Справа № 2а-64/11 (2а/2318/3/12)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/28142/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Леонтович К.Г.
Маслія В.І. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Уманського
міськрайоного суду Черкаської області
від 05 жовтня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Уманської міської ради Черкаської
області, треті особи: ОСОБА_5,
Міськрайонне управління Держкомзему
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області, ПП "Геоплан", про
усунення порушення права користування
земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Уманської міської ради Черкаської
області, в якому просила: визнати
недійсним та скасувати рішення від 11
липня 2007 року за № 2.7-22/5; визнати
недійсним та скасувати державний акт
на право власності на землю серії ЯЕ №
617591, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку
площею 750 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 в
місті Умані Черкаської області;
зобов'язати відповідача відновити
площі і дійсні межі земельних ділянок
по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в місті Умані
Черкаської області, які були
встановлені рішенням Уманської
міської ради від 09 червня 1953 року за №
264 та від 14 квітня 1988 року за № 145.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
оскаржуваним рішенням ОСОБА_5 передану
у власність земельну ділянку, частина
якої фактично перебуває у користуванні
позивача, чим порушено її право на
отримання у власність ділянки під
належним їй домоволодінням, а саме
рішення прийнято з порушення положень
законодавства.

Постановою Уманського міськрайоного
суду Черкаської області від 05 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та задовольнити
позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, відповідно до
рішення Уманського міського суду
Черкаської області від 11 липня 1994 року,
за позивачем було визнано право
власності на домоволодіння по АДРЕСА_2
в місті Умані.

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду по АДРЕСА_2 в місті Умані,
складеного 20 березня 1998 року Уманською
дільницею Черкаського обласного бюро
технічної інвентаризації, житловий
будинок та інші будівлі розміщені на
земельній ділянці площею 600 кв.м., що
затверджено рішенням Уманського
міськвиконкому від 14 квітня 1988 року за
№245.

Позивач звернулася з заявою до
Уманської міської ради в Черкаській
області про надання дозволу на
приватизацію вище вказаної земельної
ділянки, та при проведені її замірів,
виявилося, що в її користуванні
перебуває 594 кв.м землі.

На думку позивача, зменшення земельної
ділянки відбулося через збільшення
земельної ділянки її сусіда, яка
відповідно до рішення Уманської
міської ради Черкаської області від 11
липня 2007 року за № 2.7-22/5 передана у
приватну власність ОСОБА_5 - власнику
суміжної земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1 в місті Умані.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що позивачем
не надано підтверджень порушення її
законних права та інтересів з боку
ОСОБА_5, не надано підтверджуючих
документів стосовно того, що спірні 6
кв.м. земельної ділянки, що з її слів
являються для неї життєво необхідними
і їх відсутність створює її якісь
перешкоди, а рішення відповідача
прийнято в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений законами
України.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішення Уманської
міської ради від 11 липня 2007 року № 2.7-22/5
про передачу в приватну власність
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 750
кв.м. для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд за адресою АДРЕСА_1прийняте на
підставі представленої та узгодженої
технічної документації із землеустрою.
Технічна документація із землеустрою
щодо виготовлення Державного акту на
право власності на землю розроблена та
підготовлена суб'єктом господарювання,
що є виконавцями робіт із землеустрою
відповідно із законом, зокрема
посилаючись на статті 116, 118, 121
Земельного кодексу України, статті 26, 28,
29, 30, 56 Закону України "Про землеустрій"
станом на 2007 рік.

На момент прийняття вище вказаного
рішення заперечень, зауважень зі
сторони власників суміжних
домоволодінь не надходило.

Відповідно до статті 12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських рад у галузі земельних
відносин на території сіл належить
розпорядження землями територіальних
громад, в тому числі і передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян
відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України
встановлений перелік документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, одним з таких є
державний акт.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі прийнятого
рішення міської ради, структурним
підрозділом Центру державного
земельного кадастру виданий та
зареєстрований Державний акт на право
власності на землю ОСОБА_5.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що земельні ділянки
позивача та ОСОБА_5 межують тільки з
південно-східної сторони. Вказані межі,
згідно планів БТІ не змінено, вони
знаходяться в межах фактичного
користування, а позивачем не надано
беззаперечних доказів тих обставин, що
порушено спільні межі між земельними
ділянками позивача та ОСОБА_5.

Крім того, судами попередніх інстанцій
зазначено, що земельна ділянка в
приватну власність передавалась
згідно затвердженого в 2002 році
генплану забудови в межах червоних
ліній по фактичному користуванню.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що
позивачем фактично не доведено факту
порушення її прав спірним рішенням.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Уманського міськрайоного
суду Черкаської області від 05 жовтня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша