Справа № 2-а-7151/11
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-7151/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 10
травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
перерахунку і виплати підвищення до
пенсії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явила позов до Управління
пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області про визнання дій протиправними
та стягнення недоотриманої суми
підвищення до пенсії та додаткової
пенсії у відповідності до ст.ст.. 39, 51
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати, 15% від
мінімальної пенсії за віком та
відповідно до ст. 52 Закону щомісячної
компенсації за втрату годувальника в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 10 травня 2011
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в УПФУ в
Кагарлицькому районі, як непрацюючий
пенсіонер та є дружиною померлого
ОСОБА_5, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, проживає в
с. Слобода, Київської області, яке за
переліком населених пунктів
Черкаської області віднесено до зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті, а згідно
ч.1 даної статті громадянам, які
працюють на територія:: радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: - у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати; - у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати; - у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Статтею 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначено, що особам,
віднесеним до категорії 4,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щомісячна
компенсація в разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатною члена сім'ї, який був на
його утриманні, в розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком незалежно
від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Всупереч ст.39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 26.07.1996 р. № 836, а не в кратному
відношенні до мінімальної пенсії за
віком, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836,
колегія суддів вважає, що відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст. 39, 51 зазначеного Закону.

Згідно ст.52 вищевказаного Закону йому
відповідачем виплачується додаткова
пенсія за втрату годувальника з
розмірі 10% від прожиткового мінімуму.
Зазначені зміни визнані такими, що не
відповідають Конституції України ( є
неконституційними) згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року» 10-pп/2008. Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» та
про знесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року, зокрема, були внесенні зміни до
ст.39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якими громадянам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
міністрів України .

Але, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року зазначені зміни
були визнані неконституційними і
втратили чинність. У зв'язку з цим
продовжила діяти попередня редакція
ст.39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, позивач має право на
щомісячну компенсацію за втрату
годувальника у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.. 52
Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів,
ретельно дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому колегія
суддів апеляційної інстанції підстав
для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України,
суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 10
травня 2011 року - залишити без
задоволення.

Постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 10 травня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
І.Й. Петрик

Судді:
Л.П. Борисюк

В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.