Справа № 407/1604/14-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Керімов Р.В.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року справа №407/1604/14-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
суддів Арабей Т.Г., Василенко Л.А.,
розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області на постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 13 травня 2014
року у справі № 407/1604/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И
В:

Постановою Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 13 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії задоволені. Визнано
протиправними дії посадових осіб
Управління Пенсійного фонду України в
м.Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області щодо заниженого
перерахування пенсії ОСОБА_2 за період
з 01.01.2012 року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 пенсії по інвалідності
з 01 січня 2012 року відповідно до Порядку
обчислення пенсії особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
призначивши її як інваліду 2 групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, із
заробітної плати за час виконання
робіт по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС з 06 травня 1986
року по 20 травня 1986 року, згідно з
довідкою Державного Відкритого
акціонерного товариства
«Спецтампонажгеологія» від 06 лютого 2007
року з урахуванням доданого до неї
розрахунку заробітної плати за роботу
в зоні відчуження, використовуючи для
розрахунку пенсії відомості цієї
довідки про часову тарифну ставку,
доплату за понаднормову роботу,
доплату за роботу у вихідні та святкові
дні та премію 60 %; призначити додаткову
пенсію як інваліду 2 групи за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 40%
мінімальної пенсії за віком, що
дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідач з таким судовим рішення не
погодився та подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушенням судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що здійснити з 01.01.2012
року позивачу перерахунок пенсії із
заробітку згідно довідки від 06.02.2007
року не має законних підстав, оскільки
суми заробітної плати, зазначені в
довідці, не співпадають з сумами
зазначеними в первинних особових
рахунках про нараховану заробітну
плату, про що складено відповідний акт
перевірки.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, а тому за приписами п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд справи колегією
суддів здійснюється в письмовому
провадженні.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, вважає, що останню необхідно
задовольнити частково, а рішення суду
першої інстанції скасувати з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, позивач
належить до першої категорії осіб, які
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію за 2
групою інвалідності внаслідок
захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії
Чорнобильській АЕС.

З довідки Міністерства Вугільної
промисловості УРСР № 13/53 від 23.05.1986 року
вбачається, що позивач з 06 травня 1986
року по 20 травня 1986 року працював у
зведеному загоні МВП СРСР в м.Чорнобиль
Київської області по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, в зоні № 3 відпрацював 15 змін (а.с.14).

Згідно довідки ШБУ № 2 ВП
«Спецтампонажгеологія» № 18/10 від 17.02.1993
року позивач з 05.05.1986 року по 23.05.1986 року
було направлено в м.Іванків Київської
області на роботи по ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС на посаді
гірничого майстра (а.с.15).

Згідно з наказом № 57-к від 06.11.2006 року
ДВАТ «Спецтампонажгеологія», наказано
перерахувати заробітну плату позивача
за час перебування на ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в період з 05
травня 1986 року по 20 травня 1986 року,
виходячи з: 1.1. Тарифної ставки 1,46р.
збільшивши на 100%; 1.2. З урахуванням
оплати вихідних та святкових днів в
подвійному розмірі; 1.3. З урахуванням
збереженого середнього заробітку; 1.4. З
урахуванням премії 40% (а.с.18).

З довідки б/н від 06.02.2007 року, виданою
ДВАТ «Спецтампонажгеологія»
вбачається, що позивачу за роботу на
ЧАЕС з 06 травня 1986 року по 20 травня 1986
року виплачена заробітна плата у
розмірі 1261,44 руб., премія 420,48 руб. (а.с.19).

Відповідно до розрахунку заробітної
плати за роботу в зоні відчуження б/н
від 06.02.2007 року ДВАТ
«Спецтампонажгеологія» на ім'я
позивача, з урахуванням оплати
вихідних та святкових днів,
збереженого середнього заробітку,
премії, заробітна плата позивача
складає 1681,92 руб., з яких: за робочі дні -
1051,20 руб., вихідні дні - 210,24 руб., премія -
420,48 грн. (1051,20 руб. * 40 %) (а.с.20).

З 01.01.2012 року розмір пенсії позивача
перераховано відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 без врахування довідки від
06.02.2007 року, оскільки суми заробітної
плати, зазначені в довідці, не
співпадають з сумами зазначеними в
первинних особових рахунках про
нараховану заробітну плату, про що
складено відповідний акт перевірки від
05.03.2012 року.

Вказані обставини знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
перегляду та не є спірними.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
відповідач не надав доказів
правомірності своїх дій по
неврахуванню при обчисленні пенсії
позивача довідки від 06.02.2007 року,
виданою ДВАТ «Спецтампонажгеологія».

Задовольняючи позовні вимоги про
зобов'язання відповідача призначити
позивачу додаткову пенсію в розмірі 40 %
від мінімальної пенсії за віком, суд
першої інстанції не навів будь-яких
висновків та обґрунтувань в цій
частині позовних вимог.

Колегія суддів, проаналізувавши
досліджені докази та встановлені
фактичні обставини в їх сукупності,
вважає, що рішення прийнято частково з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
з наступних підстав.

Статтею 3 Прикінцевих Положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» визначено: «Установити, що у
2012 році норми і положення статей 20, 21, 22,
23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік».

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року
прийняв постанову № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відповідно
до п. 2 якої зобов'язано Пенсійний фонд
України забезпечити здійснення
перерахунку пенсій, призначених
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до набрання
чинності цією постановою, за
матеріалами пенсійних справ.

Звертаючись до суду з позовом, позивач
не заперечує проти застосування при
розрахунку розміру його пенсії по
інвалідності порядку, встановленого
постановою КМУ № 1210.

Згідно п. 1 Порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210,
цей Порядок визначає механізм
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи відповідно
до статей 54 і 57 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС з 06.05.1986 року
по 20.05.1986 року, що не оспорюється
сторонами.

Згідно ч. 3 п. 4 Порядку, у разі, коли
особа пропрацювала у зоні відчуження
менше календарного місяця у 1986-1990
роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії
призваних на військові збори
військовозобов'язаних, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки: у III зоні -
5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії
не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період.

Згідно ч. 7 Порядку призначення пенсії
із заробітної плати, одержаної за
роботу за межами зони відчуження,
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зі місту спірної довідки вбачається, що
розрахунок заробітної плати
проводився на підставі постанови Ради
Міністрів УРСР 10 червня 1986 року № 207-7 та
постанови КМУ від 22.09.2004 року № 1240.

При цьому суд апеляційної інстанції
зазначає, що спірна довідка була видана
позивачу в 2007 році і раніш приймалась
відповідачем як підстава для
нарахування пенсії позивачу як
достовірна, натомість з 2012 року
відповідач безпідставно піддав її
зміст сумніву та здійснив перевірку, в
ході якої достовірно не встановив
наявність недостовірних відомостей, а
на підставі відсутності на теперішній
час всіх первинних документів
припускає їх недостовірність.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку про те, що
відповідачем на виконання вимог
частини 2 статті 71 КАС України не надано
суду жодних доказів, що дані, які
містяться в довідці про заробіток
позивача від 06.02.2007 року, виданою ДВАТ
«Спецтампонажгеологія», містять
неправдиві або недостовірні дані або
про її скасування.

В той же час, задовольняючи позовні
вимоги в частині здійснення
перерахунку пенсії позивача на
підставі довідки від 06.02.2007 року,
виданою ДВАТ «Спецтампонажгеологія» з
урахуванням премії 60 %, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
згідно наказу № 57-к від 06.11.2006 року ДВАТ
«Спецтампонажгеологія» та розрахунку
заробітної плати за роботу в зоні
відчуження б/н від 06.02.2007 року ДВАТ
«Спецтампонажгеологія» на ім'я
позивача, розмір його премії склав 40 %.

Таким чином, позовні вимоги в цій
частині підлягають частковому
задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог про зобов'язання
відповідача призначити позивачу
додаткову пенсію як інваліду 2 групи за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 40%
мінімальної пенсії за віком, оскільки
позивач в позові про порушення його
прав в цій частині не зазначав та
будь-яких доказів на виконання ч. 1 ст. 71
КАС України не надав, в обґрунтування
позову наведені обставини, які
стосуються лише розрахунку основної
пенсії по інвалідності, а тому колегія
суддів вважає позовні вимоги в цій
частині необґрунтованими і необхідним
в їх задоволенні відмовити за
недоведеністю позивачем порушення
його прав.

Вирішуючи питання щодо дотримання
позивачем строків звернення до суду з
вказаним позовом, суд першої інстанції
вважав їх не пропущеними з посиланням
на ст. 26 Цивільного кодексу України та
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції не погоджується,
оскільки вищенаведені норми не
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегія суддів зазначає, що про
порушення своїх прав позивач повинен
був дізнатися при недоотриманні ним
сум пенсії, тобто з 01.01.2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом
04.04.2014 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в межах шести місяців з
дати звернення позивачем до суду з
вказаним позовом, тобто з 04.10.2013 року, а
позовні вимоги з 01.01.2012 року по 03.10.2013
року повинні бути залишені без
розгляду на підставі ст. 100 КАС України,
оскільки заявлені з пропущенням
строку, а позивач жодних поважних
причин щодо пропуску строку звернення
до суду з позовом не навів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при вирішенні справи
припустив порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до частково неправильного
вирішення справи, а тому постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 24, 99, 100, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області задовольнити частково.

Постанову Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 13 травня 2014 року у справі №
407/1604/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії за період з 01.01.2012 року по
03.10.2013 року залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії за період з 04.10.2013 р.
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області щодо неврахування при
обчисленні пенсії ОСОБА_2 довідки від
06.02.2007 року, виданої ДВАТ
«Спецтампонажгеологія».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 пенсії по інвалідності
з 04 жовтня 2013 року відповідно до
Порядку обчислення пенсії особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
призначивши її як інваліду 2 групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, із
заробітної плати за час виконання
робіт по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС з 06 травня 1986
року по 20 травня 1986 року, згідно з
довідкою Державного Відкритого
акціонерного товариства
«Спецтампонажгеологія» від 06 лютого 2007
року з урахуванням доданого до неї
розрахунку заробітної плати за роботу
в зоні відчуження, використовуючи для
розрахунку пенсії відомості цієї
довідки про часову тарифну ставку,
доплату за понаднормову роботу,
доплату за роботу у вихідні та святкові
дні та премію 40 %.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.М. Гімон

Т.Г. Арабей

Л.А. Василенко