Справа № 817/1522/14
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1522/14

09 липня 2014 року 17год. 35хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Зозулі Д. П. за участю
секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Мосійчук Андрій
Петрович,

відповідача: представник Наконечний
Юрій Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дігертранс" до
Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомленя-рішення,
вимоги та рішення про застосування
штрафних санкцій, ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дігертранс" (далі -
ТзОВ «Дігертранс») звернулося до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Гощанська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області) про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомленя-рішення,
вимоги та рішення про застосування
штрафних санкцій.

В обґрунтування адміністративного
позову представник позивача в судовому
засіданні повідомив, що податковою
інспекцією за результатами
позапланової виїзної перевірки ТзОВ
«Дігертранс» було складено акт
перевірки № 215/1742/36788826. На підставі
даного акту відповідачем було прийнято
податкове повідомленя-рішення №
від 13.11. 2013 року. Зазначає, що відповідач
необґрунтовано зроблено висновки, про
безпідставне зменшення позивачем
розміру нарахованої заробітної плати
працівникам. Натомість, позивачем було
в повній мірі нараховано, утримано та
сплачено до бюджету податок з доходів
фізичних осіб. Крім того, висновки
інспекції про неутримання та
неперерахування ТзОВ «Дігертранс» до
бюджету єдиного внеску зроблені нею в
односторонньому порядку, без
достатньої доказової бази, що
суперечить чинному законодавству. А
тому, податкове повідомлення-рішення №
від 13.11. 2013 року, рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені № від 13.11. 2013
року, та вимога про сплату боргу
(недоїмки) № Ю-16 від 13.11. 2013 року - є
протиправними та необґрунтованими, а
тому підлягають скасуванню. З таких
обставин, позивач просив позовні
вимоги задовольнити повністю.

Відповідач - Гощанська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області
вимоги зазначені в адміністративному
позові заперечила повністю. В
обґрунтування своїх заперечень
представник відповідача зазначив, що в
ході аналізу бухгалтерських
документів було встановлено, що
працівники ТзОВ «Дігертранс»
працювали повний робочий день, крім
того обсяг виробництва збільшувався в
порівнянні з попередніми періодами.
Тобто, позивачем не дотримано обсягу
заробітної плати не нижче мінімальної
заробітної плати, встановленої
законом. Також, позивачем безпідставно
зменшено розмір нарахованої
заробітної плати, а тому необхідно
нарахувати суми єдиного соціального
внеску, яка підлягає доутриманню із сум
заробітної плати. Отже, податкове
повідомлення-рішення, рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені, вимога про сплату
боргу (недоїмки) є правомірними та
таким, що прийнятті в межах чинного
законодавства. Таким чином, з підстав
зазначених в судовому засіданні та
долучених доказів, представник
відповідача просив в задоволені позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково, з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що в період з 17.10. 2013
року по 23.10. 2013 року Гощанською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області
проводилася позапланова виїзна
документальна перевірка ТзОВ
«Дігертранс» з питань дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
доходи фізичних осіб за період з 01.07. 2010
року по 30.06. 2013 року, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.07. 2011 року по 30.06. 2013 року, про
що складено відповідний акт перевірки
№ 215/1742/36788826 від 30.10. 2013 року (далі - акт
перевірки від 30.10. 2013 року №
215/1742/36788826)(а.с.6-24).

На підставі акту перевірки від 30.10. 2013
року № 215/1742/36788826, Гощанською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області
винесено податкове
повідомлення-рішення від 13.11. 2013 року №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання ТзОВ «Дігертранс» за
платежем податок на доходи фізичних
осіб на суму 9241,98грн., з яких за основним
платежем на суму 3386,56грн., за штрафними
санкціями - 5855,42 грн.(а.с.25).

Крім того, начальником Гощанської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Рівненській області
прийнято рішення № від 13.11. 2013
року про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску (далі - рішення №
від 13.11. 2013 року), яким застосовано штраф
до ТзОВ «Дігертранс» у розмірі 1260,87грн.
та нараховано пеню у розмірі
245,11грн.(а.с.26).

13.11. 2013 року податковою інспекцією
прийнято вимогу № Ю-16 про сплату ТзОВ
«Дігертранс» боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, станом
на 30.10. 2013 року, в сумі 7264,39 грн. (а.с.27).

Що стосується позовної вимоги про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.11. 2013 року № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання ТзОВ
«Дігертранс» за платежем податок на
доходи фізичних осіб на суму 9241,98грн.,
яким за основним платежем на суму 3386,56
грн., та штрафними санкціями-5855,42 грн.,
то суду слід зазначити наступне.

Відповідно до п. п. 163.1.1 п.163.1 ст. 163
Податкового кодексу України № 2755-VI,
02.12.2010 року (далі - ПК України), об'єктом
оподаткування резидента є загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід.

Згідно із абз.2 п.164.1 ст.164 цього Кодексу,
базою оподаткування є загальний
оподатковуваний дохід, з урахуванням
особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

Підпунктом 164.2.1. п.164.2 ст. 164 ПК України
встановлено, що до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються
доходи у вигляді заробітної плати,
нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового
договору (контракту).

Відповідно до п.п. 168.1.1, п. 168.1 ст.168 ПК
України, податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Суд не погоджується з висновками
відповідача, викладеними в акті
перевірки від 30.10. 2013 року № 215/1742/36788826,
якими встановлено, що порівнявши обсяг
виготовленої продукції в грошовому
вигляді, коли працівники працювали
повний робочий день, та при аналізі
даних бухгалтерського обліку ТзОВ
«Дігертранс» в період, коли працівники
працювали не на повну ставку
лютому-травні 2011 року, лютому-червні 2012
року, обсяг виготовленої продукції в
перевіряючому періоді, де працівники
працювали не на повну ставку - не
зменшувався, а збільшувався, в
порівнянні з попередніми місяцями.
Тобто, податковий орган з аналізу
оборотно-сальдових відомостей зробив
висновок, що в перевіряючому періоді
працівники працювали повний робочий
день. Разом з тим, в супереч нормам
Конституції України та Закону України
«Про оплату праці», Кодексу законів про
працю, ТзОВ «Дігертранс» заробітну
плату у лютому-травні 2011 року,
лютому-червні 2012 року, нараховував
працівникам у розмірі менше
мінімальної заробітної плати, тобто
безпідставно зменшував розмір
нарахованої заробітної плати
працівникам. У зв'язку з зазначеними
порушеннями відповідачем збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб за основним
платежем - 3386,56 грн., та штрафними
санкціями на суму 846,64 грн.

Суду слід зазначити, що податковий
орган під час проведення перевірки
повинен перевіряти суб'єкта
господарювання на предмет дотримання
податкового законодавства, а не
встановлення порушень трудового
законодавства, які були висвітлені в
акті перевірки від 30.10. 2013 року №
215/1742/36788826.

Так, судом встановлено, що в період з
01.10. 2013 року по 02.10. 2013 року
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Рівненській області
була здійснена позапланова перевірка
ТзОВ «Дігертранс», з питань додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за
результатами якої складено акт
перевірки № 17-13-17/0033 від 02.10. 2013 року
(а.с.42-44). В п.1.1.5 зазначено, що працівники
виконують лише ту роботу, яка
обумовлена трудовим договором.

Разом з тим, з метою впорядкування
посад працівників затверджено штатний
розклад, на підставі наказів № 05 від
29.12. 2010 року (а.с.64), № 02 від 26.01. 2011 року
(а.с.65), № 05 від 30.05. 2011 року (а.с.66), № 14 від
30.01. 2012 року (а.с.67), якими визначені
відповідні ставки та оклади. З даними
наказами працівники ознайомилися, про
що поставили відповідні підписи. Таким
чином, висновки відповідача щодо не
ознайомлення з наказами та
встановлення окладів без згоди
працівників - є безпідставними.

В матеріалах справи наявні
оборотно-сальдові відомості по рахунку
26 за грудень 2010 року, січень 2011 року,
лютий 2011 року, листопад 2011 року, грудень
2011 року, січень 2012 року, лютий 2012 року,
які відображають надходження та
списання готової продукції (а.с.57-63).

Суду слід зазначити, що податковий
орган при прийнятті оспорюваного
податкового повідомлення-рішення, в
основу збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб ТзОВ «Дігертранс» за
основним платежем, керувався лише
висновками про безпідставне зменшення
розміру нарахованої заробітної плати,
які є необґрунтованими та не
доведеними в судовому засіданні.

Натомість, з аналізу доказів наявних в
матеріалах справи, судом встановлено,
що позивачем в межах норм податкового
законодавства було здійснено
нарахування, утримання та сплату до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб при виплаті заробітної плати
працівникам, згідно табелів обліку
робочого часу.

Отже, висновок податкової інспекції
про необґрунтоване зменшення
заробітної плати працівникам, жодним
чином не підтвердженні в судовому
засіданні, як наслідок припущення про
неутримання та неперерахування до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб - є безпідставним та
необґрунтованим. А тому, податкове
повідомлення-рішення від 13.11. 2013 року №
, в частині збільшення суми
грошового зобов'язання ТзОВ
«Дігертранс» з податку на доходи
фізичних осіб, за основним платежем на
суму 3386,56 грн. - є протиправним та
підлягає скасуванню.

Згідно із п.123.1 ст.123 ПК України, у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, оскільки сума збільшеного
грошового зобов'язання за основним
платежем на суму 3386,56 грн. є
протиправною, то штрафна (фінансова)
санкція в частині 846,64грн.(3386,56 грн. * 25%) -
підлягає також скасуванню.

Судом встановлено, що ТзОВ
«Дігертранс» у розумінні п.п.14.1.180 п.14.1
ст.14 цього Кодексу є податковим агентом
щодо податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з п.54.2 ст.54 ПК України, грошове
зобов'язання щодо суми податкових
зобов'язань з податку, що підлягає
утриманню та сплаті (перерахуванню) до
бюджету в разі нарахування/виплати
доходу на користь платника податку -
фізичної особи, вважається узгодженим
податковим агентом або платником
податку, який отримує доходи не від
податкового агента, в момент
виникнення податкового зобов'язання,
який визначається за календарною
датою, встановленою розділом IV цього
Кодексу для граничного строку сплати
податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п. п. 8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05. 2003 року № 889,
чинного на момент виникнення
правовідносин (далі - Закон України від
22.05. 2003 року № 889), податковий агент, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь платника податку,
утримує податок від суми такого доходу
за його рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

Податок підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом. Банки не
мають права приймати платіжні
документи на виплату доходу, які не
передбачають сплати (перерахування)
цього податку до бюджету. Якщо
оподатковуваний дохід нараховується,
але не виплачується платнику податку
особою, що його нараховує, то податок,
який підлягає утриманню з такого
нарахованого доходу, підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для місячного
податкового періоду.

Згідно п.п. «а» п.19.2. ст.19 Закону України
від 22.05. 2003 року № 889, особи, які
відповідно до цього Закону мають
статус податкових агентів, зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати та за її
рахунок.

Також, п.п. «а» 20.3.1, п.п.20.3.2. п.20.3 ст.20
цього Закону, особами, відповідальними
за погашення суми податкового
зобов'язання або податкового боргу з
цього податку, є при нарахуванні
податку особою, на яку покладається
відповідальність за таке нарахування,
утримання та сплату (перерахування)
податку до бюджету згідно з нормами
цього Закону, - така особа - податковий
агент.

У разі коли податковий агент до або під
час виплати доходу на користь платника
податку не здійснює нарахування,
утримання або сплату (перерахування)
цього податку, відповідальність за
погашення суми податкового
зобов'язання або податкового боргу, що
виникає внаслідок таких дій,
покладається на такого податкового
агента. При цьому платник податку -
отримувач таких доходів звільняється
від обов'язків погашення такої суми
податкових зобов'язань або податкового
боргу.

Крім того, відповідно до п.п.168.1.2 п. 168.1
ст.168 ПК України, податок сплачується
(перераховується) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом. Банки
приймають платіжні документи на
виплату доходу лише за умови
одночасного подання розрахункового
документа на перерахування цього
податку до бюджету.

На підставі підпункту «б» п.176.2 ст.176 ПК
України, особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, що виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати за її рахунок.

Судом встановлено, що позивачем - ТзОВ
«Дігертранс» в порушення вимог вище
зазначених норм, здійснювалося
перерахування податку з доходів
фізичних осіб, та подачу платіжних
доручень по сплаті податку на доходи
фізичних осіб після виплати доходів.
Натомість, позивачем не було надано
доказів спростування даних порушень,
встановлених відповідачем під час
проведення перевірки.

Згідно із п.127.1 ст.127 ПК України,
ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, в задоволенні позову щодо
визнання протиправною та скасування
штрафної (фінансової) санкції в частині
3988,78грн., відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 13.11. 2013 року №
- слід відмовити.

Судом встановлено, що дотримання
обов'язків щодо подання податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(форма № 1ДФ) ТзОВ «Дігертранс»
подавалися з порушенням п.51.1 ст.51, п.176.2.
ст. 176 ПК України.

А саме, в п.51.1 ст.51 ПК України
зазначається, що податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку.

Підпунктом «б» п.176.2 ст.176 ПК України
встановлено, що особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів зобов'язанні
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Таким чином, в ході розгляду справи
встановлено, що ТзОВ «Дігертранс»
подавало розрахунки форми № 1ДФ не в
повному обсязі, зокрема відображені
суми в розрахунку відрязнялися від
фактично перерахованих. На
спростування даних фактів, позивачем
доказів надано не було.

Відповідно до п.119.2 ст.119 цього Кодексу,
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку, якщо такі недостовірні
відомості або помилки призвели до
зменшення та/або збільшення податкових
зобов'язань платника податку та/або до
зміни платника податку -тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень. Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

Тому, в задоволенні позову щодо
визнання протиправною та скасування
штрафної (фінансової) санкції в частині
1020,20грн., відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 13.11. 2013 року №
- слід відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині
визнання протиправною та скасування
вимоги № Ю-16 від 13.11. 2013 року про сплату
боргу (недоїмки), то суду зазначає
наступне.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07. 2010 року
№ 2464 (далі - Закон України від 08.07. 2010
року № 2464), обчислення єдиного внеску
здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок.

Обчислення єдиного внеску органами
доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно із ч. 4 ст. 25 цього Закону, орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачем в межах норм
законодавства було здійснено
нарахування та отримання податку з
доходів фізичних осіб із виплачених
заробітних плат працівникам. Крім того,
судом встановлено, що висновки
викладені в акті перевірки від 30.10. 2013
року № 215/1742/36788826 про безпідставне
зменшення розміру нарахованих
заробітних плат працівникам позивача
за період з лютого -травня 2011 року,
лютого - червня 2012 року - є
необґрунтованими та протиправними.

Разом з тим, Гощанською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області, на
безпідставно збільшені розміри
заробітних плат у 17606,41грн. було
необґрунтовано нараховано єдиний
соціальний внесок у розмірі 37,66%, та
утримано єдиного соціального внеску у
розмірі 3,6% А тому, вимога № Ю-16 від 13.11.
2013 року про сплату ТзОВ «Дігертранс»
боргу (недоїмки) зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в сумі 7264,39 грн. -
є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, в ході розгляду справи судом
встановлено, що позивачем
здійснювалося несвоєчасне
перерахування єдиного соціального
внеску за грудень 2012 року, травень 2013
року, липень 2013 року, та серпень 2013 року,
чим порушено п.8 ст.9 Закону України від
08.07. 2010 року № 2464, а саме платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Згідно із п.11 ст.9 Закону України від 08.07.
2010 року № 2464, у разі несвоєчасної або
не в повному обсязі сплати єдиного
внеску до платника застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

Пунктом 10 ст.25 цього Закону
встановлено, що на суму недоїмки
нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.

Також, абзацом 2 п.11 ст.25 Закону України
від 08.07. 2010 року № 2464 визначено, що орган
доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

На підставі норм даного Закону,
начальником Гощанської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області,
прийнято рішення № від 13.11. 2013
року, яким застосовано до позивача
штраф у розмірі 1260,87грн., пеню - 245,11грн. -
за несвоєчасне перерахування єдиного
соціального внеску.

Доказів щодо спростування вчиненого
порушення позивачем не надано. Тому, у
задоволенні позову щодо визнання
протиправним та скасування рішення №
від 13.11. 2013 року про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску - слід
відмовити. Оскільки, факт порушення
норм чинного законодавства судом
встановлено, а тому висновки позивача
про протиправність даного рішення є
безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку щодо обґрунтованості
позовних вимог та протиправності
податкового повідомлення-рішення від
13.11. 2013 року № , в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
ТзОВ «Дігертранс» з податку на доходи
фізичних осіб, за основним платежем на
суму 3386,56 грн., та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 846,64 грн.,
вимоги № Ю-16 від 13.11. 2013 року про сплату
боргу (недоїмки) зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в сумі 7264,39 грн.

Натомість, вимога про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.11. 2013 року № , в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб за
штрафними (фінансовими) санкціями в
частині 5008,78грн.(3988,78 грн.+1020 грн.),
вимога про визнання протиправним та
скасування рішення № від 13.11. 2013
року про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску - є безпідставними,
необґрунтованими, тому у їх
задоволенні слід відмовити.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а суд згідно
ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Позивач частково довів суду
обґрунтованість позовних вимог, а
відповідач частково підтвердив
правомірність своїх дій при прийнятті
спірних рішень.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача
порушеного права частково знайшов своє
підтвердження в ході судового
розгляду, то поданий позов належить
задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Враховуючи
викладене та те, що позов задоволено
частково, то позивачу слід присудити з
Державного бюджету України 121 грн. 80
коп. судового збору, сплаченого згідно
квитанції № 3847.324.1 від 26.05. 2014 року (а.с.2).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області форми "Р" № від 13.11. 2013
року в частині збільшення грошового
зобов'язання за платежем податок на
доходи фізичних осіб на суму 4233 грн. 20
коп., з яких за основним платежем на
суму 3386 грн. 56 коп. та за штрафними
(фінансовими) санкціями на суму 846 грн. 64
коп.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Гощанської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про сплату боргу (недоїмки) №
Ю-16 від 13 листопада 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дігертранс" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 121 (сто двадцять одну)
грн. 80 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Зозуля Д.
П.