Справа № 802/962/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/962/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Н.В.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

секретар судового засідання:
Сокольвак Ю.В.

за участі:

представника позивача: Добровольської
Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
командування Повітряних Сил Збройних
Сил України на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 24
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом командування
Повітряних Сил Збройних Сил України до
Замостянського відділу Державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року командування
Повітряних Сил Збройних Сил України
звернулося до Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Замостянського відділу Державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
визнання протиправною та скасування
постанови.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року скасувати, прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неповного з'ясування обставин справи і,
як наслідок, невірного вирішення
справи та прийняття необґрунтованої
постанови.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав
у повному обсязі, просив вимоги, що в
ній викладені, задовольнити.

Відповідач в судове засідання
повноважного представника не направив,
хоча був належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та
враховуючи відсутність заперечень
представника позивача, колегія суддів
вирішила провести розгляд справи за
даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
жовтня 2013 року адміністративний позов
ОСОБА_3 задоволено та зобов'язано
нарахувати та виплатити ОСОБА_3
додаткову грошову винагороду в розмірі
100 відсотків місячного грошового
забезпечення, відповідно до вимог п. 2.1
Інструкції про розміри і порядок
виплати щомісячної додаткової
грошової винагороди
військовослужбовцям Збройних Сил
України яка затверджена Наказом
Міністра оборони України від 15
листопада 2010 року № 595 починаючи із 1
квітня 2013 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2013 року постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 13
жовтня 2013 року залишено без змін.
Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 лютого 2014
року у задоволенні подання
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про заміну
сторони виконавчого провадження у
адміністративній справі № 802/3669/13-а -
відмовлено.

22 січня 2014 року старшим державним
виконавцем Замостянського відділу
Державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції на підставі виконавчого листа
№802/3669/13-а від 20 грудня 2013 виданого
Вінницьким окружним адміністративним
судом винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
ВП41555093, якою командуванню Повітряних
Сил Збройних Сил України встановлено
семиденний строк для добровільного
виконання рішення суду.

У зв'язку із невиконанням у
добровільному порядку вказаного
судового рішення, старшим державним
виконавцем Замостянського відділу
Державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції винесено постанову № ВП41555093
від 14 березня 2014 року, згідно із якою на
командування Повітряних Сил Збройних
Сил України накладено штраф у розмірі
680,00 грн.

Не погодившись із даною постановою,
позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що при винесенні постанови про
накладення на позивача штрафу
державний виконавець діяв в межах
повноважень, наданих йому Законом
України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Окрім того, суд бере до уваги, що
обов'язкове виконання рішення суду, в
тому числі, суб'єктами наділеними
владними повноваженнями, покладається
також конвенцією "Про захист прав та
свобод людини", яка ратифікована
Законом України "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод" від 17 липня 1997
року.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує
неухильність виконання рішення суду
громадянами, юридичними особами та
всіма органами влади України, до яких
відносяться також і позивач. Тобто,
рішення суду, яке набрало законної сили
повинно бути виконане, а інші обставини
щодо його невиконання суперечать
основним принципам права і до уваги
судом не беруться. У протилежному
випадку буде мати місце порушення
принципу юридичної визначеності, що є
одним із базових складових принципу
верховенства права, визнаного Україною
як на рівні Конституції, так і шляхом
ратифікації Європейської Конвенції з
прав людини.

У відповідності до ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Згідно з ч.1 ст.11 Закону, державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також відповідно до ст.75 Закону після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. У разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Згідно з положеннями ст.89 Закону у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - на
боржника - юридичну особу - від
сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
при винесенні спірної постанови
відповідач дотримався вимог вказаних
положень та дійшов вірного висновку
про невиконання позивачем судового
рішення без поважних підстав.

Крім того, слід звернути увагу на те, що
у даному випадку виконавча служба
зобов'язувала боржника виконати
рішення суду саме частині нарахування
особі додаткової грошової винагороди,
а не щодо її виплати. Таким чином,
посилання представника позивача на
неможливість здійснення виплат, у
даному випадку, не беруться до уваги.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому відсутні підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу командування
Повітряних Сил Збройних Сил України, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
22 липня 2014 року .

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Смілянець Е. С.

Сушко О.О.