Справа № 810/3380/14
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2014 року місто Київ
№ 810/3380/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Шевченко А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомфізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 доМиронівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській областіпровизнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті з
порушенням норм матеріального права, є
таким, що суперечить чинному
податковому законодавству України, без
дослідження первинних бухгалтерських
документів та підлягають скасуванню.

В призначений день та час у судове
засідання з'явився представник
позивача, представник відповідача в
судове засідання не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, про причини
неприбуття суд не повідомив.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, з
урахуванням заявлених технічних
уточнень в частині дати податкових
повідомлень-рішень, просив суд позов
задовольнити.

В наданих суду запереченнях на
адміністративний позов представник
відповідача просив суд відмовити в
його задоволенні, вказав, що порушення
норм податкового законодавства були
встановлені під час проведення
документальної планової перевірки, а
тому оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийнятті з
додержанням норм податкового
законодавства України.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, тому суд протокольною ухвалою
від 15.07.2014 вирішив подальший розгляд
справи проводити в порядку письмового
провадження.

Заслухавши пояснення позивача,
всебічно та об'єктивно дослідивши
матеріали справи, та оцінивши їх у
сукупності, судом встановлено
наступне.

На підставі наказу від 06.06.2013 № 99 згідно
плану-графіку проведення
документальних перевірок на 3 квартал
2013 року начальником інспекції вирішено
провести планову документальну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового законодавства України
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012.

Результати документальної планової
перевірки щодо дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) за період з 01.01.2012 по 31.12.2012
оформлені Актом № 123/17-0/НОМЕР_1 від
14.10.2013 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено та в Акті
зафіксовано наступні порушення вимог
податкового законодавства, зокрема:

- пункт 177.2 статті 177 Податкового
кодексу України ФОП ОСОБА_1 у зв'язку із
заниженням суми податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб у сумі 69830, 31 гривень;

- пункт 198.6 статті 198, пункт 200.1
статті 200 Податкового кодексу України у
зв'язку із заниженням суми ПДВ на 71356
гривень.

На підставі Акта перевірки
відповідачем були винесені, в тому
числі, податкові повідомлення-рішення
від 02.12.2013 № про сплату податку на
доходи фізичних осіб у сумі 87287, 89
гривень (основний платіж 69830, 31 гривня,
штрафні санкції 17457, 58 гривень) та від
02.12.2013 № про сплату податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 89195 гривень
(основний платіж 71356 гривень, штрафні
санкції 17839 гривень).

За результатами адміністративного
оскарження податкових
повідомлень-рішень у Головному
управлінні Міндоходів у Київській
області та у Міністерстві доходів і
зборів були прийняті рішення від 17.02.2014
№ 180/К/10-36-10-01/1049 та від 07.04.2014 №
2093/К/99-99-10-01-03-14 відповідно про залишення
без змін податкових повідомлень-рішень
і скарг без задоволення.

Не погодившись з вищевказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив суд визнати їх
протиправними та скасувати, що і є
предметом даного спору.

Як вбачається з Акта перевірки та
матеріалів справи відповідно до
пояснень ОСОБА_1, наданих 18.09.2013 вх. №
12631/к документи, що підтверджують
витратну частину за період з 01.01.2012 по
30.10.2012 на момент початку проведення
перевірки відсутні у зв'язку з тим, що
вони були вилучені співробітниками СБУ
в рамках розслідування кримінальної
справи, при чому акта вилучення
первинних документів, облікових
регістрів (книга обліку доходів та
витрат форми № 10) та інших документів
йому надано не було.

30.09.2013 вих. № 516/17-1 та повторно 02.10.2013 вих.
№ 586/17-1 на виконання пункту 85.9 статі 85
та на підставі статті 20 Податкового
кодексу України Миронівською ОДПІ було
надіслано листи до Головного
управління по боротьбі з корупцією та
організованою злочинністю
Центрального управління Служби
безпеки України з проханням надати
копії первинних документів, облікових
та інших регістрів, фінансової та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення та
сплати податків і зборів за 2012 рік, що
були вилучені у ФОП ОСОБА_1

07.10.2013 за № 14/2/4-5831 (вх. № 861/10 від 07.10.2013)
до Миронівської ОДПІ надійшла
відповідь від Головного управління по
боротьбі з корупцією та організованою
злочинністю Центрального управління
Служби безпеки України, з якої стало
відомо, що вищезазначені документи
були вилучені у ФОП ОСОБА_1 на виконання
доручення слідчого в рамках
кримінальної справи № 47-1472 та передані
в порядку статті 114
Кримінально-процесуального кодексу
України слідчому прокуратури у
Київській області.

Копій вилучений первинних документів
та копії протоколу вилучення станом на
07.10.2013 на адресу Миронівської ОДПІ
надано не було.

Як вбачається з Акта перевірки,
перевірка проводилась на підставі
декларацій про майновий стан і доходи
за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 та
декларацій з податку на додану
вартість за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.

Інші документи під час проведення
перевірки відповідачем не
досліджувались, в Акті перевірки
зазначено, що у разі якщо після
закінчення перевірки та до прийняття
повідомлень-рішень за її результатами
ФОП ОСОБА_1 буде надано документи, що
підтверджують показники, відображені у
податковій звітності, не надані під час
перевірки (у випадках, передбачених
абзацами 2 і 4 пункту 44.7 статті 44
Податкового кодексу України), такі
документи будуть враховані під час
розгляду питання про прийняття
рішення.

Надаючи правової оцінки відносинам, що
виникли між сторонами, слід зазначити
наступне.

Відповідно до пунктів 75.1, 75.1.2 статті 75
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Правовідносини з приводу проведення
органами державної податкової служби
України документальних виїзних
планових перевірок передбачені
статтею 77 Податкового кодексу України,
відповідно до якої перелік матеріалів,
які можуть бути підставою для
висновків під час проведення
документальної планової перевірки, та
порядок надання платниками податків
документів для такої перевірки
встановлено статтями 83, 85 цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 85.9 статті 85
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі коли до початку
або під час проведення перевірки
оригінали первинних документів,
облікових та інших регістрів,
фінансової та статистичної звітності,
інших документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, а також
виконання вимог іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, були
вилучені правоохоронними та іншими
органами, зазначені органи зобов'язані
надати для проведення перевірки
контролюючому органу копії зазначених
документів або забезпечити доступ до
перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та
підписами посадових (службових) осіб
правоохоронних та інших органів, якими
було здійснено вилучення оригіналів
документів, або яким було забезпечено
доступ до перевірки вилучених
документів, повинні бути надані
протягом трьох робочих днів з дня
отримання письмового запиту
контролюючого органу. У разі якщо
документи, зазначені в абзаці першому
цього пункту, було вилучено
правоохоронними та іншими органами,
терміни проведення такої перевірки, у
тому числі розпочатої, переносяться до
дати отримання вказаних копій
документів або забезпечення доступу.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач до початку проведення
перевірки так і під час її проведення
повідомив податковий орган, що
первинні документи були вилучені
правоохоронними органами.

Вказані обставини підтверджуються
наданою відповіддю з Головного
управління по боротьбі з корупцією та
організованою злочинністю
Центрального управління Служби
безпеки України від 07.10.2013 за № 14/2/4-5831.

Між тим, як було встановлено судом,
Головне управління по боротьбі з
корупцією та організованою
злочинністю Центрального управління
Служби безпеки України повідомило
відповідача, що документи були
передані слідчому прокуратури
Київській області.

З яких причин податковий орган не
звернувся до прокуратури Київської
області з відповідним листом про
надання копій первинних
бухгалтерських документів або з
клопотанням про забезпечення доступу
до них, матеріали справи не містять і
відповідачем суд не повідомлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що контрольний захід щодо позивача був
розпочатий без наявних на те підстав.

Враховуючи вимоги Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 № 984, яким передбачено, що факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів, та враховуючи те, що
встановлення обставини реальності
господарських операцій здійснюється
на підставі аналізу первинних
документів - проведення перевірки без
первинних документів, облікових та
інших регістрів, фінансової та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, і в
кінцевому результаті формування
висновків без документів, що вилучені
правоохоронними органами, як і
донарахування на підставі таких
висновків податкових зобов'язань, - не є
такими, що відповідають критеріям, що
визначені частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України для рішень, дій суб'єктів
владних повноважень.

У зв'язку з цим, суд вважає, що
проведення перевірки відбулося не у
спосіб та порядок, передбачений чинним
законодавством України, а тому
прийнятті за наслідками такої
перевірки рішення є протиправними і
підлягають скасуванню.

Водночас, суд звертає увагу, що
предметом розгляду даної справи не є
реальність правочинів позивача з його
контрагентами, перевірка використання
придбаних товарів (робіт, послуг) у
власній господарській діяльності, а є
лише порушення порядку проведення
перевірки, що у даному випадку призвело
до висновків податкового органу, не
підтвердженими належними і
допустимими доказами.

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими, що
відповідають нормам чинного
законодавства України та є підставами
для визнання протиправними і
скасування податкових
повідомлень-рішень, а тому,
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

В силу пункту 1 частини другої статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім розгляду
справ про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, не надав
суду жодних доказів, які спростовували
б твердження позивача, а відтак, не
довів правомірності своїх дій та
винесення відповідних рішень.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 02.12.2013 №
та від 02.12.2013 № .

3. Стягнути на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) понесені ним судові
витрати в сумі 352 (триста п'ятдесят дві)
гривні 98 копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Шевченко А.В.