Справа № 2а/1270/5605/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/19450/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Маслія В.І.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Луганська на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року у справі за позовом Державної
фінансової інспекції в Луганській
області до Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Луганська про зобов'язання
виконати вимогу,-

у с т а н о в и л а:

В липні 2012 року Державна фінансова
інспекція в Луганській області
звернулась до суду з позовом до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Луганськ (далі - КЕВ м. Луганська) про
зобов'язання виконати п. 1,3 вимоги від
07.06.2012 року № 1207-14-14/6227, в частині
відшкодування 754485,73 гривень.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року, позов задоволено: зобов'язано
відповідача виконати п. 1, 3 вимоги від
07.06.2012 №12-07-14-14/6227 в частині
відшкодування 754485,73 грн.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволені
позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки судовим рішенням, яке
вступило в законну силу, встановлено
обгрунтованність та законність при
прийнятті оскаржуваних пунктів вимоги
відповідача, є всі законні підстави для
зобов'язання їх виконати. З цим
висновком погодився і суд апеляційної
інстанції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
КЕВ м. Луганська за період з 01.06.2010 року
по 01.03.2012 року, за результатами якої
складено акт ревізії від 27.04.2012 року №
08-21/014 про встановлення фінансових
порушень на загальну суму 810680,00 грн., з
яких на момент подання позову
залишаються не відшкодованими 754485,73
грн.

Відповідно до п. 1 вказаної вимоги
ревізією витрат за комунальні послуги
встановлено, що з 01.04.2011 року по 01.03.2012
року ТОВ «ОПТУКРПРОМ-ВР» при наданні
послуг з харчування особового складу
було спожито послуг з електро-, газо-,
водопостачання у сумі 309454,61 грн., за які
відповідно до окремих доручень
Міністра оборони України КЕВ м.
Луганськ було сплачено за рахунок
коштів загального фонду бюджету за
КПКВ 2101020 «Утримання, експлуатація,
обслуговування казарменно-житлового
фонду, будівель, споруд та об'єктів, що
належать збройним Силам України,
оренда житла для з 01.04.2011 року по
01.03.2012 року в порушення вимог п. 46, п. 48
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основні вимоги до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
№228 КЕВ м. Луганськ за окремими
дорученнями Міністра оборони
здійснено видатків на покриття витрат
сторонньої юридичної особи за спожиті
ними послуги з електро-, газо-та
водопостачання у сумі 309454,61 гривень.

Відповідно до п. 3 зазначеної вимоги
встановлено, що з 01.06.2010 по
01.03.2012 працівникам КЕВ м. Луганськ (не
військовослужбовцям) було сплачено не
передбачену вимогами діючого
законодавства надбавку за вислугу
років у сумі 326439,69 грн. (та внесків
до державних цільових фондів на 118591,43
грн.), чим порушено п. 4 постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №
1294 «Про упорядкування структури та
умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб». Відповідно до вимог
вищезазначеної постанови, оплата праці
інших працівників бюджетної сфери
регламентується постановою кабінету
Міністрів України від 30.08.2002 № 1298 «Про
оплату на основі Єдиної тарифної сітки
розрядів і коефіцієнтів з оплати праці
працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» та Умовами оплати праці
робітників, зайнятих обслуговуванням
органів виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих
органів, органів прокуратури, судів та
інших органів, затверджених наказом
Міністерства праці України від 02.10.1996 №
77. Зазначеними нормативними
документами не передбачено виплату
надбавки за вислугу років, у зв'язку з
чим: зобов'язано відшкодувати зайво
нараховану та сплачену надбавку за
вислугу років у сумі 326439,69 грн. та
зробити відповідні коригуючи
бухгалтерські записи щодо
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 118591,43
грн. шляхом стягнення з осіб, винних у
безпідставних виплатах коштів на суму
326439,69 грн., шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України та/або
звернутись з відповідним позовом до
суду.

Згідно матеріалів справи, КЕВ м.
Луганська в вересні 2012 року звернулось
до суду з позовом до Державної
фінансової інспекції в Луганській
області про визнання нечинними та
скасування пунктів 1,3 вимоги від 07.06.2012
року № 12-07-14-14/6227, визнання нечинним та
скасування акту ревізії від 27.04.2012 року
№ 0812/014 в частині висновків щодо
незаконної оплати послуг за водо, газо
та електропостачання в розмірі 309 454,61
грн. та незаконної виплати надбавки за
вислугу років У розмірі 445 031,12 грн.,

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 10.10.2012 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2012 року
апеляційну скаргу КЕВ м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 10.10.2012 року
у справі за зазначеним вище позовом
повернуто апелянту.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Положеннями ст. 72 КАС України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено,
що постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Як вбачається із постанови Луганського
окружного адміністративного суду від
10.10.2012 року, судом на підставі належних
та допустимих доказів з урахуванням
фактичних та даних та встановлених
обставинах і відповідно до вимог
чинного законодавства, підтверджено
законність прийняття Державною
фінансовою інспекцією в Луганській
області пунктів 1, 3 вимоги від 07.06.2012 №
12-07-14-14/6227 року.

При цьому, судами попередніх інстанцій
звернуто увагу на те, що відповідачем -
КЕВ м. Луганська не надано доказів щодо
виконання пунктів оскаржуваної вимоги,
а тому позовні вимоги в частині
відшкодування 754485, 73 грн. є
обґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що оскільки
правомірність оскаржуваних пунктів
вимог встановлено судовими рішеннями,
що набули законної сили, зникли
підстави для їх доказування.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Луганська залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша