевірки ТзОВ «Партенр
М», по операціях поставки ТМЦ від ПП
«Авторесурс сервіс» встановлено таке.

Єдиними документами, що підтверджують
здійснення господарських операцій
ТзОВ «Партенр М» та ПП «Авторесурс
сервіс», є акт виконаних робіт та
податкова накладна.

На ПП «Авторесурс сервіс» згідно з
поданою звітністю до ДПІ у Синівському
районі м. Львова відсутній технічний
персонал для проведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні основні засоби, транспорті
засоби.

Згідно з базами даних автоматизованого
співставлення податкового
зобов'язання та податкового кредиту на
рівні ДПА України станом на 01.07.2011 року
встановлено розбіжність в сумі 62490,83
грн.

Щодо правовідносин позивача з ПП
«Транс грей» перевіркою встановлено
таке.

ТзОВ «Партнер М» під час проведення
перевірки не представлено договору на
постачання та не надано жодних
документів, що стосуються факту
транспортування реалізованих віконних
та дверних конструкцій.

Згідно з представленими до перевірки
документами (карка рахунку 631
«розрахунки з вітчизняними
постачальниками» по контрагенту ПП
«Транс грей», накладні на отримання
товару та податкові накладні)
встановлено, що сума господарської
операції становить 15532,42 грн. в тому
числі ПДВ 2588,74 грн. - придбання віконних
та дверних конструкцій на підставі
накладних.

В податковому обліку ТзОВ «Партнер М»
придбані товарно-матеріальні цінності
віднесено до складу валових витрат та
податкового кредиту звітного періоду.

Розрахунки за поставлені
товарно-матеріальні цінності
проведено в повному обсязі через
розрахунковий рахунок.

При проведенні перевірки ТзОВ «Партенр
М» по операціях поставки ТМЦ від ПП
«Транс грей» встановлено таке.

Єдиними документами, що підтверджують
здійснення господарських операцій
ТзОВ «Партенр М» та ПП «Транс грей», є
накладна на отримання ТМЦ та податкова
накладна.

На ПП «Транс грей» згідно з поданою
звітністю до ДПІ у Сихівському районі
м. Львова відсутній технічний персонал
для проведення
фінансово-господарської діяльності,
відсутні основні засоби, транспорті
засоби.

Згідно з базами даних автоматизованого
співставлення податкового
зобов'язання та податкового кредиту на
рівні ДПА України станом на 01.07.2011 року
встановлено розбіжність в сумі 2588,74
грн.

ТзОВ «Партнер М» під час проведення
перевірки не надано жодних документів,
що стосуються факту транспортування
придбаних товарно-матеріальних
цінностей.

Враховуючи викладене та з урахуванням
приписів ст.ст. 203, 215, 216, 228, 626, 629, 655, 658
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), правочини позивача з ПП
«Версант», ПП «Бізнесгруп», ТОВ
«Іртас», ТОВ Екопласт Львів», ПП
«Авторесурс сервіс», ПП «Транс грей»
були укладені без мети настання
реальних наслідків, не спричинили
реального настання правових наслідків,
є нікчемними, не створюють інших
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Виходячи з наведеного апелянт вважає
позовні вимоги ТОВ «Партнер-М»
безпідставними та просить у їх
задоволенні відмовити.

Представник відповідача у ході
апеляційного розгляду підтримала
вимоги, викладені у апеляційній скарзі,
у повному обсязі та просила, скасувавши
постанову суду першої інстанції,
відмовити у задоволенні позову ТОВ
«Партнер-М».

Представник позивача у судовому
засіданні заперечив обґрунтованість
доводів апелянта, просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апелянтів у
їх сукупності, апеляційний суд
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ТОВ «Партнер-М»,
суд першої інстанції виходив із того,
що висновки ДПІ про порушення ТОВ вимог
пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п.7.4, пп.
7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» та п. 198.1, п.
198.3 ст. 198 Податкового кодексу України є
безпідставними.

Господарські операції позивача з ПП
«Версант», ПП «Бізнесгруп», ТОВ
«Іртас», ТОВ Екопласт Львів», ПП
«Авторесурс сервіс», ПП «Транс грей»
були реальними і підтверджуються
наявними у матеріалах справи
первинними документами, а висновки
контролюючого органу про їх
нікчемність є необґрунтованими.

Оскільки, фінансово-господарські
операції ТОВ «Партнер-М» з
контрагентами документально
підтверджені відповідними первинними
документами, сплачено у зв'язку з цим
відповідні суми податків за цей період,
то суд вважає помилковими висновки
органу державної податкової служби про
нікчемність таких операцій.

Крім того, «фіктивність» діяльності
постачальників позивача (яка не є
доведеною податковим органом), не може
бути підставою для висновку про
нікчемність правочинів укладених з
контрагентами.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції та доводам апелянтів, що
викладені у поданій апеляційній
скарзі, апеляційний суд виходить із
такого.

Як безспірно встановлено судом першої
інстанції, ДПІ було проведено планову
виїзну перевірку ТОВ «Партнер-М» з
питань дотримання вимог податкового та
валютного законодавства за період з
01.04.2008 року по 31.03.2011 року, результати
якої відображено у акті № 423/23-2/32327081 від
17.06.2011 року.

Зроблені у ході вказаної перевірки
висновки стали підставами для
прийняття відповідачем оспорюваних
податкових повідомлень-рішень №
/16610, № /16611 та № /16611 від
15.07.2011 року.

На переконання апеляційного суду, суть
вказаного публічно-правового спору
зводиться до правомірності висновків
податкового органу про безтоварність
господарських операцій ТОВ «Партнер-М»
із його контрагентами ПП «Версант», ПП
«Бізнесгруп», ТОВ «Іртас», ТОВ Екопласт
Львів», ПП «Авторесурс сервіс», ПП
«Транс грей».

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами та вимоги до таких
документів передбачено приписами п.1.2
ст. 1, п.2.1, 2.4, 2.15, 2.16 ст. 2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року № 88,
який зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704,
ст. 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 3.2 ст. 3, ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Відповідно до вимог п. 5.1. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин між
сторонами) валові витрати це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 передбачено, що
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до пп. 11.2.1, п. 11.2 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів, або дата оприбуткування
платником податку товарів.

За правилами пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою цим же Законом, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Приписами пп. 7.4.4. п. 7.4. ст. 7 цього ж
Закону встановлено, що якщо платник
податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Окрім того, згідно з пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7
вказаного Закону, не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

На думку апеляційного суду, надання
податковому органу належним чином
оформлених документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

відсутність первинних документів
обліку.

Таким чином, докази, на які послався
позивач на обґрунтування своєї
позиції, є обов'язковими, але не
вичерпними, оскільки предмет
доказування у справі, що розглядається,
становлять обставини, що підтверджують
або спростовують реальність
здійснення самої господарської
операції (поставки товару, надання
послуг), а відтак і обґрунтованість
визначення податкового кредиту
позивача. Зокрема, будь-які документи (у
тому числі договори, накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

При цьому дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

Відтак обставинами, які підлягають
перевірці у зв'язку із наведеним, є
фізичні, технічні та технологічні
можливості певної особи до вчинення
тих чи інших дій, що становлять зміст
господарської операції, як-от:
наявність кваліфікованого персоналу,
основних фондів, у тому числі
транспортних засобів для перевезення
або виробництва, приміщень для
зберігання товарів тощо, якщо такі
умови необхідні для здійснення певної
операції; можливість здійснення
операцій з відповідною кількістю
певного товару у відповідні строки з
урахуванням терміну його придатності,
доступності на ринку тощо; наявність
відповідних ліцензій та інших
дозвільних документів, що необхідні
для ведення певного виду господарської
діяльності.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що подання позивачем
первинних документів щодо
господарських операцій, що були
предметом перевірки ДПІ, результати
якої оформлено актом № 423/23-2/32327081 від
17.06.2011 року, саме по собі не створює
правових підстав для висновку про
протиправність оспорюваних податкових
повідомлень-рішень.

Наведені податковим органом у
апеляційній скарзі обставини щодо
неможливості виконання контрагентами
позивача ПП «Версант», ПП «Бізнесгруп»,
ТОВ «Іртас», ТОВ Екопласт Львів», ПП
«Авторесурс сервіс», ПП «Транс грей»
своїх зобов'язань з огляду на
відсутність у вказаних суб'єктів
господарювання необхідних умов для
досягнення обумовлених результатів у
зв'язку з відсутністю технічного
персоналу для проведення
фінансово-господарської діяльності,
основних засобів, транспортних
засобів, на переконання апеляційного
суду, надавали відповідачу достатні
підстави для того, щоб поставити під
сумнів їх реальність.

Окрім того, апеляційний суд додатково
враховує те, що у ході розгляду
Сихівським районним судом м. Львова
кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 27 ч. 2, 3; 28 ч. 2; 205 ч. 2;
367 ч.2 КК України було встановлено
придбання ТОВ «Іртас», ТОВ Екопласт
Львів» у період 2009-2010 року з метою
здійснення фіктивного підприємництва
(постанова від 29.12.2011 року у справі №
1-104/11).

Відтак суд апеляційної інстанції
вважає, що правових підстав для
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
15.07.2011 року № /16610, № /16611 та №
/16611 немає.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, а
мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення свого рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 06 жовтня 2012
року у справі № 2а-8052/11/1370 скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер-М»
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 10
липня 2014 року.