Справа № 820/8142/14
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.Справа № 820/8142/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі міста
Харкова на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
04.06.2014р. по справі № 820/8142/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі
міста Харкова

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків та професійних
захворювань України в м. Харкові

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі міста
Харкова (далі - Управління), 30.04.2014 року
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Московському районі м.
Харкова (далі - Фонд), в якому просить
суд: - визнати дії відповідача щодо
внесення змін до обліку осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з липня 2013 року
по грудень 2013 року у кількості 47 осіб на
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню в розмірі 7023,37 грн.
незаконними; - зобов'язати відповідача
відкоригувати облік осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з липня 2013 року
по грудень 2013 року у кількості 47 осіб на
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню в розмірі 7023,37 грн. -
зобов'язати відповідача підписати Акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, з липня 2013 року по
грудень 2013 року.

Свій позов він обґрунтував ти, що між
позивачем та відповідачем були
підписані з таблицею розбіжностей акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання з липня 2013 по грудень 2013
року. Відповідач відмовився
відшкодувати позивачу витрати на
виплату державної адресної допомоги з
липня 2013 року по грудень 2013 року та
витрати по її доставці на загальну суму
108977,9 грн., чим, на думку позивача,
порушив вимоги Постанови Кабінету
Міністрів України № 265 від 26 березня
2008р. "Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян" та п. 5 Порядку
№5-4/4 від 04.03.2003 р.

Ухвалою суду від 04.06.2014 року
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі міста Харкова до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Московському районі м.
Харкова про зобов'язання вчинити певні
дії - залишено без розгляду в частині
позовних вимог про:

- визнання незаконними дій відповідача
щодо внесення змін до обліку осіб, яким
виплачена пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період: з липня 2013 року
по вересень 2013 року на загальну суму
3569,16 грн.;

- зобов'язання відповідача
відкоригувати облік осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з липня 2013 року
по вересень 2013 року у кількості 24 осіб
на загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню в розмірі 3569,16 грн.

- зобов'язання відповідача підписати
Акти щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, з липня 2013 року по
вересень 2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
по справі № 820/8142/14 відмовлено в
задоволенні адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі міста Харкова.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити в
повному обсязі.

Представник позивача та представник
відповідача у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що між Управлінням та Фондом
були підписані акти щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання з жовтня 2013 року по
грудень 2013 року, де вказана сума
виплаченої пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Між Відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України та
управлінням Пенсійного фонду України
до актів щомісячної звірки складено
таблиці розбіжностей до інформації про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві жовтня 2013 року по грудень
2013 року.

У зв'язку з тим, що обов'язок проводити
щомісячні звірки витрат за особовими
справами потерпілих покладено на
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та на органи Пенсійного Фонду
України, на підставі яких в подальшому
будуть проводитися відповідні
відшкодування на централізованому
рівні (Порядок №5-4/4 від 04.03.2003 року),
Управління Пенсійного Фонду України в
Московському районі міста Харкова, як
юридична особа має право звернутися до
суду з адміністративним позовом для
захисту інтересів Управління від
порушень з боку Відділення виконавчої
дирекції Фонду у Московському районі м.
Харкова, який є суб'єктом владних
повноважень згідно із Законом України
від 23.09.1999 р. № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов до
висновку, що позивач звернувшись до
суду обрав не належний способів
захисту своїх прав та охоронюваних
Законом інтересів.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні страхові виплати. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний, зокрема,
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 вищезазначеного
Закону особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

З огляду на вказану норму особи які
отримали каліцтво на території
колишнього СРСР мають право на
відшкодування шкоди, за законодавством
України.

Якщо ж нещасний випадок мав місце після
розпаду СРСР, на території колишніх
його республік, а зараз - незалежних
країн, що входять до складу
Співдружності Незалежних держав, то ці
правовідносини повинні регулюватися з
особливостями, визначеними Угодою про
взаємне визнання прав на відшкодування
шкоди, заподіяної працівнику
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров`я, які пов`язані з
виконанням ними трудових обов`язків,
підписана 9 вересня 1994 року державами
колишнього СРСР (Азербайджан, Вірменія,
Білорусія, Грузія, Казахстан, Киргизія,
Молдова, Росія, Таджикистан, Туркменія,
Узбекистан, Україна).

Колегія судів зазначає, що Постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України №5-4/4 від 04.03.2003
року, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року №376/7697 «Про
затвердження Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до п.5 вказаного Порядку
органи Пенсійного фонду щомісяця, до
10 числа місяця, наступного за звітним,
на підставі списку осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб
і осіб, знятих з обліку з інших
причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення (далі -
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах
Києві та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків).

Згідно з п. 6 Порядку головні управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до вищезазначених пунктів
сторони позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні. Згаданий
Порядок не врегульовує спірних
відносин, які виникли щодо підписання
актів звірки, розрахунків, а підлягає
застосуванню лише при відсутності
спору. У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Згідно ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначені соціальні
послуги та виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом. Так, у разі
настання страхового випадку Фонд у
встановленому законом порядку має,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати відповідні кошти йому або
особам, які перебували на його
утриманні; організовувати поховання
померлого, відшкодовувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Водночас зазначені норми права
застосовуються виходячи з того, що
страховиком, який має виплачувати
відповідні суми, а в разі виплати такої
пенсії органами Пенсійного фонду
України - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України. При цьому в разі
незгоди Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на підписання
актів звірки в суді мають вирішуватися
спори про стягнення витрат, а не вимоги
про зобов'язання включити в акт звірки.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків у судовому порядку мають
вирішуватися вимоги про стягнення,
тоді як пред'явлення вимог про
спонукання до вчинення дій шляхом
включення сум у акти звірки в судовому
порядку не повинні здійснюватися,
оскільки правило підписання актів
звірки розрахунків стосується
випадків, коли спір відсутній, що
повністю узгоджується з правовою
позицією, яку Верховний Суд України
неодноразово висловлював у спорах цієї
категорії у постановах від 20 березня 2007
року № 21-1087во06, від 6 червня 2011 року №
21-1161а11, від 20 червня 2011 року № 21-76а11, від
28 листопада 2011 року № 21-366а11, від 19
березня 2012 року № 21-364а11, яка полягає у
тому, що Порядок № 5-4/4, на який
посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності спору
та не спростовано в апеляційній скарзі.

У разі наявності спору та незгоди
підписання актів звірки розрахунків з
боку Фонду вимоги про стягнення таких
сум мають вирішуватися в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення органами ПФУ позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що належним способом
захисту прав позивача є стягнення
вказаних коштів, а тому в задоволенні
позовних вимог позивача слід
відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
викладена правова позиція не є
обґрунтованою та підтвердженою
матеріалами справи.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі міста Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014р.
по справі № 820/8142/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.