Справа № 2а-1060/11
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2014 р. м.
Київ К/9991/68285/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Чалого С.Я.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2012р. у
справі № 2-а-1060/11/2107 за позовом ОСОБА_4
до Виконавчого комітету Генічеської
міської ради Херсонської області,
ОСОБА_5, Генічеського державного бюро
технічної інвентаризації про визнання
незаконними та скасування рішень
виконкому, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до
виконавчого комітету Генічеської
міської ради, ОСОБА_5, Генічеського
державного бюро технічної
інвентаризації з позовом про:

- визнання недійсним акту державної
комісії про прийняття до експлуатації
індивідуального житлового будинку від
10.12.2008 року;

- визнання незаконними рішень
виконкому Генічеської міської ради №
304 від 21.10.2004 року, № 117 від
20.03.2008 року, № 545 від 18.12.2008 року, № 81
від 18.02.2009 року.

Постановою Генічеського районного
суду Херсонської області від 04.07.2011
року позов задоволено. Визнано
незаконними та скасовані рішення
виконавчого комітету Генічеської
міської ради № 304 від 21.10.2004, № 117 від
20.03.2008р., № 545 від 18.12.2008р., № 81 від 18.02.2009р.
в частинах що стосуються спірного
майна. Визнано недійсним акт державної
комісії від 10.12.2008 року про прийняття до
експлуатації індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_1, вчинений
на ім'я ОСОБА_5

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2012р.
постанову Генічеського районного суду
Херсонської області від 04.07.2011 року
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
позовну заяву залишено без розгляду,
оскільки позивачем пропущено річний
строк звернення до суду передбачений
ст. 99 КАС України.

Не погоджуючись з постановою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2012р.
ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення норм процесуального права
просить їх скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням виконкому
Генічеської міської ради № 307 від 19.07.2007
року приватному будинку ОСОБА_5 надано
поштову адресу: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Генічеської міської ради від 20.03.2008
року № 117 ОСОБА_5 було
продовжено дію дозволу на будівництво
на один рік.

Розпорядженням Генічеського міського
голови № 343 від 12.12.2008 року ОСОБА_5
надана згода на забудову земельної
ділянки площею 0, 0143 га під будівництво
індивідуального житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Генічеської міської ради від 18.12.2008
року № 545 затверджено акт
державної комісії про прийняття в
експлуатацію індивідуального
житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5

Рішенням виконавчого комітету
Генічеської міської ради від 18.02.2009
року № 81 затверджені ідеальні частки
та оформлено право власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1, відповідно
до якого частка ОСОБА_5 після
перерозподілу значно збільшилась та
була встановлена як 22/25 частки, а частка
ОСОБА_4 3/25.

На підставі наведеного рішення
виконкому Генічеської міської ради
27.02.2009 року МБТІ було зареєстровано
право власності ОСОБА_5 на нерухоме
майно - 22/25 частки домоволодіння по
АДРЕСА_1 з формою власності - приватна
спільна часткова. Право власності на
нерухоме майно позивачки ОСОБА_4
зареєстроване 01.07.2004 року на підставі
свідоцтва про право на спадщину з
формою власності - приватна, частка - 3/4.

Не погоджуючись з зазначеними вище
рішеннями позивачка і звернулась з
даним позовом, мотивуючи його тим, що
вона та ОСОБА_5 є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1. Отже
оскаржувані рішення виконкому повинні
були бути узгоджені з нею. Натомість,
відсутність її згоди при наданні
дозволу на будівництво ОСОБА_5
житлового будинку порушує її права та
робить такі рішення виконкому
незаконними.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції встановив порушення закону
та законних прав та інтересів позивача
при прийнятті оскаржуваних рішень
органом владних повноважень.

Натомість залишаючи без розгляду
подану позовну заяву суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено річний строк звернення до
суду передбачений ст. 99 КАС України.

Однак, колегія суддів вважає такий
висновок суду апеляційної інстанції
передчасним, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 99 КАС
України (в редакції станом на час
звернення з позовом - вересень 2010 року)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Залишаючи позовну заяву без розгляду
суд апеляційної інстанції обмежився
лише посиланням на те, починаючи з
29.07.2005р. було відомо про порушення своїх
прав з листа виконкому Генічеської
міської ради №02.15-09/128 від 29.07.2005р.,
направленого з приводу заяви щодо
зупинення дозволу на будівництво,
виданого ОСОБА_5

Однак зазначений лист датований
29.07.2005р., тобто до ухвалення
оскаржуваних рішень № 117 від 20.03.2008
року, № 545 від 18.12.2008 року, № 81 від 18.02.2009
року. Апеляційний суд помилково дійшов
висновку про можливість застосування
строку встановленого ст. 99 КАС України
до фактичного порушення прав позивача
яке наступило після прийняття
оскаржуваних рішень.

Отже, судова колегія дійшла висновку,
що при ухваленні рішення у даній справі
судом апеляційної інстанції допущено
порушення ст. 99 КАС України, що призвело
до прийняття незаконного судового
рішення.

Судова колегія вважає, що вимога
скаржника про залишення в силі
постанови суду першої інстанції є
такою, що позбавлена правового
обґрунтування, оскільки відповідно до
ч.1 ст. 211 КАС України сторони можуть
оскаржити в касаційному порядку
судові рішення суду першої інстанції
лише після їх перегляду в апеляційному
порядку. Водночас постанова
Генічеського районного суду
Херсонської області від 04.07.2011 року в
апеляційному порядку не переглядалась,
оскільки позовну заяву було залишено
без розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2012р.
скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: