Справа № 820/1063/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р.Справа № 820/1063/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Бегунца
А.О.

Резнікової С.С.

за участю:

секретаря судового засідання
Машури Г.І.

позивача
ОСОБА_2

представника відповідача

Колотілова Н.В.

представника відповідача

Бережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2,
Міністерства юстиції України,
Державної виконавчої служби України на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.05.2014р. по
справі № 820/1063/14

за позовом ОСОБА_2

до Кабінету Міністрів України ,
Державної виконавчої служби України
, Державної казначейської служби
України , Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини ,
Міністерства юстиції України ,
Пенсійного фонду України

про визнання дій та бездіяльності
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач), звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, у
якому з урахуванням збільшення розміру
позовних вимог, просив суд:

- визнати бездіяльність відповідачів
щодо невиконання стосовно позивача
рішення Європейського суду з прав
людини від 24.10.2013 року по справі
"Нечепоренко та інші проти України"
(заява № 72631/10 та 249 інших заявників) у
встановлений цим судовим рішенням
тримісячний строк незаконною;

- зобов'язати Державну виконавчу службу
України відділ примусового виконання
рішень виконати стосовно позивача
рішення Європейського суду з прав
людини від 24.10.2013 року по справі
"Нечепоренко та інші проти України" у
повному обсязі шляхом перерахування на
банківській рахунок позивача
еквіваленту 2000 євро та заборгованості
за виплатою пенсії за період з 09.05.2011
року по день виплати такої
заборгованості;

- зобов'язати Державну виконавчу службу
України відділ примусового виконання
рішень до спонукання ним Управління
Пенсійного фонду України у
Московському районі м. Харкова до
виплати позивачу пенсії згідно
постанови Московського районного суду
м. Харкова від 11.05.2011 року по
адміністративній справі № 2-а-6788/2011 з
дня, наступного за днем по який
позивачу буде виплачена
заборгованість за виплатою пенсії за
період з 09.05.2011 року по день виплати
такої заборгованості з Державного
бюджету України за рішенням
Європейського суду з прав людини від
24.10.2013 року по справі "Нечепоренко та
інші проти України" заява № 72631/10,
розмір якої надати до Державної
казначейської служби України для
виплати;

- зобов'язати Державну казначейську
службу України виконати стосовно
позивача рішення Європейського суду з
прав людини від 24.10.2013 року по справі
"Нечепоренко та інші проти України"
заява № 72631/10 шляхом перерахування на
банківській рахунок позивача коштів
від справедливої сатисфакції у
еквіваленті 2000 євро та коштів на
виплату заборгованості за виплатою
пенсії за період з 09.05.2013 року по день
такої виплати, розмір якої буде
встановлений та наданий до виплати
Державною виконавчою службою України,
а також коштів на сплату пені за
невиконання вищевказаного рішення
Європейського суду з прав людини у
тримісячний термін за період з 24.01.2014
року по день виплати як справедливої
сатисфакції, так і всього розміру
заборгованості за виплатою пенсії за
період з 09.05.2011року по день такої
виплати;

- зобов'язати Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини взяти під особистий контроль
виконання передбачених у рішенні
Європейського суду з прав людини від
24.10.2014 року по справі "Нечепоренко та
інші проти України» виконання
Державною виконавчою службою
України стосовно позивача заходів
індивідуального характеру, а саме:
виконання у повному обсязі постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 11.05.2011 року по адміністративній
справі № 2-а-6788/2011 шляхом нарахування
заборгованості за виплатою пенсії за
період з 09.05.2011 року по день виплати
такої заборгованості та спонукання
Управління Пенсійного фонду України у
Московському районі м.Харкова до
нарахування та виплаті позивачу пенсії
у розмірі згідно постанови
Московського районного суду м.Харкова
від 11.05.2011 року;

- визнати дії Кабінету Міністрів
України по направленню до Пенсійного
фонду України протокольного доручення
Кабінету Міністрів України № 63 від
05.09.2011 року з вимогою невиконання
судових рішень Пенсійним фондом
України незаконними;

- зобов'язати Кабінет Міністрів України
відкликати з Пенсійного фонду України
протокольне доручення Кабінету
Міністрів України № 63 від 05.09.2011 року;

- зобов'язати відповідачів виконати
стосовно позивача рішення
Європейського суду з прав людини від
24.10.2013 року по справі "Нечепоренко та
інші проти України" (заява № 72631/10 та 249
інших заяв) негайно;

- визнати бездіяльність Пенсійного
фонду України та Міністерства юстиції
України по невиконанню ними щодо
позивача рішення Європейського суду з
прав людини від 24.10.2013 року у справі
"Нечепоренко та інші проти України",
заява № 72631/10 (заява позивача № 44587/120),
незаконною;

- стягнути з Державного бюджету України
873358,84 гривні (вісімсот сімдесят три
тисячі триста п'ятдесят вісім гривень
вісімдесят чотири копійки) у якості
відшкодування позивачу недоплаченої
суми пенсії за період з 09.05.2011 року по
30.04.2014 року;

- зобов'язати Пенсійний фонд України
спонукати Управління Пенсійного фонду
України у Московському районі м.
Харкова до перерахунку та виплаті
позивачу пенсії з 01.05.2014 року
відповідно до постанови Московського
районного суду м. Харкова від 11.05.2011
року по адміністративній справі №
2-а-6788/2011;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача 50000 (п'ятдесят тисяч
гривень) у якості відшкодування
моральної шкоди;

- встановити судовий контроль за
виконанням прийнятого судового
рішення.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.05.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Державної казначейської служби
України, Державної виконавчої служби
України, Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини,
Кабінету Міністрів України, Пенсійного
фонду України, Міністерства юстиції
України про визнання дій та
бездіяльності незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність
відповідачів: Державної виконавчої
служби України, Міністерства юстиції
України щодо невиконання стосовно
ОСОБА_2 рішення Європейського суду з
прав людини від 24.10.2013 року по справі
"Нечепоренко та інші проти України"
(заява № 72631/10 та 249 інших заявників) у
встановлений цим судовим рішенням
тримісячний строк.

Зобов'язано Державну виконавчу службу
України та Міністерство юстиції
України виконати стосовно ОСОБА_2
рішення Європейського суду з прав
людини від 24.10.2013 року по справі
"Нечепоренко та інші проти України" у
повному обсязі.

Зобов'язано Державну виконавчу службу
України та Міністерство юстиції
України у місячний строк з моменту
набрання цим рішенням законної сили
подати звіт про виконання даного
судового рішення.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову в частині визнання
незаконною бездіяльність
відповідачів: Державної виконавчої
служби України, Міністерства юстиції
України щодо невиконання стосовно
ОСОБА_2 рішення Європейського суду з
прав людини від 24.10.2013 року по справі
"Нечепоренко та інші проти України" та
зобов'язання відповідачів у місячний
термін з моменту набрання цим рішенням
законної сили подати звіт про
виконання зазначеного судового
рішення залишити без змін, а в іншій
частині скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Міністерство юстиції України, не
погодившись з постановою суду першої
інстанції, подало апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову в частині
визнання незаконною бездіяльність
Міністерства юстиції України щодо
невиконання стосовно ОСОБА_2 рішення
Європейського суду з прав людини від
24.10.2013 року по справі "Нечепоренко та
інші проти України" (заява № 72631/10 та 249
інших заявників) у встановлений цим
судовим рішенням тримісячний строк
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Державна виконавча служба України, не
погодившись з постановою суду першої
інстанції подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Кабінет Міністрів України подав
заперечення на апеляційну скаргу
ОСОБА_2, в якому, посилаючись на те, що
ОСОБА_2 було перераховано кошти у
розмірі 77686,85 грн. згідно платіжного
доручення № 1871 від 10.06.2014 року, просить
суд апеляційної інстанції залишити
апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційних скарг,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 24.10.2013 року Європейським
судом з прав людини прийнято остаточне
рішення по справі "Нечепоренко та інші
проти України" (заява № 72631/10 та 249 інших
заявників), серед яких є і заява ОСОБА_2
(№ 44587/12).

Зазначеним рішенням Європейський суд
з прав людини зобов'язав державу
Україна протягом трьох місяців з дня
ухвалення рішення, зокрема виконати
постанову Московського районного суду
м. Харкова від 11.05.2011 року, відповідно до
якої Управління Пенсійного фонду
України у Московському районі
м.Харкова повинно здійснити з 09.05.2011
рокупідвищення розміру державної
пенсії ОСОБА_2, виходячи із розміру 8
мінімальних пенсій за віком згідно ч.4
ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" на 12% таї пенсії за шкоду
здоров'ю згідно ст. 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а саме із
розміру 75% мінімальної пенсії за віком.
Як зазначено у резолютивній частині
рішення Європейського суду, Україна
повинна виконати постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 11.05.2011 року та виплатити позивачу у
якості справедливої сатисфакції
еквівалент 2000 євро у тримісячний
термін.

Службовою запискою в.о. керівника
Секретаріату Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини від 11.11.2013 року № 12.0.1-17/11463
повідомлено Державну виконавчу службу
України та Департамент взаємодії з
органами влади про ухвалення
Європейським судом з прав людини 24.10.2013
року остаточного рішення у справі
"Нечепоренко та інші проти України" з
проханням вжити невідкладні заходи для
виконання даного рішення
Європейського суду з прав людини та
повідомити Секретаріат про виплату сум
відшкодування. Разом зі службовою
запискою на адресу Державної
виконавчої служби України було
надіслано рішення англійською мовою,
автентичний переклад рішення
українською мовою, копію повідомлення
Європейського суду про рішення,
перелік ПІБ та адрес заявників, копії
рішень національних судів, копії
рішень комісій по трудових спорах. (т. 1
а.с. 127-173).

Міністерство юстиції України листом
від 11.11.2013 року (т.1 а.с. 174) повідомило
ОСОБА_2 про надходження з Європейського
суду з прав людини повідомлення про
ухвалення 24.10.2013 року остаточного
рішення у справі "Нечепоренко та інші
проти України" та необхідність подання
ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби
України документів згідно до переліку
для виконання рішення Європейського
суду з прав людини (т.1 а.с. 174).

21.11.2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Медведєвим О.В. було
відкрито виконавче провадження ВП №
40885335 з виконання рішення Європейського
суду з прав людини від 24.10.2013 року №
72631/10, де позивача визнано стягувачем.
(т.1 а.с. 176).

Супровідним листом від 26.11.2013 року за
вих. № 13-0-26-3853-5/16 копії зазначеної
постанови державного виконавця
направлені на адресу Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України, ОСОБА_2
та Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини (т.1
а.с. 175).

Листом від 04.12.2013 року за вих. № 5-676/16
відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
направив Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України заяву та
банківські реквізити стягувача для
перерахування коштів, ОСОБА_2 та
Секретаріат Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини повідомило про таке направлення
(т.1 а.с. 182).

04.02.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Медведєвим О.В. складено
вимогу № 676/16, якою відповідно до ст. 124
Конституції України та ст. ст. 5, 11
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" зобов'язано
Департамент планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України в строк до 24.01.2014 року провести
дії, спрямовані на виконання № 72631/10,
видане 24.10.2013 РОКУ Європейським судом з
прав людини у справі "Нечепоренко та
інші проти України" (т. 1 а.с. 214).

Службовою запискою відділу
примусового виконання рішень ДВС
України від 13.02.2014 РОКУ за вих. №
14-0-26-462-5./16 повідомлено Секретаріат
Урядового уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини про
те, що станом на 13.02.2014 РОКУ не
підтверджено перерахування належних
ОСОБА_2 коштів (справедлива
сатисфакція) та коштів за рішенням
національного суду. Також повідомлено,
що подальше виконання рішення суду
буде організовано відповідно до вимог
чинного законодавства. (т.1 а.с. 215).

Судом першої інстанції встановлено, що
на час розгляду даної адміністративної
справи рішення Європейського суду з
прав людини у справі "Нечепоренко та
інші проти України" від 24.10.2013 відносно
ОСОБА_2 не виконано.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з обов'язку держави виконувати
рішення Європейського суду з прав
людини у справах проти України, що
врегульовані Законом України "Про
виконання Рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" від 23.02.2006 року № 3477-ІУ.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у зв'язку з
обов'язком держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України, врегульовані
Законом України "Про виконання Рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини" від
23.02.2006 року № 3477-ІУ.

Відповідно ст. 7 Закону України "Про
виконання Рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", протягом десяти днів від дня
отримання повідомлення Суду про
набуття Рішенням статусу остаточного
Орган представництва: а) надсилає
Стягувачеві повідомлення з
роз'ясненням його права подати до
державної виконавчої служби заяву про
виплату відшкодування, в якій мають
бути зазначені реквізити банківського
рахунка для перерахування коштів; б)
надсилає до державної виконавчої
служби оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції,
оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України,
оригінальний текст і переклад рішення
Суду щодо дружнього врегулювання у
справі проти України, оригінальний
текст і переклад рішення Суду про
схвалення умов односторонньої
декларації у справі проти України.
Автентичність перекладу
засвідчується Органом представництва.
Державна виконавча служба упродовж
десяти днів з дня надходження
документів, зазначених у пункті "б"
цієї частини, відкриває виконавче
провадження. Неподання Стягувачем
заяви про виплату відшкодування не є
перешкодою для виконання Рішення.

Згідно ст. 8 зазначеного Закону,
виплата Стягувачеві відшкодування має
бути здійснена у тримісячний строк з
моменту набуття Рішенням статусу
остаточного або у строк, передбачений у
Рішенні. У разі порушення строку,
зазначеного в частині першій цієї
статті, на суму відшкодування
нараховується пеня відповідно до
Рішення. Протягом одного місяця від дня
відкриття виконавчого провадження за
Рішенням Орган представництва
надсилає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
постанову про відкриття виконавчого
провадження та документи, передбачені
у пункті "б" частини першої статті 7
цього Закону. Центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
протягом 10 днів від дня надходження
зазначених у частині третій цієї
статті документів здійснює списання на
вказаний стягувачем банківський
рахунок, а в разі його відсутності - на
депозитний рахунок державної
виконавчої служби коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України. Порядок збереження коштів на
депозитному рахунку державної
виконавчої служби визначається
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ст.10 Закону, з метою
забезпечення відновлення порушених
прав Стягувача, крім виплати
відшкодування, вживаються додаткові
заходи індивідуального характеру, а
саме, відновлення настільки, наскільки
це можливо, попереднього юридичного
стану, який Стягувач мав до порушення
Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606 обов'язок щодо виконання рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" покладено на державну
виконавчу службу.

Відповідно до ст. 1 Закону № 606
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначений цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

В свою чергу, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом
(ст.11 Закону).

Відповідно до Положення "Про Державну
виконавчу службу України",
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 385/2011, Державна
виконавча служба України здійснює
державний нагляд та контроль за
додержанням законодавства про
виконавче провадження, правильністю,
своєчасністю та повнотою вчинення
виконавчих дій державними виконавцями
(п.п.6 п.4 Положення). Саме на органи
Державної виконавчої служби
законодавчо покладені обов'язки на
проведення дій щодо оперативного
виконання відповідного рішення
Європейського суд з прав людини.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
конвертацію коштів, присуджених
Європейським судом з прав людини,
оформлення платіжних документів
(платіжного доручення) проводиться
Міністерством юстиції України, як
органом, відповідальним за
забезпечення представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень, з
урахуванням особливостей нормативно -
правових актів та законодавства
України, відповідно до Порядку
використання коштів, передбачених у
Державному бюджеті для здійснення
платежів, пов'язаних з виконанням
рішень закордонних юрисдикційних
органів, прийнятих за наслідками
розгляду справ проти України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 07.03.2007р. № 408.

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
після відкриття виконавчого
провадження 21.11.2013 року не вжито усіх
заходів, необхідних для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Крім того, Департаментом
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України, після
отримання копії постанови державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 21.11.2013 року, заяви та
банківських реквізитів стягувача, а
також вимоги № 676/16 державного
виконавця про проведення в строк до
24.01.2014 року дій, спрямованих на
виконання № 72631/10, виданого 24.10.2013 року
Європейським судом з прав людини у
справі "Нечепоренко та інші проти
України", не вчинено дії встановлених
чинним законодавством та заходів щодо
виконання стосовно ОСОБА_2 рішення
Європейського суду з прав людини від
24.10.2013 року у справі "Нечепоренко та
інші проти України".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що
відповідачі не надали суду доказів
належного дотримання вимог Закону
України "Про виконання Рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" від 23.02.2006 року №
3477-ІУ.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
дії (бездіяльність) відповідачів не
відповідають положенням ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи вищевикладене,
переглянувши постанову суду першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів підтверджує, що
при її прийнятті суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Міністерства
юстиції України, Державної виконавчої
служби України залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.05.2014р. по
справі № 820/1063/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Рєзнікова С.С. Повний текст ухвали
виготовлений 14.07.2014 р.