Справа № 825/1904/14
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1904/14

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Скалозуб Ю.О.,
за участі секретаря Хоботні Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області

про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення та
податкової вимоги

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,
довіреність від 23.07.2014,

від відповідача Шелеста С.Ю.,
довіреність від 23.08.2013 № 2045/9/10-010

Дудко О.О., довіреність
від 06.06.2014 № 6310/9/25-26-17-06-10, -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2014 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області (далі - ДПІ у м.
Чернігові) про визнання неправомірними
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 27 березня 2014
року № та податкової вимоги від
21.05.2014 року № 948-25, якими встановлено
порушення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання з податку з
власників наземних транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів та зобов'язано сплатити
штраф у розмірі 20% у сумі 4675,90 грн., та
штрафні санкції у вигляді пені в сумі
2605,35 грн., як такі, що є незаконними.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
вважає спірні податкове
повідомлення-рішення та податкову
вимогу неправомірними та винесеними з
порушенням чинного законодавства,
оскільки в результаті нерозуміння
старшим державним ревізором ДПІ у м.
Чернігові положень податкового
законодавства, зокрема п. 31.1 ст. 31
Розділу 1 та п. 126.1 ст. 126 розділу II
Податкового кодексу України був
зроблений невірний висновок,
викладений в акті камеральної
перевірки від 11.03.2014 року, оскільки
будь-якого порушення правил сплати
(перерахування) податків позивач не
вчиняв.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в адміністративному позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що позивачем було
порушено граничні строки сплати
узгодженого грошового зобов'язання за
податковим повідомленням-рішенням від
27 березня 2014 року № , а тому до
нього було застосовано штрафні санкції
передбачені п. 126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити повністю з
наступних підстав.

Позивач (код НОМЕР_2) зареєстрований в
якості фізичної особи-підприємця,
перебуває на обліку ДПІ у м. Чернігові
як платник податку.

Судом встановлено, що на підставі п.п.
20.1.4 п.20.1 ст.20 та п. 75.1 ст. 75, ст.76 та ст.86
Податкова кодексу України Дудко
Оксаною Олександрівною - старшим
державним ревізором - інспектором,
відділу адміністрування майнових
податків управління доходів і зборів з
фізичних осіб ДПІ у м. Чернігові
Міндоходів у Чернігівській області
проведено камеральну перевірку
своєчасності сплати узгодженого
податкового зобов'язання по податку з
власників наземних транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів (з громадян) - ОСОБА_1
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2).

Перевірка проводилася 12.03.2014 року в
приміщенні ДПІ у м. Чергові Міндоходів
у Чернігівській області.

Протягом періоду, за який проводилася
перевірка, відповідальною особою був
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1.

Перевіркою, за результатами якої
складено акт від 11.03.2014 № 1/17-06-36 (а.с. 6-7)
було встановлено порушення: п. 31.1 ст. 31
Розділу 1 Податкового кодексу України,
а саме суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2
порушено термін сплати узгодженого
податкового зобов'язання по податку з
власників наземних транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів (з громадян) по строку
сплати 09.12.2012.

Не погодившись з актом камеральної
перевірки щодо граничних термінів
сплати узгоджених податкових
зобов'язань по збору за першу
реєстрацію колісних транспортних
засобів, позивач оскаржив його до ДПІ у
м. Чернігові, а у подальшому до ГУ
Міндоходів у Чернігівській області та
Міністерства доходів та зборів
України. Доводи та заперечення
викладені у скаргах податковими
органами залишені без задоволення (а.с.
11-13, 17-18, 21, 23-24).

На підставі висновків акту перевірки
від 11.03.2014 № 1/17-06-36 ДПІ у м. Чернігові
було винесено податкове
повідомлення-рішення від 27 березня 2014
року № , яким зобов'язано платника
податків сплатити штраф у розмірі 20% у
сумі 4675,90 грн. за платежем податок з
громадян-власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів (а.с. 22).

Не погодившись з податковим
повідомленням-рішенням від 27 березня
2014 року № , позивач оскаржив його
до ГУ Міндоходів у Чернігівській
області та Міністерства доходів та
зборів України, які залишили
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення - без змін, а
скаргу - без задоволення (приєднано до
матеріалів справи).

Так, перевіркою встановлено, що
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 порушено терміни сплати
узгодженого податкового зобов'язання
по податку з власників наземних
транспортних засобів та інших
самохідних, машин і механізмів (з
громадян) на 453 дні за податковим
повідомленням-рішенням від 27.01.2012 №
, чим порушено п. 31.1 ст. 31 Розділ
Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням-рішенням від
27.01.2012 № ДПІ у ч. Чернігові
нарахована ФОП ОСОБА_1 податкові
зобов'язання з податку з
громадян-власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів.

При цьому, 26.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся
до Чернігівського окружного
адміністративного суду з позовом до
ДПІ у м. Чернігові про визнання
неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.01.2012 № . Постановою
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21.08.2012 року
по справі № 2а/2570/2399/2012 у задоволенні
позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2012 року
по справі № 2а/2570/2399/2012 залишено без
змін постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
21.08.2012 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
без задоволення.

Згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України рішення
апеляційного суду набирає законної
сили з моменту проголошення. Рішення
суду, яке набрало законної сили - має
преюдиціальне значення, згідно ч. 1 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України (обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини).
Відповідно до ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Отже, вищезазначені судові рішення
мають преюдиціальне значення при
вирішенні спору у даній судовій справі.

Також, судом було встановлено, що 24.02.2014
року ОСОБА_1 було сплачено узгоджену
суму грошового зобов'язання визначену
податковим повідомленням-рішенням від
27.01.2012 № у розмірі 23379,50 грн., що не
заперечується сторонами.

Таким чином, дослідивши фактичні
обставини нарахування податкового
зобов'язання, судом враховано, що
згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи із врахуванням
визначення терміну "податкове
зобов'язання", вказаного в підпункті
14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Кодексу.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України, згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган

Якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54
Податкового кодексу).

Згідно п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу,
строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Між тим, п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу
визначає, що рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження (п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України).

Таким чином з аналізу зазначених норм
права можна зробити висновок, що ДПІ у
м. Чернігові податковим
повідомленням-рішенням від 27.01.2012 №
було визначено грошове
зобов'язання з податку з
громадян-власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів за підставами, зазначеними
у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту
54.3 статті 54 Податкового кодексу
України, яке ОСОБА_1 зобов'язаний був
самостійно погасити, як узгоджену суму,
а також пеню та штрафні санкції за їх
наявності протягом 10 календарних днів,
наступних за днем такого узгодження,
тобто протягом 10 календарних днів,
наступних за днем набирання законної
сили постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
24.10.2012 року по справі № 2а/2570/2399/2012.

Поряд з цим, нормою закріпленою у п. 126.1
ст. 126 Податкового кодексу України
визначено, що у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Оскільки позивачем було сплачено суму
грошового зобов'язання за податковим
повідомленням-рішенням від 27.01.2012 №
- 24.02.2014 року, то відповідно ним
було порушено строки сплати
узгодженого податкового зобов'язання
за даним податковим
повідомленням-рішенням, а тому він був
притягнений до відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків
погашеної суми податкового боргу.

Щодо вимоги про визнання неправомірною
та скасування податкової вимоги від
21.05.2014 року № 948-25, суд зазначає, що
відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу
встановлено, що податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не сплатив
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених
Податковим кодексом, ДПІ у м. Чернігові
надіслав йому податкову вимогу від
21.05.2014 року № 948-25 у розмірі 7281,25 грн. (у т.
ч. за основним платежем - 4675,90, пеня - 2605,35
грн.) (а.с. 26) з врахуванням строків
передбачених п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що в силу пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня. Нарахування пені
розпочинається при нарахуванні суми
грошового зобов'язання контролюючими
органами - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного у податковому
повідомленні-рішенні згідно із цим
Кодексом.

Відповідно до п. 129.4 ст. 129 пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Зазначений розмір пені застосовується
щодо всіх видів податків, зборів та
інших грошових зобов'язань, крім пені,
яка нараховується за порушення строку
розрахунку у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, що
встановлюється відповідним
законодавством (п. 129.5 ст. 129 цього
Кодексу).

Отже, враховуючи статтю 19 Конституції
України, частину 1 статті 11, статей 71, 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
неправомірними та скасування
податкового повідомлення-рішення від 27
березня 2014 року № та податкову
вимогу від 21.05.2014 року № 948-25 не
підлягають задоволенню, оскільки
останні винесені контролюючим органом
правомірно, з дотриманням норм
законодавства, а тому скасуванню не
підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 41, 69-71, 94, 158-163, 167
КАС України, Чернігівський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя:
Ю.О.Скалозуб