Справа № К/9991/1238/12-С
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року м.
Київ К/9991/1238/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло О.М.Судді:
Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Катран»

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 р.

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.11.2011 р.

у справі №2а/1570/2491/2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Катран»

до Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Одеської області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Катран» звернулось
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Біляївському
районі Одеської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.11.2011 р., у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій з підстав
порушення судами норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Письмових заперечень на касаційну
скаргу на адресу суду касаційної
інстанції не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що згідно направлення на
перевірку від 31.01.2010 р. № 5923-7023,
податковою інспекцією була проведена
перевірка позивача, а саме -
господарської одиниці АЗС, що
знаходиться за адресою м.
Білгород-Дністровський, вул.Сонячна 35.

За результатами перевірки був
складений акт від 10.02.2010 р., яким
встановлено, що на АЗС, яка належить
позивачу здійснювалася реалізація
товарів, які не обліковані у
встановленому законом порядку, а саме -
при проведенні інвентаризації
товарно-матеріальних цінностей та
зняття залишків товарно-матеріальних
цінностей встановлено відсутність
будь-яких документів на товар, який
знаходився у реалізації згідно додатку
№ 1 до акту перевірки, що є порушенням
п.12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

На підставі, вказаного акту було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 10.03.2011 р. №
, яким позивачу визначена сума
штрафних санкцій у розмірі 5936,00 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані,
зокрема, вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено, що облік товарних
запасів фізичною особою - підприємцем
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку.

Як свідчать матеріали справи та було
зазначено судами попередніх інстанцій,
під час проведення перевірки на АЗС, що
належить позивачу, були відсутні
первинні документи на супутні товари,
тобто на напої та масла, які
реалізовувались на АЗС. Факт
відсутності первинних документів був
підтверджений відомістю, у якій
зазначалися товари, що знаходились на
реалізації на АЗС та які були не
обліковані у встановленому
законодавством порядку, тобто первинні
документи на які були відсутні.

Надані позивачем у ході розгляду
справи накладні на придбання товару,
який знаходився на реалізації на час
перевірки, не спростовують висновки
акту перевірки зважаючи на те, що
інформація про кількості товару, його
ціни, що зазначена у вказаних накладних
не співпадає з інформацією про
кількість товару, що зазначена у
відомості, складеній податковим
органом.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що позивачем не
підтверджено ведення обліку товарних
запасів належними первинними
документами, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, вважає
обґрунтованим висновок судів
попередніх інстанцій про
правомірність спірного податкового
повідомлення-рішення, яким позивачу
визначена сума штрафних санкцій у
розмірі 5936,00 грн.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію судів попередніх інстанції.

На підставі викладеного та зважаючи на
приписи ч. 3 ст. 220№ КАС України судова
колегія Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку, що
порушень або неправильного
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
не вбачається, а тому касаційну скаргу
слід відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Катран»
залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.11.2011 р. у
справі №2а/1570/2491/2011 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.