Справа № 193/1335/14-а
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/25/14
П О С Т А Н О В А

15 липня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при секретарі
Палій Л.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Софіївському районі про перерахунок та
стягнення заборгованості основної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю з Управління Пенсійного фонду
України в Софіївському районі
Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання дій відповідача
незаконними щодо відмови в перерахунку
з 1 січня 2014 року та виплати пенсії
інваліду 2-ої групи, який постраждав
внаслідок аварії на ЧАЕС з урахуванням
положень Державного бюджету України на
2014 рік. Позивач вказує, що він є
інвалідом 2-ї групи, визнаний учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії, захворювання пов'язано з
роботами по ліквідації наслідків
аварії ЧАЕС, у зв'язку з чим йому була
призначена пенсія.

У зверненні позивача до відповідача,
про перерахунок пенсії, відповідач
відмовив йому у перерахуванні пенсії з
1 січня 2014 року на підставі ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідач надав заперечення на позов,
вважає, що відмова позивачу у
перерахунку пенсії є законною, в межах
діючого законодавства та підзаконних
актів.

Позивач надав заяву про розгляд справи
у його відсутність.

Відповідачем надано заяву про розгляд
справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст.128 КАС України
неявка відповідача, який є суб'єктом
владних повноважень, не є підставою для
відкладення розгляду справи і справу
може бути вирішено на підставі наявних
у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

У судовому засіданні встановлено.

Позивач є особою яка визнана
постраждалою в наслідок
Чорнобильської катастрофи,
посвідчення серія НОМЕР_1 категорія 1
(а.с. 7). За висновком МСЕК № 395754 від 17
лютого 2005 року позивачу встановлено 2
групу інвалідності безстроково (а.с. 8).

З заперечень відповідача убачається,
що протягом часу з листопада 2011 року по
1 грудня 2013 року робив перерахунок
пенсії позивача у бік збільшення з
посиланням на відповідні Державні
бюджету України які приймалися у
відповідні роки.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до
його преамбули визначає принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій.

Абз.2 Преамбули Закону України № 1058-4
передбачено, що зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону.

Ч. 3 ст. 4 Закону України № 1058-4
передбачено, що умови, норми та порядок,
пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Право громадян України на отримання
пенсійних виплат та соціальних, послуг
визначене ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ 8 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок, Чорнобильської
катастрофи» передбачає правила
призначення та виплати пенсій і
компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4 ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначає пенсії
особам, віднесеним до вказаних
Категорій у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника, і
вказана норма Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розповсюджується на
позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсія у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження,
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в у сіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим 8
мінімальний пенсій за вікном, приписи
зазначеної норми Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» співпадають з приписами
п. 4 Порядку обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 30 жовтня 1997 року
№ 523 (з наступними змінами та
доповненнями).

Доводи відповідача ґрунтується
виключно на постановах Кабінету
Міністрів України, огляд яких не
підтверджує доводи відповідача
стосовно того, що будь-якою із них
визначений мінімальний розмір пенсії
за віком для встановлення нижчого
рівня пенсії, у тому числі інвалідам,
внаслідок захворювання від аварії на
ЧАЕС.

Суд не приймає доводи відповідача з
огляду на положення принципів
верховенства права - ст. 8 КАС України та
законності - ст. 9 КАС України.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему
соціального захисту населення України,
про що, зокрема, зазначено у рішеннях №
8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005
року, від 22 травня 2008 року пов'язаних з
реалізацією права на соціальний
захист, неприпустимістю обмеження
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень, і
сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
зазначалося, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
ст. 22 Конституції України не
допускається.

Конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені ст. 1, ст. 3 ч. 2,
ст. 6, ст. 8 ч. 2, ст. 19, ст. 22, ст. 23, ч. 1 ст. 24
Конституції України, набуте у сфері
пенсійного забезпечення, не може бути
скасоване, звужене. Правовою гарантією
забезпечення державою даного права є
виконання прийнятих на себе
зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права,
закріпленого ст. 8 Конституції України
та ст. 8 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Законом України № 231-У від 05.10.2006 року,
що набрав чинності з 31 жовтня 2006 року
внесені зміни до ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якими
визначені основні положення
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в тому
числі ст. 50 Конституції України, згідно
якої кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Відповідач призначив основну та
додаткову пенсії щодо до вимог ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
значно меншому розмірі ніж встановлено
законом. Проте, відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік», а саме: п. 4 встановити, що у
2013 році норми і положення ст. 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових, ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на поточний рік, діяв по 31
грудня 2013 року.

Таким чином, станом на 1 січня 2014 року
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» діють в редакції: ст. 50
«Особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах - інвалідам І групи - 100%
мінімальної пенсії за віком; -
інвалідам II групи - 75% мінімальної
пенсії за віком; - інвалідам III групи,
дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 50% мінімальної
пенсії за віком.

Ст. 54 «В усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких, встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по І групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком; по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; по III групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

Оскільки Законом України «Про Держаний
бюджет України на 2014 рік» не
встановлювався на 2014 рік інший розмір
пенсій, ніж у Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а дії
Законів про Державний бюджет діяли
лише у 2011, 2012 та 2013 роках, спірні
правовідносини з 1 січня 2014 р.
регулюються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а
положення Постанов КМ України в тій
частині, в якій вони суперечать
вказаному вище закону, застосовуватися
не можуть.

Таким чином з 1 січня 2014 року у
відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату основної та
додаткової пенсії в розмірам
передбачений Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок,
Чорнобильської катастрофи».

Така ж правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

На підставі Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок, Чорнобильської
катастрофи», ст.162, 163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В
И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати відмову перерахувати
основну та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю згідно ст. 50, п. 4 ст. 54
Закону України № 796-ХІІ з боку
Пенсійного фонду України в
Софіївському районі неправомірною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Софіївському районі
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок основної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю згідно ст. 50, п. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», п. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в розмірі 8-ми
мінімальних та 75 % мінімальних пенсій
за віком з 1 січня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Софіївському районі
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 виплату основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
згідно ст. 50, п. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
п. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в розмірі 8-ми
мінімальних та 75 % мінімальних пенсій
за віком з 1 січня 2014 року

Судові витрати віднести на
рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя