Справа № 200/734/14-а
Суддя: Циганков В. О.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/734/14-а
Провадження № 2а/200/92/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду
міста Дніпропетровська Циганков В.О.
розглянувши у письмовому провадженні в
залі суду в місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора дознання ВДАЇ з
ОАТ та АТІ міського ДАІ Прудченко Д.О.
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, просив
скасувати постанову від 01.01.2014 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладення штрафу в розмірі 425 грн.

На підтвердження позовних
вимог позивач вказав, що 01 січня 2014 року
о 18:30 годині він керував автомобілем т/з
ГАЗ 3110 д/н НОМЕР_1, простояв на
перехресті більш ніж хвилину і разом з
попередньо їхавшим автомобілем, який
їхав на зелене світло світлофора №2
повернув ліворуч виїхавши на пр.. Карла
маркса, та зупинився на червоне світло,
а інший автомобіль поїхав прямо. Його
зупинив патрульний автомобіль, щодо
нього інспектор ДПС Прудченко Д.О.,
склав протокол за порушення п. 8.7.3е
ПДР, вказавши, що він проїхав
перехрестя на забороняючий сигнал
світлофору. Вважає, що протокол
складений з порушенням ст.256 КУпАП,
будь-які докази правопорушення
відсутні, свідки відсутні, протокол не
є доказом порушення. Отже в його діях
відсутній склад правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, позивача
притягнуто до відповідальності за
неіснуюче правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про слухання справи у його
відсутність, заявлені вимоги підтримав
в повному обсязі, просив
адміністративний позов задовольни.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву в якій зазначив,
що протокол та постанова винесені
правомірно, ОСОБА_1 власноручно
погодився зі скоєнням ним
правопорушення, про що і зазначив в
протоколі.

Вивчивши адміністративний позов,
проаналізувавши письмові матеріали
справи, суд вважає, що строк звернення
до суду для оскарження постанови не
пропущено, проте позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення № АБ2
№ 809534, 01.01.2014 року об 18:30 годині водій
ОСОБА_1, керував автомобілем марки ГАЗ
3110, державний номер НОМЕР_1, пересік пр.
Карла Маркса з рухом праворуч з боку
пам'ятника Горькому по вул. Горького на
червоне світло світлофора. ОСОБА_1 з
протоколом погодився, про що зазначив
у протоколі, що скоїв правопорушення
ненавмисно, подивився не на той
світлофор.

На підставі вказаного протоколу
відповідачем по справі була винесена
оскаржувана постанова від 01.01.2014 року
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у
виді штрафу у сумі 425 грн.

Зазначена постанова, як правовий акт
індивідуальної дії, перевірялись судом
на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до п. 9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визначається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Положенням про Державну автомобільну
інспекцію Міністерства внутрішніх
справ затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 14
квітня 1997 року № 341 (зі змінами і
доповненнями) визначені основні
завдання Державтоінспекції, одними із
яких є: реалізація в межах своєї
компетенції державної політики щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху;
виявлення та припинення фактів
порушення безпеки дорожнього руху, а
також виявлення причин та умов, що
сприяють їх вчиненню.

Державтоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
контроль за дотриманням власниками
(володільцями) транспортних засобів, а
також громадянами, посадовими і
службовими особами вимог Закону
України «Про дорожній рух», правил,
норм та стандартів з питань
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Закону України "Про
дорожній рух", єдиний порядок
дорожнього руху на всій території
України встановлюють Правила
дорожнього руху, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року, N 1306 (із змінами та
доповненнями). Особи, які порушують ці
Правила, несуть відповідальність
згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про
дорожній рух» учасники дорожнього
руху зобов`язані знати і неухильно
дотримуватися вимог цього Закону,
Правил дорожнього руху та інших
нормативних актів з питань безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього
руху (затверджені постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001)
учасники дорожнього руху зобов'язані
знати й неухильно виконувати вимоги
цих Правил.

Відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього
руху, Сигнали світлофора мають такі
значення: е) червоний сигнал, у тому
числі миготливий, або два червоних
миготливих сигнали забороняють рух.

Адміністративна відповідальність
відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП наступає
у разі порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть.

Вивченням протоколу про
адміністративне правопорушення від
21.11.2013 року, судом встановлено, що
протокол складений з додержанням вимог
ст. ст. 254, 256 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова
прийнята відповідачем з урахуванням
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме:
прийнята обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
характеру вчиненого правопорушення та
особи правопорушника, на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано та обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в
разі оскарження постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності орган (посадова
особа) при перевірці законності та
обґрунтованості винесеної постанови
може прийняти рішення про залишення
постанови без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС
України при вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Приймаючи до уваги наведене, суд не
встановлює наявність підстав для
скасування оскаржуваної постанови, а
тому доходить висновку, що в задоволені
позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст.6-12, 69-71, 87, 99, 100-106, 128, 159 КАС України,
ч.1 ст. 122, ст.247,252,268,289 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до інспектора дознання ВДАЇ з ОАТ та
АТІ міського ДАІ Прудченко Д.О. про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Суддя

В.О.
Циганков