Справа № 279/869/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"10" липня 2014 р.
Справа № 279/869/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю

представника відповідача: Кужеля З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області на постанову
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від "04" червня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області, третя особа:
Коростенська виправна колонія
управління державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№71) про визнання неправомірною
відмови в призначенні пенсії та
зобов'язання призначити пенсію ,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року ОСОБА_4, що діє в
інтересах своїх малолітніх дітей,
звернулась в суд з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Коростені та
Коростенському районі про визнання
неправомірною відмови в призначенні
пенсії та зобов'язання призначити
пенсію її дітям у зв"язку із втратою
годувальника.

Постановою коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 04 червня 2014 року позовні
вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано відмову Управління Пенсійного
фонду України в м.Коростені та
Коростенському районі в призначенні
пенсії в зв"язку зі смертю годувальника
неправомірною. Зобов"язано Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі призначити
пенсію у зв"язку з втратою годувальника
малолітнім дітям: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до
ст.36 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", починаючи з 31 жовтня 2013
року у розмірах, визначених законом,
зарахувавши в страховий стаж,
необхідний для призначення пенсії час
проходження ОСОБА_7 служби в
Коростенській

виправній колонії № 71 за період з 01.01.2007
року по 01.01.2010 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області звернулося до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2013 року у
віці 27 років помер ОСОБА_7 - чоловік
позивачки та батько двох малолітніх
дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-16).

Позивачка звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області із заявою про призначення її
малолітнім дітям пенсії у зв"язку зі
смертю годувальника.

Відповідачем відмовлено в призначенні
даної пенсії дітям з тих підстав, що в
їх померлого батька ОСОБА_7 страховий
стаж на день смерті становить менше 3
років, оскільки до загального
трудового стажу померлого відповідач
не зарахував стаж роботи чоловіка в
Коростенській виправній колонії №71 за
період його служби з 23.10.2006 року по
01.01.2010 року, через те, що в системі
персоніфікованого обліку відсутні
дані щодо сплати ОСОБА_7 страхових
внесків на загальнообов"язкове
державне пенсійне стархування.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зазначив, що
відмовляючи в призначенні дітям
вказаної пенсії відповідач діяв
неправомірно.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на слідуюче.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Конституцією
України та Законом України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування".

Так, відповідно до ст.3 Конституції
України, норми якої є нормами прямої
дії, людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Зі змісту ст.46 Конституції України
слідує, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст.8 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування", право на
отримання пенсій та соціальних послуг
із солідарної системи мають право
громадяни України, які застраховані
згідно з цим Законом та досягли
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством порядку
і мають необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону та інші особи, передбачені цим
законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.9 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" визначено, що за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначається
пенсія у зв"язку з втратою
годувальника.

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсія у
зв"язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім"ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би йому необхідний для
призначення пенсії по 3 групі
інвалідності. При цьому дітям пенсія у
зв"язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до вимог ст.32 Закону України
«Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування» для призначення
пенсії за годувальника, який помер у
віці 27 років, його страховий стаж на
день смерті повинен становити не менше
3-х років.

Зі змісту ч.1 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування», визначено, що страховий
стаж - це період (строк), протягом якого
особа підлягає загальнообов"язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок.

Матеріалами справи підтверджується, що
із даних трудової книжки серії НОМЕР_1
слідує, що ОСОБА_7 в період з 23.10.2006 року
по 01.01.2010 року проходив службу в органах
Державної кримінально - виконавчої
служби України на посадах молодшого
начальницького складу безперервно 3
роки 2 місяці 8 днів. ( а.с. 17 - 18) та
підлягав загальнообов"язковому
державному пенсійному страхуванню. За
час проходження служби він був
застрахованою особою, з його грошового
забезпечення щомісячно, починаючи з
01.01.2007 року установою ВК-71 утримувались
страхові внески на загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування у
встановленому законом розмірі та
своєчасно перераховувались до органів
Пенсійного фонду, що стверджується
матеріалами справи ( а.с.8, 41, 45).

Коростенською виправною колонією № 71
до відділу персоніфікованого обліку
управління Пенсійного фонду в
м.Коростені та Коростенському районі
за 2006 звітний рік був поданий комплект
звітності - 13.02.2007 року; за 2007 рік - 28.01.2008
року; за 2008 рік - 16.02.2009 року, за 2009 рік -
25.02.2010 року. Крім того, щомісячно
страхувальником подавались за 2006-2009
роки звіти за додатком 23 та 34
розрахунок суми страхових внесків на
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті за
звітний місяць. Всі розрахункові
платежі страхувальником сплачено.
Вказані факти стверджуються довідкою,
виданою Управлінням Пенсійного фонду в
м.Коростені та Коростенському районі
(а.с.5)

Таким чином, страхувальник подав до
відповідача всі передбачені на той час
законодавством звіти за встановленими
формами, ці звіти відділом
персоніфікованого обліку були
прийняті.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» облік усіх застрахованих
осіб та персоніфікований облік
надходження страхових внесків ведуть
органи Пенсійного фонду.

Статтею 64 вищевказаного закону
передбачено, що територіальні органи
Пенсійного Фонду мають право
отримувати від органів державної
влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних
осіб-підприємців відомості, пов"язані з
нарахуванням, обчисленням та сплатою
страхових внесків, а також відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом та іншими
законами України.

Колегія суддів наголошує на том, що та
обставина, що відділ персоніфікованого
обліку Управління Пенсійного фонду
України в м.Коростені та
Коростенському районі приймав подані
звіти без індивідуальних відомостей
про застраховану особу, тобто не вів
персоніфікованого обліку надходження
страхових внесків застрахованих осіб,
які проходили службу в Коростенській
ВК-71 та не скористався своїм правом на
отримання від установи ВК-71
індивідуальних відомостей про
застраховану особу ОСОБА_7, не може
позбавити малолітніх дітей позивачки
їх конституційного права на соціальний
захист, зокрема на отримання пенсії в
зв"язку з втратою годувальника.

Вказані обставини є недоліками в
роботі відповідача.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно зазначив, що пенсію
слід призначити з 31.10.2013 року, як це
визначено в п.3 ч.1 ст.45 Закону України
«Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування», а також в
страховий стаж зарахувати період
проходження служби ОСОБА_7 з 01.01.2007 року
по

01.01.2010 року, так як зібрані по справі
письмові докази свідчать про те, що
саме за цей період з ОСОБА_7
утримувались та перераховувались в
органи Пенсійного фонду страхові
внески на загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в
повній мірі довів ті обставини, на яких
грунтуються його позовні вимоги, в той
час як відповідачем правомірність
відмови в призначенні пенсії
малолітнім дітям в зв"язку зі смертю
годувальника не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Коростені
та Коростенському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від "04" червня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 вул.
Воровського,84,м.Коростень,Коростенськи
й район, Житомирська область,11500

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Коростені та Коростенському районі
Житомирської області
вул.Грушевського,16/1,м.Коростень,Корост
енський район, Житомирська область,11501

4-третій особі: Коростенська виправна
колонія управління державної
пенітенціарної служби України в
Житомирській області (№71) -
вул.Білокоровицьке
шосе,4,м.Коростень,Коростенський район,
Житомирська область,11510,