Справа № 260/3423/14-а
Суддя: Олещенко Л. Б.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі № 2-а/260/134/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року Ленінський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Олещенко Л.Б.

при секретарі: Клавдєєвій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради,
третя особа: Управління Державної
казначейської служби України у
Ленінському районі м. Донецька про
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, та в обґрунтування позовних вимог
зазначила, що має на утриманні
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
зв'язку із чим перебуває на обліку в
УПСЗН Ленінської районної у м. Донецьку
ради, та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку як не застрахована особа у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
розмірі 130,00 гривень щомісячно. Вважає
такі дії відповідача неправомірними з
наступних підстав. Так, згідно статті 15
ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21 листопада 1992 року №
2811-ХІІ, допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Так, державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку виплачувалась їй у
розмірі 130,00 грн. щомісячно, що є
набагато меншим, ніж встановлений
законодавством прожитковий мінімум
для дітей до 6 років. Вона звернулася до
відповідача із заявою та просила
провести перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Проте у перерахуванні
їй було відмовлено. У зв'язку з чим
звернулася до суду та просила визнати
неправомірними дії відповідача,
зобов'язати останнього здійснити їй
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
за період з 11.06.2012 року до дати
досягнення донькою трирічного віку та
стягнути з Державного бюджету України
на її користь нараховану відповідачем
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років за період з
11.06.2012 року з урахуванням фактично
виплачених сум, а також стягнення
витрат по сплаті судового збору у
розмірі 73,08 гривень.

Ухвалою суду від 22 травня 2014 року,
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
зобов'язання відповідача здійснити їй
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
за період з 11.06.2012 року по 14.11.2013 року та
стягнення з Державного бюджету України
на її користь нараховану відповідачем
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років за період з
11.06.2012 року по 14.11.2013 року, на підставі
ст. 100 КАС України, було залишено без
розгляду, у зв'язку з порушенням
строків, передбачених ст. 99 КАС України.

В судове засідання позивач не
з'явилася, у своєму позові просила
розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
за довіреністю Дорошева Г.І., в судове
засідання не з'явилась, з наданих суду
письмових заперечень вбачається, що
вона позовні вимоги не визнала,
зазначивши, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради,
як отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, як не працююча особа, відповідно
до ст. 15 ЗУ «Про Державну допомогу
сім'ям з дітьми». З 1 березня 2008 року,
питання щодо порядку призначення
допомоги по догляду за дитиною по
досягненню нею трирічного віку
регулюється постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 р.
№1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" зі змінами,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 22 лютого 2008 року
№57. Пункт 3 вказаного Порядку
передбачає, що для призначення
допомоги у розмірі, що перевищує
мінімальний, необхідно надання в
установленому порядку довідки про
склад сім'ї та декларації про доходи та
майновий стан (заповнюється на
підставі довідок про доходи кожного
члена сім'ї.) Ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
передбачено, що з 01.01.2008 року допомога
по догляду за дитиною надається у
розмірі, що дорівнює різниці між
прожитковим мінімумом, встановленим
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради з 11.06.2012 року, та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до норм чинного
законодавства в розмірі, який складає
різницю між 100% прожиткового мінімуму,
встановленим для непрацездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Сума виплати з моменту
призначення по теперішній час складає
по 130,00 грн. щомісячно, тобто в межах,
встановлених Законом. Тому,
управлінням праці і соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради під час здійснення
повноважень з виплати допомоги
позивачу були дотримані вимоги чинного
законодавства, усі рішення та дії
приймались і вчинялись у межах наданих
повноважень, своєчасно та в повному
обсязі, а вимоги позивача щодо
стягнення коштів та встановлення
розмірів виплат щомісячної грошової
допомоги є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають. Просила
розглянути справу за її відсутності та
відмовити у задоволені позову в
повному обсязі.

Представник третьої особи - Управління
Державної казначейської служби
України у Ленінському районі м.
Донецька у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, своїх заперечень до суду не
надіслав, тому суд вважає можливим
розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи
і наявні у ній докази, дійшов наступних
висновків.

Так, спірні правовідносини, що виникли
між сторонами, регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до інших
законодавчих актів України» та
спеціальним Законом України від 21.11.1992
р. № 2811-ХІІ «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми», яким передбачено, що
цей закон відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
має на утриманні малолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження (а.с.12).

Судом також встановлено та не
заперечувалося сторонами, що позивач
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради з 11.06.2012 р., як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, як непрацююча особа у розмірі 130
гривень щомісяця (а.с.9).

Не погоджуючись з розміром допомоги, 24
квітня 2014 року позивач звернулася до
управління праці і соціального захисту
населення Ленінської районної у м.
Донецьку ради з вимогою про проведення
перерахунку призначеної допомоги
відповідно до вимог Законом України
від 21.11.1992 р. № 2811-ХІІ «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми» (а.с.6).

Втім, листом відповідача від 30.04.2014 року
було повідомлено, що призначена
допомога сплачується згідно діючого
законодавства, зокрема відповідно до
статті 15 Закону України від 21.11.1992 №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми» (у редакції Закону України від
01.01.2008 року) та підстав для її
перерахунку немає (а.с.8).

Аналізуючи зміст законодавства, що
регулюють спірні правовідносини
сторін, судом встановлено наступне.

Так, згідно ст. 46 Конституції України,
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Оскільки по даній справі встановлено,
що спір виник щодо виплати допомоги на
дитину позивачу ОСОБА_1, яка не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд вважає, що на відносини
щодо виплати допомоги такій особі у
спірному періоді поширюються норми
спеціального Закону яким є Закон
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Так, до 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги до досягнення дитиною
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ в
редакції 09.07.2007 року, відповідно ст. 15
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. № 107-VI були внесені відповідні зміни
до Закону № 2811-ХІІ.

Так, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до інших законодавчих
актів України» ст. 15 Закону № 2811-ХІІ
викладено в наступній редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону № 2811-ХІІ
відновила попередню редакцію,
відповідно до якого допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

При цьому, Законом України від 21.11.1992 р.
№ 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям
з дітьми» передбачено, що цей закон
відповідно до Конституції України
встановлює гарантований державою
рівень матеріальної підтримки сімей з
дітьми шляхом надання державної
грошової допомоги з урахуванням складу
сім'ї, її доходів та віку дітей і
спрямований на забезпечення
пріоритету державної допомоги сім'ям з
дітьми у загальній системі соціального
захисту населення.

Прожитковий мінімум (відповідно до ст. 1
Закону України «Про прожитковий
мінімум») - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані іншими Законами не встановлювалось
на 2011, 2012 роки інший розмір допомоги,
ніж у Законі № 2811-ХII, а дії Законів про
бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та
2010 роках, спірні правовідносини з
01.01.2011р. регулюються Законом № 2811-ХII в
редакції, що діяла до 1 січня 2008 року, а
положення Постанови КМУ № 1751 від
27.12.2001р. в тій частині, в якій воно
суперечить названому законам, зокрема
розміру нижчому ніж у законі,
застосовуватися не може.

Отже, з 01.01.2011 р. у відповідача виник
обов'язок здійснювати виплату
державної допомоги в розмірах,
передбачених Законом № 2811-ХII в
редакції, що діяла до 1 січня 2008 року, а
саме у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Тобто, своїми діями відповідач порушив
права позивача на гарантовану державою
матеріальну підтримку належного
соціального захисту, яке має
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 1 зазначеного
закону громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України. Іноземці та
особи без громадянства, які постійно
проживають в Україні, а також особи,
яких визнано в Україні біженцями або
особами, які потребують додаткового
захисту, мають право на державну
допомогу нарівні з громадянами України
на умовах, передбачених цим Законом,
іншими законами або міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Така правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року у справі № 21-410а12.

При цьому, згідно частини першої статті
244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України (цією статтею
Кодекс доповнено Законом України від
06.07.2010 № 2747-IV, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Разом з тим, відповідно до ст. 2 КАС
України суд захищає лише порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи та інтереси учасників
адміністративних правовідносин. Отже,
суд має можливість дати оцінку діям
відповідача виключно до дня ухвалення
рішення суду.

Отже, враховуючи, що на підставі ухвали
суду від 22 травня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського
районної у м. Донецьку Ради в частині
визнання дій Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
з нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому відповідно до статті 15
Закону України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» (у
редакції Закону України від 01.01.2008 року)
протиправними, зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
здійснити перерахунок розміру
виплаченої допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років на поточний
рік за період з 11.06.2012 року до 14.11.2013
року, на підставі ст. 100 КАС України було
залишено без розгляду у зв'язку з
порушенням строків, передбачених ст. 99
КАС України, суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог саме з 15 листопада 2013 року по 11
липня 2014 року.

Крім того, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 в частині стягнення з
Державного бюджету України на її
користь нараховану УПСЗН Ленінської
районної в м. Донецьку ради допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку необхідно відмовити,
оскільки вони не ґрунтуються на
вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, у зв'язку
із чим з Державного бюджету України на
користь позивачки необхідно стягнути
сплачений нею судовий збір (а.с.1). у
розмірі 73,08 грн.

На підставі ст. ст. 46, 152 Конституції
України, ст. ст. 1, 13-15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ, ст. 1 Закону
України «Про прожитковий мінімум», ст.
244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України та керуючись ст.
ст. 3, 8 - 11, 122 ч. 4, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
з нарахування та виплати ОСОБА_1
допомоги по догляду за ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому відповідно до статті 15
Закону України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» у
редакції Закону України від 01.01.2008 року
- протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
здійснити перерахунок розміру
виплаченої ОСОБА_1 допомоги по догляду
за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
статті 15 Закону України від 21.11.1992 №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми» (у редакції Закону України від
09.07.2007 року), з 15 листопада 2013 року по 11
липня 2014 року у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 73,08 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а особами,
які приймали участь у справі, але не
були присутні під час проголошення
постанови у 10-ти денний строк з дня
отримання її копії.

Суддя: