Справа № 820/6634/14
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
судП О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №820/6634/14
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Котеньова О.Г., при
секретарі судового засідання
представника позивача - Павловського
представника відповідача - Іванської
представника третьої особи - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові адміністративну
справу за адміністративним позовом
Виробничого підприємства
"Харківполімернитка" товариства з
обмеженою відповідальністю до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, третя особа -
фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач, Виробниче підприємство
"Харківполімернитка" товариство з
обмеженою відповідальністю (далі по
тексту - позивач, ВП
"Харківполімернитка" ТОВ), звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області (далі по
тексту - відповідач, Інспекція ДАБК у
Харківській області), у якому просить
суд:
- визнати протиправною бездіяльність
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області щодо нескасування
реєстрації декларації про готовність
шляхом видачі відповідного наказу та
невключення запису про реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області видати наказ про
скасування реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
- зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області виключити запис
про реєстрацію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 року
до участі у справі залучено фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 (далі по тексту
- третя особа, ФОП ОСОБА_4).
У обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що ФОП ОСОБА_4, не
зважаючи на рішення Апеляційного суду
Харківської області від 09.06.2011 року,
яким йому відмовлено у визнанні права
власності на самочинне будівництво до
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, не звільнив земельну ділянку,
а лише вчинив дії, спрямовані на
незаконне оформлення права власності
на самочинно збудоване нерухоме майно,
у чому, на думку позивача, посприяв
відповідач. Позивач посилається на
рішення Господаського суду
Харківської області від 21.11.2012 року, яке
залишено без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 21.02.2013 року,
яким, як зазначає позивач, підтверджено
факт внесення ФОП ОСОБА_4 недостовірних
даних до декларації про готовність
об'єкта до експлуатації № ХК 2 від
27.12.2011 року, зареєстрованої
відповідачем у справі. Позивачем у
позові зазначено та підтверджено
відповідними доказами, що 26.02.2014 року ВП
"Харківполімернитка" ТОВ звернулось до
інспекції ДАБК у Харківській області
заявою щодо скасування реєстрації
декларації №ХК2 від 27.12.2011 р.,
проте відповідач не видав наказ про
скасування реєстрації вищевказаної
декларації та не виключив зазначену
декларацію з єдиного реєстру, а надав
відповідь від 25.03.2014 року на адресу
позивача.

У вказаних правовідносинах, на
думку позивача, відповідачем порушено
приписи п.29 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, а тому він вважає
бездіяльність відповідача
протиправною, що і стало підставою для
звернення до суду.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечував, надав до
суду пояснення, у яких зазначив, що
нормативно-правове обґрунтування
позовних вимог суперечить принципу,
встановленому ст. 58 Конституції
України, тобто зазначена норма права,
на яку посилається позивач, набрала
чинності після реєстрації декларації
№ХК2 від 27.12.2011 р., а тому не має
зворотної дії у часі.

Третя особа проти задоволення
адміністративного позову
заперечувала, представниками третьої
особи надано до суду заперечення на
адміністративний позов та письмові
пояснення, у яких ФОП ОСОБА_4 просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, а також заявив клопотання щодо
залишення позовної заяви без розгляду
у зв'язку із пропущенням позивачем
строку звернення до суду та про
закриття провадження у справі у зв'язку
з тим, що у вказаних правовідносинах
вбачається спір про право.

Вказані клопотання поставлені на
обговорення у судовому засіданні 17.07.2014
року, представник третьої особи
наполягав на задоволенні вказаних
клопотань; представник позивача проти
задоволення вказаних клопотань
заперечував з підстав та мотивів,
викладених у письмових поясненнях,
поданих через канцелярію суду;
представник відповідача підтримав
заявлені клопотання.

Заслухавши позицію представників
сторін та дослідивши матеріали справи,
щодо клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду суд зазначає
наступне.

Як вбачається зі змісту позовних
вимог, позивач оскаржує бездіяльність
відповідача, яка, на думку позивача,
вбачається з листа від 25.03.14 року
(правова позиція позивача ґрунтується
на порушенні відповідачем приписів п.29
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
також позивач зазначає у позові, що про
обставини, які могли слугувати
підставою для вчинення дій
відповідачем, бездіяльність щодо
невчинення яких оскаржується у даному
судовому процесі, відповідач дізнався
23.02.2014 року від позивача), а тому
оскарження таких дій (бездіяльності)
здійснюється позивачем у строк,
встановлений приписами ст. 99 КАС
України.

Щодо клопотання про закриття
провадження у справі із підстав того,
що у спірних правовідносинах, на думку
третьої особи та відповідача,
представник якого підтримав заявлене
клопотання, вбачається спір про право,
суд зазначає наступне.

Так, у клопотання третя особа
зазначає, що фактично має місце спір
про право (про реєстрацію права
власності на майно), проте, як
вбачається із позовних вимог,
позивачем оскаржується бездіяльність
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, що підпадає під
визначення ч.2 ст.2 КАС України, а саме:
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Суд застосовує приписи статті 3
КАС України, у редакції на час спірних
правовідносин, відповідно до якої
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

У пункті 7 частини 1 вказаної
статті визначено поняття суб'єкту
владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності (Пункт 1 частини 2 статті
17 КАС України).

Таким чином, нормами КАС України,
без зазначення будь-яких виключень,
передбачено, що до компетенції
адміністративних судів, належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно прийнятих або вчинених ними
при здійсненні владних управлінських
функцій.

Тобто, справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома (кількома)
суб'єктами стосовно їх прав та
обов'язків у конкретних правових
відносинах, в яких хоча б один суб'єкт
законодавчо уповноважений владно
керувати поведінкою іншого (інших)
суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно
зобов'язані виконувати вимоги та
приписи такого владного суб'єкта.

Суд також звертає увагу на п.10
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду № 8 від 20.05.2013
року, яким передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи за участю Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів, у
тому числі й ті, які виникають під час
виконання повноважень у сфері
державного архітектурно-будівельного
контролю та нагляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку про відмову у задоволенні
клопотань третьої особи про залишення
позовної заяви без розгляду та про
закриття провадження у справі та
вирішив розглядати справу по суті
заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін по справі, дослідивши матеріали
справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд зазначає
наступне.

Позивач, Виробниче підприємство
"Харківполімернитка" товариство з
обмеженою відповідальністю, та третя
особа, фізична особа-підприємець
ОСОБА_4, поряд з іншими особами, є
співвласниками комплексу нежитлових
будівель, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

У листопаді 2011 року третя особа
надала відповідачу декларацію про
початок будівельних робіт від 04.11.2011р.,
яка була зареєстрована відповідачем
09.11.2011р. за № ХК2 (а.с. 103-106). Згідно
вказаної декларації повідомлено про
початок реконструкції частини боксу
«В» під розміщення механічного цеху
обробки металу та будівництво
заготівельного цеху за адресою:
АДРЕСА_1.

У грудні 2011 року ФОП ОСОБА_4 надав
відповідачу декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації № ХК 2,
зареєстровану 27.12.2011 року (а.с.7-9).

26.02.2014 року позивач звернувся до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області із заявою, в якій
просив відповідача скасувати
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації № ХК 2,
погодженої 27.12.2011 року (а.с. 10-11).

У заяві позивач посилається на
рішення Господаського суду
Харківської області від 21.11.2012 року, яке
залишено без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 21.02.2013 року (а.с.
14-28), яким, як зазначає позивач,
підтверджено факт внесення ФОП ОСОБА_4
недостовірних даних до декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ХК 2 від 27.12.2011 року, а тому позивач
просив скасувати реєстрацію вказаної
декларації з посиланням на ту
обставину, що ФОП ОСОБА_4 втаїв при
звернення до інспекції у листопаді 2011
року факт самовільного будівництва.

Відповідачем 25.03.2014 року нарочно
надано лист №7/20-1792 на ім'я директора
Виробничого підприємства
"Харківполімернитка" товариства з
обмеженою відповідальністю Махайлової
Д.Д., у якому зазначено, що надані
позивачем копії судових рішень набрали
законної сили після реєстрації
Інспекцією декларації про готовність
об'єкта до експлуатації № ХК 2 від
27.12.2011 року, а також після набрання
чинності ст. 39-1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
а тому Інспекція не вбачає правових
підстав для скасування вищезазначеної
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації(а.с.12-13).

Суд звертає увагу, що, надаючи
правову оцінку спірним
правовідносинам, суд перевіряє,
відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, чи
прийнято рішення відповідача як
суб'єкта владних повноважень та чи
вчинено ним дії на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

З огляду на оскарження позивачем
у судовому порядку бездіяльності
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області щодо нескасування
реєстрації про готовність об'єкта до
експлуатації № ХК 2 шляхом видачі
відповідного наказу та невключення
запису про реєстрацію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ХК 2 з єдиного реєстру, суд вважає
за необхідне надати правову оцінку
діям (бездіяльності) відповідача щодо
відмови у скасуванні реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації № ХК 2 шляхом видачі
відповідного наказу.

Так, відповідно до ст. 10 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
для забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури, додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, місцевих
правил забудови населених пунктів,
вимог вихідних даних, здійснюється в
установленому законодавством порядку
державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд.

Державний контроль та нагляд у
системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Згідно з Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію,
затвердженого Указом Президента
України №439/2011 від 08.04.2011 року та
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 р.
основними завданням
Держархбудінспекції та її
територіальних органів є виконання
дозвільних, реєстраційних функцій та
здійснення контролю і нагляду у сфері
будівництва, містобудування та
архітектури.

Відповідно до ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до І-ІІІ категорій складності,
здійснюється шляхом реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 13.04.2011р. №461 затверджений
порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів (далі
- Порядок).

Зазначеним Порядком визначена
процедура прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, а
саме Порядком передбачено, що
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до І-ІІІ категорії складності,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекції) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
декларація), яка складається за формою,
наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

Перевіривши рішення відповідача
про реєстрацію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ХК 2 шляхом дослідження доказів
(документів, що були підставою для
проведення реєстрації декларації
відповідачем) із врахуванням норм
законодавства, чинного на момент
реєстрації декларації, судом не
виявлено з боку відповідача порушення
вимог законодавства. Суд також
зазначає, що процедура реєстрації
декларації у листопаді 2011 року
Інспекцією ДАБК у Харківській області
(дії суб'єкта владних повноважень щодо
реєстрації декларації) не є предметом
спору у даній справі.

Натомість суд досліджує
посилання позивача на порушення
відповідачем приписів п.29 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 р. № 461 "Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів" шляхом відмови
скасування декларації про готовність
об'єкта до експлуатації № ХК 2 від
27.11.2011 року.

Так, постановою Кабінету
Міністрів України від 30 жовтня 2013 р. №
918 затверджено зміни до постанови
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 р. № 461, а саме: Порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів доповнено
розділом такого змісту: "Порядок
внесення змін до декларації,
скасування декларації" (а саме пунктами
28 та 29).

Відповідно до вказаних доповнень
до Порядку (п.29) у разі виявлення
Інспекцією недостовірних даних
(встановлення факту, що на дату
реєстрації декларації інформація, яка
зазначалася в ній, не відповідала
дійсності, та/або виявлення
розбіжностей між даними, зазначеними у
декларації), наведених у
зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема, якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту або
будівельного паспорта, реєстрація
такої декларації підлягає скасуванню
Інспекцією.
Інспекція скасовує
реєстрацію декларації шляхом видачі
відповідного наказу та виключає запис
про її реєстрацію з єдиного реєстру
протягом п'яти робочих днів з дня
виявлення факту подання недостовірних
даних, наведених у декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом.
Інспекція
скасовує реєстрацію декларації за
рішенням суду про скасування
реєстрації декларації, що набрало
законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 53 Закону
України "про Кабінет Міністрів України"
постанови Кабінету Міністрів України,
крім постанов, що містять інформацію з
обмеженим доступом, набирають чинності
з дня їх офіційного опублікування, якщо
інше не передбачено самими
постановами, але не раніше дня їх
опублікування

Відповідно до Указу Президента
України "Про порядок офіційного
оприлюднення нормативно-правових
актів та набрання ними чинності " від 10
червня 1997 року N 503/97 закони України,
інші акти Верховної Ради України, акти
Президента України, Кабінету
Міністрів України не пізніш як у
п'ятнадцятиденний строк після їх
прийняття у встановленому порядку і
підписання підлягають оприлюдненню
державною мовою в офіційних друкованих
виданнях.

Офіційними друкованими виданнями є:
"Офіційний вісник України"; газета
"Урядовий кур'єр".

З офіційного інтернет-ресурсу
Верховної ради України (http://zakon4.rada.gov.ua)
вбачається, що зміни до постанови
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 р. № 461 оприлюднено у
Офіційному віснику України від 31.12.2013
року (№ 100, стор. 30, стаття 3667, код акту
70854/2013) та у газеті "Урядовий кур'єр" від
15.01.2014 року № 7.

Тобто, вказані норми права, на які
посилається позивач набрали чинності
після реєстрації Інспекцією ДАБК у
Харківській області декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
27.11.2011 року.

Суд зазначає, що за
загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під
час дії якого вони настали або мали
місце.

Проте надання зворотної дії в
часі нормативно-правовим актам може
бути передбачено шляхом прямої
вказівки про це в законі або іншому
нормативно-правовому акті.

Вказана позиція суду
узгоджується із позицією, викладеною у
Рішенні Коституційного суду України
від 9 лютого 1999 року у справі N 1-7/99.

Суд звертає увагу, що постановою
Кабінету Міністрів України від 30
жовтня 2013 р. № 918, якою затверджено
зміни до постанови Кабінету Міністрів
України від 13 квітня 2011 р. № 461 не
вказано термін часу, протягом якого
суб'єкти владних повноважень,
громадяни та юридичні особи або суд
можуть застосовувати положення пункту
29 Порядку, тобто вказаний
нормативно-правовий акт не містить
жодних посилань на те, що дія розділу
"Порядок внесення змін до декларації,
скасування декларації" Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів
розповсюджується на дії Інспекції ДАБК
щодо скасування реєстрації декларації
до моменту набрання чинності
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 жовтня 2013 р. № 918.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області не мала жодних
правових підстав для скасування
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації № ХК 2
шляхом видачі відповідного наказу та
невключення запису про реєстрацію
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації № ХК 2 з єдиного
реєстру.

Стосовно позовних вимог щодо
зобов'язання Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області видати наказ про
скасування реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ХК 2 та виключити запис про
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації № ХК 2 з
єдиного реєстру суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету
Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11
березня 1980 року на 316-й нараді, під
дискреційними повноваженнями слід
розуміти повноваження, які
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду, тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.
Адміністративний
суд, перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність,
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Суд звертає увагу, що у даній
адміністративній справі не
розглядається питання щодо скасування
реєстрації декларації у розумінні
положень п.29 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів (судове рішення про скасування
реєстрації декларації), оскільки
позивачем такої вимоги не заявлено.

Таким чином, повноваження
Інспекції ДАБК у Харківській області, у
контексті позовних вимог ВП
"Харківполімернитка" ТОВ у даній
позовній заяві щодо видачі наказу про
скасування реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ХК 2 та виключення запису про
реєстрацію декларації з єдиного
реєстру, є дискреційними
повноваженнями такого органу
державної влади, тобто відносяться до
його виключної компетенції, а тому
адміністративний суд не може
перебирати на себе його функцій. Отже,
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини та, з огляду на положення ч.3
ст.2 Кодексу адміністративного
судочинства України та приписи норм
чинного законодавства, які регулюють
спірні правовідносини, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають
розподілу відповідно до приписів ст. 94
КАС України.

Керуючись ст. 2, 11, 71, 94, 160,161,162,163
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Виробничого підприємства
"Харківполімернитка" товариства з
обмеженою відповідальністю до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області, третя особа -
фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанову у повному обсязі
виготовлено 21 липня 2014 року.

Суддя
Котеньов О.Г.