Справа № 750/8841/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/8841/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Требух
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Кобаля М.І.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову Деснянського
районного суду міста Чернігова від 03
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про визнання
неправомірними дій та зобов"язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до
Деснянського районного суду міста
Чернігова із адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Чернігові, в якому просила:

- визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові щодо перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові провести з
01.01.2013 року перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання в розмірі 80 % заробітної
плати працюючого судді на відповідній
посаді судді Апеляційного суду
Чернігівської області згідно довідки
цього суду без обмеження граничного
розміру, з урахуванням раніше
проведених виплат;

- звернути до негайного виконання
рішення суду в межах суми платежу за
один місяць.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 03 жовтня 2013
року позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
заявлених позивачем вимог.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_2 працювала суддею
апеляційного суду Чернігівської
області та з 24.03.2011 року вийшла у
відставку, у зв'язку з чим набула
статусу судді у відставці та має право
на соціальне забезпечення у вигляді
щомісячного довічного грошового
утримання.

В серпні 2013 року позивач звернулася до
УПФУ в м. Чернігові про перерахунок
розміру довічного грошового утримання
згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 03 червня 2013 року № 3-рп2013.
Крім того, позивач просила провести
нарахування та виплату довічного
грошового утримання в розмір 80% від
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді, що складає 17
663,80 грн.

Листом від 02.09.2013 р. за № 14436/05
відповідач відмовив позивачу у
проведенні перерахунку розміру
довічного грошового утримання суддів,
які вийшли у відставку, з посиланням на
відсутність належних для цього
підстав.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Законом України «Про статус суддів»
визначався статус суддів з метою
забезпечення належних умов для
здійснення правосуддя, дотримання
Конституції і законів України, охорони
прав і свобод громадян від 15.12.1992 року №
2862-XII (в редакції Закону, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, далі по тексту - Закон №
2862-ХІІ) (Закон України «Про статус
суддів» втратив чинність згідно із
Законом України від 7 липня 2010 року N
2453-VI).

Згідно з ч. 2 ст. 43 зазначеного Закону, за
суддею, який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканості та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку.

Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання (ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ).

Постановою Верховної Ради України «Про
порядок введення в дію Закону України
«Про статус суддів» (абз. 3 пункту 1)
передбачалося, що в разі зміни
заробітної плати суддів, розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді, та виплачується - в
суді за останнім місцем роботи або за
їх вибором у суді за місцем їх
проживання.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону
України «Про статус суддів», гарантії
незалежності судді, включаючи заходи
його правового захисту, матеріального
і соціального забезпечення,
передбачені цим Законом, поширюються
на всіх суддів України і не можуть бути
скасовані чи знижені іншими
нормативними актами України і
Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийняття нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Позивачу було встановлено щомісячне
довічне грошове утримання в розмірі 80
відсотків заробітної плати, що
сторонами не заперечується.

Згідно довідки Апеляційного суду
Чернігівської області від 19.08.2013 року №
7-37/57 про плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, заробітна
плата позивача з 01.01.2013 р. становить 17
663,80 грн. (а.с. 10).

Згідно із ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», в редакції
від 13.12.2011 року, щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

З огляду на положення приведеної
правової норми, колегія суддів
погоджується, що розмір щомісячного
грошового утримання напряму залежить
від розміру грошової винагороди
працюючого судді, при цьому враховує
позицію Конституційного Суду України,
який у рішенні від 14.12.2011 року № 18-рп/2011
прийшов до висновку, що правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі ці
поняття - однорідними та
взаємопов'язаними.

Відтак, при розрахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді,
що вийшов у відставку, Пенсійним фондом
України повинен застосовуватись
діючий розмір заробітної плати, що
нараховується працюючому судді на
відповідній посаді, яку займав суддя у
відставці.

Колегія суддів не приймає покликання
апелянта на обмеження максимального
розміру щомісячного довічного
грошового утримання, встановлені
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-VI, оскільки відповідно
до пункту 2 розділу 2 Прикінцевих та
Перехідних положень зазначеного
закону обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне,
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Виходячи з вищенаведеного, обчислення
щомісячного довічного утримання
суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

Таким чином, відмова відповідача у
проведенні позивачу перерахунку
розміру щомісячного грошового
утримання судді у відставці є
неправомірною, у зв'язку з чим місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м. Чернігові -
залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 03 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.