Справа № 806/2314/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" липня 2014 р.
Справа № 806/2314/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю позивач - ОСОБА_3;

представника відповідача - Бондар О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Головного управління
Держземагенства у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"29" травня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Держземагенства у Житомирській
області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернувся ОСОБА_3 із позовом до
Головного управління Держземагентства
у Житомирській області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обгрунтування позову ОСОБА_3 вказав,
що Головним управлінням
Держземагентства у Житомирській
області не розглянуто його заяву від
17.04.2014 року про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою
земельної ділянки орієнтованою площею
649 га. для ведення фермерського
господарства з земель запасу та
резерву Соболівської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області. Просив визнати витребування
Головним управлінням Держземагенства
в Житомирській області додаткових
документів для розгляду його заяви від
17.04.2014 року, які не передбачені ст. 123
Земельного кодексу України -
протиправними та зобов'язати Головне
управління Держземагентства в
Житомирській області розглянути
клопотання від 17 квітня 2014 року та
прийняти рішення згідно чинного
законодавства.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного
управління Держземагентства у
Житомирській області щодо
витребування у ОСОБА_3 додаткових
документів при розгляді клопотання від
17 квітня 2014 року не передбачених
статтею 123 Земельного кодексу України.

Зобов'язано Головне управління
Держземагентства у Житомирській
області повторно розглянути
клопотання ОСОБА_3 від 17 квітня 2014 року
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
649 га для ведення фермерського
господарства з земель запасу
Соболівської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області та прийняти відповідне
рішення.

В апеляційній скарзі Головне
управління Держземагентства у
Житомирській області, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Апелянт зазначив, що ОСОБА_3 не було
дотримано вимог Закону України "Про
фермерське господарство", оскільки до
клопотання не було додано переліку
документів, які необхідно надати, а
саме: документи, які підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві або наявність освіти,
здобутої в агарному навчальному
закладі, копія паспорта та
ідентифікаційного коду, що ідентифікує
особу, яка подала документи на розгляд.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 квітня 2014 року
до Головного управління
Держземагентства в Житомирській
області ОСОБА_3 було подано клопотання
про надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
649 га для ведення фермерського
господарства з земель запасу та
резерву Соболівської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області. До клопотання позивачем було
додано графічні матеріали.

07 травня 2014 року ОСОБА_3 було направлено
лист за №19-6-0.21-2648/2-14 у якому
повідомлено про те, що Головне
управління Держземагентства в
Житомирській області не має змоги
прийняти відповідне рішення про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства, посилаючись на пункт 1, 2, 5
статті 7 Закону України "Про фермерське
господарство".

Перевіряючи правоміріність дій
апелянта щодо вимоги надати документи,
передбачені пунктами 1, 2, 5 статті 7
Закону України "Про фермерське
господарство" (далі Закон), судом
першої інстанції встановлено наступне.

Зазначений Закон визначає правові,
економічні та соціальні засади
створення та діяльності фермерських
господарств як прогресивної форми
підприємницької діяльності громадян
у галузі сільського господарства
України.

Закон спрямований на створення умов
для реалізації ініціативи громадян
щодо виробництва товарної
сільськогосподарської продукції, її
переробки та реалізації на
внутрішньому і зовнішньому ринках, а
також для забезпечення
раціонального використання і охорони
земель фермерських господарств,
правового та соціального захисту
фермерів України.

Стаття сьома Закону визначає порядок
надання (передачі) земельних ділянок
для ведення фермерського господарства.

Судом першої інстанції встановлено, що
правовідносини між позивачем та
апелянтом виникли на етапі розгляду
клопотання "Про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
загальною площею 649 га в оренду для
ведення фермерського господарства із
земель запасу Соболівської сільської
ради Брусилівського району".

Тобто, апелянт, витребуючи вказані в
листі від 07.05.2014 року документи не
врахував, що позивач просив надати
дозвіл на розробку проекту
землеустрою, а вирішення даного
питання ще не є остаточним рішенням
щодо надання (передачі) земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства.

Правове регулювання з визначенням
документів, які надаються до
клопотання про надання дозвілу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
користування, визначені статтями 118, 122,
123 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог в
частині визнання протиправними дій
відповідача щодо вимагання у позивача
документів не передбачених ст. 123
Земельного кодексу України.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів з огляду на наступне.

Позовні вимоги про зобов"язання
апелянта розглянути клопотання
позивача від 17.04.2014 року з прийняттям
відповідного рішення також є
обгрунтованими, враховуючи наступне.

Так, відповідно до статті 3 Земельного
кодексу України земельні відносини
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Стаття 118 Земельного кодексу України
передбачає порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами, а стаття 123 Земельного
кодексу України передбачає порядок
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування.

Згідно з пунктом 6 статті 118 Земельного
кодексу України встановлено, що
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 123 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Забороняється відмова
у наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, місце розташування об'єктів на
яких погоджено відповідним органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування згідно із статтею 151
цього Кодексу. У разі якщо у місячний
строк з дня реєстрації клопотання
Верховна Рада Автономної Республіки
Крим, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, не надав дозволу на
розроблення документації із
землеустрою або мотивовану відмову у
його наданні, то особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності, у місячний
строк з дня закінчення зазначеного
строку має право замовити розроблення
документації із землеустрою без
надання такого дозволу, про що письмово
повідомляє Верховну Раду Автономної
Республіки Крим, Раду міністрів
Автономної Республіки Крим,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування. До
письмового повідомлення додається
договір на виконання робіт із землею
відповідне рішення.

Клопотання ОСОБА_3 від 17 квітня 2014 року
про надання дозволу на виготовлення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки було подано
відповідно до частини 4 статті 122,
частини 2 статті 123 та частини 2 статті 134
Земельного кодексу України, тобто
позивач був зацікавлений в одержанні
земельних ділянок на умовах оренди і з
цією метою звернувся із клопотанням
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою.

Як вбачається зі змісту листа
Головного управління Держземагентства
в Житомирській області від 07 травня 2014
року №19-6-0.21-2648/2-14 клопотання ОСОБА_3
було розглянуто у порядку пунктів 1, 2, 5
статті 7 Закону України "Про фермерське
господарство".

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що розгляд
клопотання позивача відбувся шляхом
направлення на його адресу листа від
07.05.2014 року за №19-6-0.21-2648/2-14 в якому
запропоновано ОСОБА_3 надати додаткові
документи та звернутися повторно до
відповідача.

Враховуючи, що апелянтом був наданий
лист із зазначенням фактичної відмови
в наданні позивачу в оренду для ведення
фермерського господарства земельної
ділянки, а не письмово обґрунтоване
рішення, в якому зазначаються
обставини відмови в задоволенні
клопотання, то апелянт повинен
здійснити повторний розгляд вказаного
вище клопотання та прийняти відповідне
письмове рішення згідно з чинним
законодавством.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга не підлягає до задоволення. а
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "22" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Головне управління
Держземагенства у Житомирській
області вул. Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,