Справа № 1013/5462/12
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 1013/5462/12
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
прокурораБорисюк Л.П., Кобаля М.І.,
Петрика І.Й. Чайка О.С. Климова О.Ю.
Безрука А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_7 на
постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 11 квітня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_7 до
Ірпінської міської ради Київської
області, третя особа Прокуратура м.
Ірпеня Київської області про визнання
нечинними рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до
Ірпінського міського суду Київської
області із позовом до Ірпінської
міської ради Київської області в якому
просила визнати протиправними та
скасувати рішення відповідача від
27.04.2012 № 1870-28-ІІ та № 1869-28-ІІ.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 11 квітня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Ірпінської міської ради
Київської області № 49-3-ХХІУ від 27.06.2002
року «Про віднесення земель
Ірпінського регіону, які обслуговує
Бучанська лісогосподарська установа
Київського обласного
житлово-комунального управління до
земель житлової та громадської
забудови» вирішено віднести землі
вкриті деревною рослинністю (крім
наданих у власність чи користування) в
межах Ірпінського регіону до земель
житлової та громадської забудови і
рахувати їх землями запасу, які
обслуговуються Бучанською
лісогосподарською установою.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області № 337-12-ХХІУ від 19
червня 2003 року «Про визначення
земельних ділянок для рекреаційного
призначення (парки, сквери) на
території м. Ірпеня» з метою збереження
існуючих лісопаркових зелених
насаджень та для подальшого розвитку
рекреаційного використання
природно-ландшафтного оточення, в
порядку виконання Постанови Кабінету
Міністрів України від 15.12.1997 року за №
1391 «Про внесення змін до переліку
населених пунктів, віднесених до
курортних», керуючись Законом України
«Про охорону навколишнього природного
середовища», Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
Ірпінська міська рада вирішила
затвердити схему розміщення земельних
ділянок в м. Ірпені рекреаційного
призначення на період до розробки та
затвердження генерального плану міста,
заборонити використання вищезгаданих
земельних ділянок не за цільовим
призначенням згідно з п. 31 додатку № 1;
згідно з додатком до рішення
Ірпінської міської ради № 337 від 19
червня 2003 року до зазначених земель
ділянок віднесено АДРЕСА_1

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 02 листопада 2004
року у справі за заявою прокурора м.
Ірпінь Київської області про визнання
незаконним рішення Ірпінськоої
міської ради № 49-2-ХХІУ від 27.06.2002 р. «Про
віднесення земель Ірпінського регіону,
які обслуговує Бучанська
лісогосподарська установа Київського
обласного житлово-комунального
управління до земель житлової та
громадської забудови» в задоволенні
заяви відмовлено, дане рішення набрало
законної сили.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 20 березня 2008 року
№ 1510-42-У «Про внесення змін та
доповнень до рішення Ірпінської
міської ради № 337-12-ХХІУ від 19 червня 2003
року «Про визначення земельних ділянок
для рекреаційного призначення (парки,
сквери) на території м. Ірпеня» у
зв'язку з тим, що рішення Ірпінської
міської ради № 337-12-ХХІУ від 19 червня 2003
року «Про визначення земельних ділянок
для рекреаційного призначення (парки,
сквери) на території м. Ірпеня»
своєчасно не реалізовано, тобто не
виконані проекти з землеустрою та
проект створення об'єктів благоустрою
у сфері зеленого господарства м.
Ірпінь, не визначені джерела
фінансування даних робіт, а також
відсутні висновки відповідних служб
щодо даних ділянок, не визначений
балансоутримувач цих об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства, враховуючи висновки
постійної комісії ради з земельних
відносин, лісових та природоохоронних
питань внесено зміни та доповнення в
рішення Ірпінської міської ради №
337-12-ХХІУ від 19 червня 2003 року «Про
визначення земельних ділянок для
рекреаційного призначення (парки,
сквери) на території м. Ірпеня»,
виклавши його в наступній редакції:
Затвердити перелік об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства м. Ірпінь, додаток 1;
визначити відповідальним за стан
утримання та збереження зелених
насаджень в м. Ірпені Ірпінське ВУКГ та
у встановленому порядку передати йому
у постійне користування земельні
ділянки з зеленими насадженнями згідно
додатку 1; дозволити Ірпінському ВУКГ
виконати інвентаризацію та
паспортизацію об'єктів зеленого
господарства та землевпорядну
технічну документацію на земельні
ділянки згідно додатку 1; згідно
додатку 1 до даного рішення Перелік
об'єктів благоустрою у сфері зеленого
господарства м. Ірпінь, призначених для
відпочинку міського населення - п. 4
парк культури та відпочинку (АДРЕСА_1).

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 16 червня 2009 року
№ 3039-70-У «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в постійне користування
Ірпінському ВУКГ за адресою АДРЕСА_1
землі рекреаційного призначення (Парк
культури та відпочинку)» розглянувши
виготовлений комунальним
підприємством «Ірпінське
земельно-кадастрове бюро» проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в постійне користування
Ірпінському виробничому управлінню
комунального господарства вирішено
затвердити Ірпінському виробничому
управлінню комунального господарства
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в постійне
користування; надати Ірпінському
виробничому управлінню комунального
господарства земельну ділянку площею
3,0 га в постійне користування - землі
рекреаційного призначення (Парк
культури та відпочинку) за адресою
АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу
міської ради; Комунальному
підприємству «Ірпінське
земельно-кадастрове бюро» винести
проект відведення земельної ділянки в
натуру; відділу земельних ресурсів у м.
Ірпені внести відповідні зміни в
земельно-облікові документи на землю.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 14 квітня 2011 року
№ 437-10-УІ «Про внесення змін до рішення
Ірпінської міської ради від 19.06.2003 року
№ 337-12-ХХІУ у зв'язку з тим, що рішення
Ірпінської міської ради від 19 червня 2003
року № 337-12-ХХІУ «Про визначення
земельних ділянок для рекреаційного
призначення (парки, сквери) на
території м. Ірпеня» своєчасно не
реалізоване, тобто не виконані проекти
створення об'єктів благоустрою у сфері
зеленого господарства м. Ірпінь, не
визначені джерела фінансування даних
робіт, враховуючи висновки постійної
депутатської комісії земельних
відносин, лісових та природоохоронних
питань, керуючись ч. 34 п. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» вирішено внести зміни до
рішення Ірпінської міської ради від 19
червня 2003 року № 337-12-ХХІУ «Про
визначення земельних ділянок для
рекреаційного призначення (парки,
сквери) на території м. Ірпеня»
виклавши його в наступній редакції:
Затвердити перелік об'єктів
благоустрою у сфері зеленого
господарства м. Ірпінь згідно додатку 1;
визначити відповідальним за стан
утримання та збереження зелених
насаджень в м. Ірпені - КП «Ірпінське
ВУКГ» та у встановленому порядку
передати йому у постійне користування
земельні ділянки з зеленими
насадженнями згідно додатку 1;
дозволити КП «Ірпінському ВУКГ»
виконати інвентаризацію та
паспортизацію об'єктів зеленого
господарства та землевпорядну
технічну документацію на земельні
ділянки згідно додатку 1.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 14 квітня 2011 року
№ 440-10-УІ «Про визнання нечинними
рішень Ірпінської міської ради»
враховуючи лист ДП Українського
державного науково-дослідного
інституту проектування міст
«ДІПРОМІСТО» імені Ю.М. Білоконя
вирішено визнати нечинними рішення
Ірпінської міської ради № 3039-70-У від
16.06.2009 р., № 3040-70-У від 16.06.2009 р., № 3041-70-У
від 16.06.2009 р., ; № 3047-70-У від 16.06.2009 р., №
3276-72-У від 07.08.2009 р.; № 3035-70-У від 16.06.2009 р.,
№ 3037-70-У від 16.06.2009 р., № 3046-70-У від 16.06.2009
р.; визначити цільове призначення
земельних ділянок, зазначених у пункту
1 даного рішення для житлової та
громадської забудови.

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 14 квітня 2011 року
№ 444-10-УІ «Про надання дозволу
громадянам на розроблення проектів
землеустрою» вирішено дозволити
громадянам розробити проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність (за рахунок земель
запасу міста) для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та для
ведення особистого селянського
господарства в м. Ірпінь згідно додатку
№ 1. Згідно додатку № 1 до данного
рішення «Список громадян для надання
дозволу на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність» надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_7 -
земельної ділянки площею 1 000 кв. м. Для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1

Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 06 жовтня 2011 року
№ 1012-19-УІ «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_7 в в АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд» затверджено ОСОБА_7 проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність; надано ОСОБА_7
земельну ділянку площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в АДРЕСА_1; передано у приватну
власність ОСОБА_7 земельну ділянку
площею 0,1000 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
АДРЕСА_1 Встановлено, що 19 грудня 2011
року ОСОБА_7 отримала Державний акт на
право власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1

На виконання вимог частини 2 статті 20
Закону України «Про прокуратуру»,
прокурор міста Ірпеня 23.02.2012 року
звернувся до Ірпінської міської ради з
протестом на рішення Ірпінської
міської ради № 440-10-УІ від 14.04.11 «Про
визнання нечинними рішень Ірпінської
міської ради», посилаючись на те, що
14.04.11 на 10 сесії шостого скликання
Ірпінською міською радою прийнято
рішення № 440-10-УІ, яким визнано
нечинними рішення Ірпінської міської
ради № 3039-70-У, № 3040-70-У, № 3041-70-У, № 3047-70-У,
№ 3035-70-У, № 3037-70-У, № 3046-70-У від 16.06.009, №
3276-72-У від 07.08.09 про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення у
постійне користування земель
рекреаційного призначення Ірпінському
ВУКГ, зокрема, парк культури та
відпочинку по АДРЕСА_1, площею 3 га та
інші. Пунктом 2 рішення цільове
призначення земельних ділянок, по яким
скасовано рішення про затвердження
проектів землеустрою віднесено до
земель житлової та громадської
забудови, загальна площа земель, що
рішенням віднесено до земель житлової
та громадської забудови становить 20,0145
га. Крім того, рішеннями Ірпінської
міської ради № 3039-70-У, № 3040-70-У, № 3041-70-У,
№ 3047-70-У, № 3035-70-У, № 3037-70-У, № 3046-70-У від
16.06.09, № 3276-72-У від 07.08.09 затверджено
проекти землеустрою щодо відведення у
постійне користування земель
рекреаційного призначення Ірпінському
ВУКГ, а саме: парку культури та
відпочинку по АДРЕСА_1 площею 3 га та
інші. Отже, зазначені земельні ділянки
у встановленому законодавством
порядку набули статусу земель
рекреаційного призначення. Всупереч
вказаному при прийнятті рішення
Ірпінською міською радою будь-яких
проектів про зміну цільового
призначення зазначених земельних
ділянок та вилучення їх з категорії
земель рекреаційного призначення не
розроблялось та не затверджувалось, що
є порушенням порядку встановлення та
зміни цільового призначення земель,
передбаченого ст. 20 Земельного кодексу
України; крім того при прийнятті
рішення не враховано дію мораторію на
зміну цільового призначення земельних
ділянок рекреаційного призначення. В
зв'язку з цим вимагав скасувати рішення
№ 440-10-УІ від 14.04.11 «Про винання
нечинними рішень Ірпінської міської
ради».

27 квітня 2012 року Ірпінською міською
радою Київської області було прийнято
рішення № 1869-28-УІ «Про розгляд протесту
прокурора міста Ірпеня на рішення
Ірпінської міської ради від 14.04.2011 р. №
440-10-УІ «Про визнання нечинними рішень
Ірпінської міської ради», яким
задоволено протест прокурора міста
Ірпеня від 23.02.2012 року № 1787 та скасовано
рішення Ірпінської міської ради від
14.04.2011 року № 440-10-УІ «Про визнання
нечинними рішень Ірпінської міської
ради».

Того ж дня, Ірпінською міською радою
Київської області було також прийнято
рішення № 1870-28-УІ «Про розгляд
протесту прокурора міста Ірпеня на
рішення Ірпінської міської ради від
14.04.2011 р. № 437-10-УІ «Про внесення змін до
рішення Ірпінської міської ради від
19.06.2003 р. № 337-12-ХХІУ», яким задоволено
протест прокурора міста Ірпеня від
23.02.2012 року № 1786 та скасовано рішення
Ірпінської міської ради від 14.04.2011 р. №
437-10-УІ «Про внесення змін до рішення
Ірпінської міської ради від 19.06.2003 р. №
337-12-ХХІУ».

Позивач заперечує правомірність
вищевказаних рішень Ірпінської
міської ради Київської області від 27
квітня 2012 року № 1869-28-УІ та № 1870-28-УІ та
обґрунтовує свої доводи тим, що
ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, а
тому не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Згідно зі статтею 13 Конституції
України, земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Згідно ч. 1 п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України (в редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин), до розмежування земель
державної і комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Як вбачається з матеріалів
справи, підставою для прийняття
відповідачем рішення від 14.04.2011 року за
№ 444-10-УІ «Про надання дозволу
громадянам на розроблення проектів
землеустрою» та рішення від 06.10.2011 року
№ 1012-19-УІ, яким було затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність позивача, стала
наявність рішення десятої сесії
шостого скликання Ірпінської міської
ради Київської області від 14.04.2011 року
№ 437-10-УІ «Про внесення змін до рішення
Ірпінської міської ради від 19.06.2003 року
№ 337-12-ХХІV», яким внесено зміни до
рішення Ірпінської міської ради від 19
червня 2003 року № 337-12-ХХІV «Про
визначення земельних ділянок для
рекреаційного призначення (парки,
сквери) на території м. Ірпеня» та
рішення десятої сесії шостого
скликання Ірпінської міської ради
Київської області № 440-10-УІ від 14.04.2011
року «Про визнання нечинними рішень
Ірпінської міської ради», яким визнано
нечинними рішення Ірпінської міської
ради: № 3039-70-V від 16.06.2009 р., № 3040-70-V від
16.06.2009 р., № 3041-70-V від 16.06.2009 р., № 3047-70-У
від 16.06.2009 р., № 3276-72-У від 07.08.2009 р., №
3035-70-У від 16.06.2009 р., № 3037-70-У від 16.06.2009 р.,
№ 3046-70-V від 16.06.2009 р. та визначено
цільове призначення земельних ділянок,
зазначених в пункті 1 даного рішення,
для житлової та громадської забудови.

Земельним кодексом України визначено
категорії земель за цільовим
призначенням, серед яких є і землі
житлової та громадської забудови (ст. 19
ЗК України)

Законом України «Про землеустрій»
встановлено, що цільове призначення
земельної ділянки - це використання
земельної ділянки за призначенням,
визначеним на підставі документації із
землеустрою у встановленому
законодавством порядку.

Статтями 38 та 39 Земельного кодексу
України передбачено, що до земель
житлової та громадської забудови
віднесено земельні ділянки в межах
населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування. Використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Згідно з Наказом Державного комітету
України із земельних ресурсів від
23.07.2010 року № 548 «Про затвердження
Класифікації видів цільового
призначення земель», зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01.11.2010 р.
за № 1011/18306, до земель житлової та
громадської забудови віднесено,
зокрема, землі житлової забудови.

. Відповідно до статті 20 Земельного
кодексу України, віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Як було зазначено вище, за результатом
розгляду протесту прокурора міста
Ірпеня від 23.02.2012 року № 1786
відповідачем було прийнято рішення №
1870-28-УІ «Про розгляд протесту прокурора
міста Ірпеня на рішення Ірпінської
міської ради від 14.04.2011 р. № 437-10-УІ «Про
внесення змін до рішення Ірпінської
міської ради від 19.06.2003 р. № 337-12-ХХІУ»,
яким задоволено протест прокурора
міста Ірпеня та скасовано рішення
Ірпінської міської ради від 14.04.2011 р. №
437-10-УІ «Про внесення змін до рішення
Ірпінської міської ради від 19.06.2003 р. №
337-12-ХХІУ».

Крім того, за результатом розгляду
протесту прокурора міста Ірпеня 23.02.2012
року № 1787 відповідачем було прийнято
рішення № 1869-28-УІ «Про розгляд протесту
прокурора міста Ірпеня на рішення
Ірпінської міської ради від 14.04.2011 р. №
440-10-УІ «Про визнання нечинними рішень
Ірпінської міської ради», яким
задоволено протест прокурора міста
Ірпеня та скасовано рішення Ірпінської
міської ради від 14.04.2011 року № 440-10-УІ
«Про визнання нечинними рішень
Ірпінської міської ради».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», сільські, селищні, міські
ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
відповідні територіальні громади та
здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Частиною 1 статті 144 Конституції
України встановлено, що органи
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Питання, що відносяться до виключної
компетенції сільських, селищних,
міських рад вирішуються на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради (ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

На основі цього положення Конституції
України в Законі визначено, що у формі
рішень рада приймає нормативні та інші
акти (частина перша статті 59).

Органи місцевого самоврядування,
вирішуючи питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

З аналізу положень зазначеного закону
вбачається, що органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Разом з тим, пунктом «а» частини 1
статті 21 Земельного кодексу України
передбачено, що порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для
визнання недійсними рішень органів
державної влади, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим
та органів місцевого самоврядування
про надання (передачу) земельних
ділянок громадянам та юридичним
особам.

Перевіряючи правомірність дій
Ірпінської міської ради Київської
області щодо прийняття нею
оскаржуваних рішень від 27.04.2012 № 1870-28-ІІ
та № 1869-28-ІІ та встановлюючи законність
цих рішень, колегія суддів зважає на
наступне.

Конституційий Суд України в своєму
рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» щодо
можливості місцевої ради скасовувати
власні рішення, висловив наступну
правову позицію.

В законах України серед іншого
передбачено право органів місцевого
самоврядування скасовувати та
змінювати свої рішення.

Системний аналіз наведених положень
Конституції і законів України дає
підстави вважати, що за органами
місцевого самоврядування законодавцем
закріплюється право на зміну та
скасування власних рішень. Таке право
випливає із конституційного
повноваження органів місцевого
самоврядування самостійно вирішувати
питання місцевого значення шляхом
прийняття рішень, що є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
оскільки вони є суб'єктами
правотворчості, яка передбачає право
формування приписів, їх зміну,
доповнення чи скасування.

Отже, Конституційний Суд України
дійшов висновку, що органи місцевого
самоврядування мають право приймати
рішення, вносити до них зміни та
скасовувати їх на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України,
керуючись у своїй діяльності ними та
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України.

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року № 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Оскільки рішення Ірпінської міської
ради Київської області від 14.04.2011 р. №
437-10-УІ «Про внесення змін до рішення
Ірпінської міської ради від 19.06.2003 р. №
337-12-ХХІУ» та від 14.04.2011 року № 440-10-УІ
«Про визнання нечинними рішень
Ірпінської міської ради» є
нормативно-правовими актами, то
скасування даних рішень, на думку
колегії суддів, суперечить з
вищевказаним положеннями чинного
законодавства України.

Крім цього, колегія суддів звертає
увагу на те, що рішенням Апеляційного
суду Київської області від 05 грудня 2013
року в позові Прокурора м. Ірпеня
Київської області в інтересах держави
в особі Кабінету Міністрів України,
Головного управління Держкомзему в
Київській області про скасування
рішення Ірпінської міської ради №
1012-19-VI від 06.10.2011 «Про затвердження
проекту землеустрою та передачу в
приватну власність ОСОБА_7 земельльної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
АДРЕСА_1 було відмовлено.

За таких обставин, заявлені позивачем
вимоги колегія суддів знаходить
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому вбачаються підстави
для скасування постанови Ірпінського
міського суду Київської області від 11
квітня 2013 року та ухвалення нового
рішення, яким адміністративний позов
ОСОБА_7 до Ірпінської міської ради
Київської області, третя особа
Прокуратура м. Ірпеня Київської
області про визнання нечинними рішень,
слід задовольнити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову
Ірпінського міського суду Київської
області від 11 квітня 2013 року -
задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 11 квітня 2013 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Ірпінської міської ради
Київської області від 27 квітня 2012 року
за № 1870-28-ІІ та за № 1869-28-ІІ.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Л.П. Борисюк М.І.
Кобаль І.Й. Петрик

Повний текст постанови складено та
підписано - 18.07.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Кобаль М.І.

Петрик І.Й.