Справа № 826/20663/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Клименчук Н.М.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Софіт-Люкс" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби у м. Києві про
скасування рішення та стягнення
надмірно сплачених коштів, -

В С Т А Н
О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Софіт-люкс" (далі -
ТОВ "Софіт-люкс") звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління державної казначейської
служби у м. Києві про визнання
протиправними дій при винесенні
рішення про коригування митної
вартості товарів від 03.10.2013 р.
№100250000/2013/600810/2, скасування такого
рішення та стягнення надмірно
сплачених коштів у розмірі 39568,55 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року позов задоволено,
скасовано рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 03.10.2013 р. №100250000/2013/600810/2, та стягнуто
з Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби у м. Києві на
користь позивача надмірно сплачені
кошти у розмірі 39568,55 грн.

На вказану постанову ТОВ
"Софіт-люкс" подало апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
на підставі зовнішньоекономічного
контракту від 02.04.2012 р. №SMA16, укладеного
позивачем (покупець) з компанією
компанією «ZHJIANG FIRST GROUP CO., LTD» (КНР),
позивачем 03.10.2013 р. подано до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
електронну митну декларацію
№100250000/2013/072651, за якою задекларовано в
режимі «ІМ-40» наступний товар -
світильники побутові електричні, які
підвішуються або закріплюються на
стелі, внутрішні, з комбінованих
матеріалів (метал. спл, полімерні м-ли,
скло), призначені для використання з
газорозрядними лампами, не для
вибухонебезпечних середовищ, без
телерадіопередавача та/або приймача:
PLF50 2*36W - 4050 шт. Країна виробництва CN
(КНР). Торговельна марка MAGNUM. Виробник
«NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO., LTD» (код товару
згідно УКТЗЕД ).

Митна вартість товару
задекларована за основним методом,
тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції) у розмірі 23166,00 дол.
США (185 165,84 грн.).

Для підтвердження митної
вартості товарів позивачем подані
наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт №SMA16
від 02.04.2012 р., додаткова угода до нього
№1 від 18.02.2013 р., додаткова угода до
нього №2 від 19.07.2013 р., інвойс №2013F03А69А
від 21.08.2013 р., довідка про транспортні
витрати від 27.09.2013 р. (з посиланням, що
вантаж додатково не страхувався),
договір про
транспортно-експедиторське
обслуговування №08/01/2013 від 08.01.2013 р.,
інвойс за транспортно-експдиційні
послуги HD Logistic Management Ltd. від 06.09.2013 р.
№HK0981, інвойс завірений ТПП країни
відправника від 21.08.2013 р., CMR 1615 від 02.10.2013
р., коносамент ZENNLAQB334306 від 27.08.2013 р.,
пакувальний лист №2013F03А69А від 21.08.2013 р.,
висновок про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією В-4962/3 від 26.09.2013 р.,
сторінки каталогу виробника,
калькуляція виробника товару,
прайс-листи від виробника та продавця,
виписка з бухгалтерської документації
на такі ж товари, ввезені раніше від
03.10.2013 р.

На підставі даних
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками (АСАУР) за
напрямком - митна вартість у митного
органу виникли сумніви щодо можливого
заниження позивачем заявленої митної
вартості товарів.

Відповідачем було здійснено
порівняння заявленої митної вартості
товарів із митною вартістю товарів за
деклараціями №500060001/2013/28087 від 10.07.2013 р.
та №100250000/2013/65720 від 02.08.2013 р., митне
оформлення яких вже здійснено.

Крім того, митним органом
зазначено, що документи надані для
підтвердження заявленої митної
вартості товару містять розбіжності, а
саме: додаткова угода № 1 до контракту
№ SMA16 від 02.04.2012 р. завірена печаткою
продавця, яка не співпадає з печаткою
продавця, якою безпосередньо завірено
контракт № SMA16 від 02.04.2012 р.

У зв'язку з чим, митним органом
витребувано у позивача додаткові
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товарів, а саме: якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам не користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом);
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями: інші наявні документи
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів (за власним бажанням).

На вимогу відповідача позивачем
03.10.2013 р. повторно відправлено в
електронному вигляді наступні
документи: контракт № SMA16 від 02.04.2012 р. (у
форматі PDF), попередню угоду з продавцем
від 28.03.2012 р. (де обговорені зразки
печаток, якими продавець може завіряти
документи).

За результатом поданих позивачем
документів, митним органом прийнято
рішення про коригування митної
вартості від 03.10.2013 р. №100250000/2013/600810/2 (за
другорядним методом на основі
віднімання) з 23166,00 дол. США (185165,84 грн.)
до 44631,00 дол. США (356735,58 грн.).

У зв'язку з прийняттям
оскаржуваного рішення про коригування
митної вартості товарів, у митному
оформленні товарів за ЕМД №100250000/2013/072651
було відмовлено, що підтверджується
карткою відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 03.10.2013 р. №100250000/2013/01797.

Відповідно до ст. 248 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Згідно ст. 257 цього Кодексу
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати).

Статтями 49, 50 Митного кодексу
України визначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари. Відомості про митну
вартість товарів використовуються,
зокрема, для нарахування митних
платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного
кодексу України також передбачено, що
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті. При цьому,
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ст. 57 Митного
кодексу України визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за основним
методом (тобто за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)) та
другорядними: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним.

Основним методом визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є перший
метод - за ціною договору (вартість
операції).

Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів є: 1) декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Згідно ч. 5 ст. 53 Митного кодексу
України забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Частиною 3 статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що в разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи перелік яких
встановлено цією статтею.

Митний орган має право відійти
від наведених вище законодавчих
обмежень, що пов'язують з перевіркою
основного переліку документів, які
підтверджують митну вартість, та
витребувати від декларанта додаткові
документи лише якщо надані декларантом
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

При цьому, виявлення розбіжностей
чи неповноти у даних, які не стосуються
ціни товару та/або не впливають на неї,
не можуть бути покладені в
обґрунтування невизнання
задекларованої митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем подано митному
органу обов'язкові документи для
підтвердження митної вартості товарів.

Вартість товарів підтверджується
інвойсом від 21.08.2013 р. №2013F03А69А,
прайс-листом ZHEJIANG FIRSD GROUP CO., LTD від 21.08.2013
р., прайс-листом NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO., LTD
від 20.08.2013 р., калькуляціями виробника
товару, декларацією країни
відправлення.

Крім того, експертним висновком
Житомирської торгово-промислової
палати від 26.09.2013 р. №В-4962/3
підтверджено, що ринкова вартість
продукції відповідає її контрактній
ціні.

Транспортні витрати позивача
підтверджені наступними документами:
договором про
транспортно-експедиторське
обслуговування №08/01/2013 від 08.01.2013 р. з
додатками, інвойсом на
транспортно-експдиційні послуги HD Logistic
Management Ltd. від 06.09.2013 р. №HK0981, довідкою HD
Logistic Management Ltd. від 27.09.2013 р.

Разом з тим, митним органом не
обґрунтовано наявності розбіжностей,
які впливають на числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомості щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Як вбачається з матеріалів
справи, в оскаржуваних рішеннях митним
органом не визначено які саме
відомості відсутні та які саме
значення вони повинні були
підтверджувати, яка конкретно
інформація є наявною у митного органу,
що у свою чергу призвела до виникнення
обґрунтованих сумнівів у правильності
визначення митної вартості та до
прийняття рішення про коригування
митної вартості, заявленої
декларантом. Оскаржувані рішення не
містять обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
митним органом не доведено
обґрунтованості рівня визначеної ним у
спірному рішенні ціни товару,
скоригованої митним органом.

Відповідач не надав суду жодних
належних доказів на підтвердження
того, що позивач в деклараціях митної
вартості зазначив не всі складові
числового значення митної вартості,
неправильно здійснив розрахунок, вніс
до декларації недостовірні або неточні
відомості, або що надані митному органу
документи містили розбіжності, ознаки
підробки або не всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
задекларованих товарів.

Отже, відповідачем не
обґрунтовано існування яких-небудь
обмежень для визначення митної
вартості задекларованих позивачем
товарів за ціною договору.

Та обставина, що в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками є інформація про
те, що товар, який задекларовано однією
особою, іншими особами розмитнювався
за іншою вартістю, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не дає підстав для відмови у
визнанні заявленої декларантом митної
вартості за основним методом та її
визначенні за резервним методом. Це
обумовлено тим, що торгові відносини є
різноманітними, здійснюються на
принципах автономії волі та свободи
договору, при цьому безліч обставин
можуть впливати на їх ціну
(характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо).

Таким чином, митний орган
неправомірно відмовив позивачу у
визнанні задекларованої ним митної
вартості товару за основним методом,
визначив митну вартість за резервним
методом та прийняв рішення про
коригування митної вартості товару, а
тому рішення від 03.10.2013 р. №100250000/2013/600810/2
є протиправним та підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення на користь
позивача надмірно сплачених коштів,
виходячи з наступного.

Повернення платникам помилково
та/або надмірно сплачених митних та
інших платежів, що зараховані на
депозитні рахунки митних органів 3734,
здійснюється відповідно до Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 р. N618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 р.
за N1097/14364. ГУДК України у м. Києві на
підставі платіжних доручень митних
органів забезпечує перерахування
коштів.

Оскільки, позивачем не надано
суду доказів про звернення до митного
органу із відповідною заявою щодо
повернення надміру сплачених мита та
податку на додану вартість за
законодавчо визначеною процедурою, та
про те, що митним органом відмовлено у
задоволенні такої заяви, вимоги про
повернення надмірно сплачених коштів є
необґрунтованими.

Враховуючи вищевказане, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо задоволення
позову в повному обсязі, а тому
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
необхідно задовольнити частково,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року в
частині задоволення вимог щодо
повернення надмірно сплачених коштів -
скасувати в цій частині ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, оскільки постанова ухвалена
з порушенням норм матеріального права.
В іншій частині постанову - залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 202, 205,
207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів -
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03 березня 2014 року в
частині стягнення надміру сплачених
коштів у розмірі 39568,55 грн. - скасувати
та в цій частині ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Софіт-Люкс" в цій
частині - відмовити.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст постанови складено
08.07.2014 р.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.