Справа № 21-38а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючогоКривенка
В.В.,суддів:Гриціва М.І., Гусака М.Б.,
Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка
В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б.,
Терлецького О.О., Тітова Ю.Г.,

при секретарі судового засідання
Ключник А.Ю.,

за участю представників:

Пенсійного фонду України - Нікулової
І.В.,

Міністерства соціальної політики
України - Приз А.В., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернівецький області (далі -
ГУ ПФУ, ПФУ відповідно) про визнання дій
протиправними,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ГУ ПФУ, в якому просив
визнати дії останнього, що призвели до
заниження його пенсії на 10 процентів,
незаконними та зобов'язати відповідача
провести позивачу перерахунок пенсії з
1 січня 2008 року із врахуванням її
збільшення на 10 процентів та виплатити
йому перераховану суму.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
послався на те, що при здійсненні ГУ ПФУ
перерахунку пенсії з 1 січня 2008 року він
і надалі має право на збільшений розмір
пенсії за вислугу років на 10 процентів
відповідно до пункту «в» статті 13
Закону України від 9 квітня 1992 року №
2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» [зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом
України від 4 квітня 2006 року № 3591-VI «Про
внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців» (далі - Закон №
3591-VI), що набули чинності 29 квітня 2006
року; далі - Закон № 2262-ХІІ], оскільки
він брав участь у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи під час
проходження служби і віднесений до
категорії 1 постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Суд установив, що позивач є: військовим
пенсіонером з 1994 року; особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 згідно з
посвідченням серії НОМЕР_1; інвалідом III
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_2.

Після звільнення з військової служби
позивачу як такому, що брав участь у
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи під час проходження служби,
і як особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1,
йому було призначено пенсію за вислугу
років згідно зі статтею 13 Закону №
2262-ХІІ у розмірі 75 процентів від суми
грошового забезпечення.

Збільшену відповідно до підпункту «в»
статті 13 Закону № 2262-ХІІ на 10 процентів
пенсію за вислугу років позивач
отримував до 1 січня 2008 року.

ГУ ПФУ відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 7
листопада 2007 року № 1294 «Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» (далі -
постанова № 1294) здійснило перерахунок
раніше призначеної позивачу пенсії з 1
січня 2008 року. При цьому перерахунок
пенсії було здійснено без урахування 10
процентів сум грошового забезпечення,
що враховується для обчислення пенсії.
Розмір пенсії позивача з 1 січня 2008 року
склав 65 процентів від грошового
забезпечення.

Розмір пенсії позивача до перерахунку
складав 1604 грн 44 коп., а після її
перерахунку (станом на 1 січня 2008 року) -
2059 грн 24 коп.

Шевченківський районний суд міста
Чернівців постановою від 6 жовтня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 5 травня 2011
року, позов ОСОБА_1 задовольнив: визнав
дії ГУ ПФУ, що призвели до заниження
пенсії на 10 процентів, незаконними та
зобов'язав відповідача провести
перерахунок пенсії з 1 січня 2008 року з
урахуванням збільшення пенсії на 10
процентів та виплатити ОСОБА_1
перераховану суму. Задовольняючи
позовні вимоги, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що відповідач при перерахунку позивачу
пенсії з 1 січня 2008 року незаконно
зменшив її розмір у відсотковому
виразі до грошового забезпечення, з
якого обчислюється пенсія, чим порушив
приписи статті 22 Конституції України
щодо недопущення звуження обсягу
існуючих прав.

Вищий адміністративний суд України
постановою від 12 грудня 2013 року рішення
судів попередніх інстанцій скасував, у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
адміністративного суду України від 12
грудня 2013 року з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС), ОСОБА_1 просить
зазначену постанову касаційного суду
скасувати, а рішення судів попередніх
інстанцій залишити без змін.

На обґрунтування мотивів перегляду
судового рішення ОСОБА_1 послався на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції у подібних
правовідносинах пункту «в» статті 13
Закону № 2262-ХІІ, а також додав копії
рішень Вищого адміністративного суду
України [ухвали від 2 грудня 2010 року, 28
березня та 20 травня 2013 року (№№ К-31882/10,
К/9991/73317/11, К-5998/10 відповідно)], які, на
думку заявника, підтверджують
неоднакове застосування касаційним
судом одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

У наданому заявником для порівняння
рішенні касаційний суд у подібних
правовідносинах визнав скасування
збільшення доплати
військовослужбовцям, які брали участь
у ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи під час проходження служби,
незаконним, оскільки редакція статті 13
Закону № 2262-ХІІ (зі змінами та
доповненнями, внесеними згідно із
Законом № 3591-IV) стосується призначення
пенсії і внесені зміни поширюються
лише на тих осіб, що виходять на пенсію
після набуття чинності новою редакцією
зазначеної норми.

Вищий адміністративний суд України у
справі, що розглядається, скасовуючи
рішення судів попередніх інстанцій та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, дійшов висновку, що ГУ ПФУ,
керуючись статтею 63 Закону № 2262-ХІІ та
постановою № 1294, правомірно провело
ОСОБА_1 перерахунок пенсії з
урахуванням розміру грошового
забезпечення, встановленого з 1 січня
2008 року для відповідних категорій осіб,
виходячи в тому числі з того, що на цю
дату стаття 13 Закону № 2262-ХІІ
(зі змінами та доповненнями, внесеними
Законом № 3591-VI) не передбачала
збільшення розміру пенсії на 10
процентів за вислугу років.

Усуваючи розбіжності у застосуванні
касаційним судом вищезазначених норм
матеріального права, колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України
виходить із такого.

Відповідно до пункту «в» статті 13
Закону №? 2262-Х?І?І? (у редакції, чинній до
набуття Законом №? 3591-IV чинності - до 29
квітня 2006 року) військовослужбовцям,
які брали участь у ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
під час проходження служби і віднесені
до категорії 1, було передбачено
збільшення розміру пенсії за вислугу
років на 10 процентів.

Із набуттям чинності Законом №? 3591-IV,
пунктом 9 якого були внесені зміни,
згідно з якими нова редакція підпункту
«в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ зазначену
10-процентну доплату не передбачала.

Підставою перерахунку всіх
призначених за Законом №? 2262-Х?І?І?
пенсій згідно з пунктом 3 статті 63 цього
Закону (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) є
зміна розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону.

Порядок перерахунку пенсій з 1 січня 2008
року регулюється Порядком проведення
перерахунку пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 13
лютого 2008 року № 45, згідно з пунктом 1
якого перерахунок раніше призначених
відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій
проводиться у разі прийняття рішення
Кабінетом Міністрів України про зміну
розміру хоча б одного з видів грошового
забезпечення для відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за Законом,
або у зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

Нові види грошового забезпечення
військовослужбовців були визначені
постановою № 1294, яка набирала чинності
з дня втрати чинності указами
Президента України, що визначали умови
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу державних
органів, але не раніше ніж 1 січня 2008
року.

З огляду на це управління ПФУ своїми
діями щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з
урахуванням розміру грошового
забезпечення, встановленого з 1 січня
2008 року для відповідних категорій осіб,
не порушило чинного законодавства
України.

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України дійшла
такого правового висновку: оскільки на
момент здійснення перерахунку пенсії,
а саме з 1 січня 2008 року, стаття 13 Закону
№ 2262-ХІІ не передбачала 10-процентне
збільшення пенсії для
військовослужбовців, які брали участь
у ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи під час проходження служби
і віднесені до категорії 1, а інша норма,
яка б встановлювала таку доплату, в
чинному законодавстві України
відсутня, то правових підстав для
нарахування наведеної 10-процентної
доплати для зазначених
військовослужбовців немає. При цьому
колегія суддів бере до уваги ту
обставину, що вищезгадані зміни в
законодавстві не призвели до зниження
розміру пенсії, а навпаки - привели до
її збільшення, що нівелює засторогу
можливого порушення прав позивача.

За таких обставин колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України
вважає, що суд касаційної інстанції при
вирішенні спору правильно застосував
норми матеріального права до
встановлених у справі обставин, тому у
задоволенні заяви ОСОБА_1 слід
відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кривенко

Судді: М.І. Гриців О.А. Коротких В.Л.
Маринченко О.Б. Прокопенко Ю.Г. Тітов
М.Б. Гусак О.В. Кривенда П.В.
Панталієнко О.О. Терлецький