Справа № 826/6853/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2014 року 10:25 № 826/6853/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Арсірія Р.О., за участю секретаря
судового засідання Шевченко М.В.
розглянувши адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
до Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 24.12.2013 року
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку позивача, відповідачем порушуючи
норми податкового законодавства
України було прийнято протиправні
податкові повідомлення-рішення, якими
позивачу було донараховано податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість, податку на прибуток та
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість.
Позивач вважає, що ДПІ безпідставно
застосувало до оподаткування
лізингових операцій п.п. 138.4. та 138.6. ст..
138 ПК України, які регулюють момент
визнання витрат, що включаються до
собівартості проданих товарів,
виконаних робіт та наданих послуг, а не
момент визнання доходів від здійснення
лізингових операцій. Більш того, п.п.
138.4. та 138.6. ст. 138 ПК України жодним чином
не регулюють правила визнання доходів
для цілі податку на прибуток, що, як
вбачається з Акта перевірки,
оспорюється Відповідачем.
Натомість, п. 153.7. ст. 153 ПК України
визначені спеціальні правила визнання
доходів від лізингових операцій.
Підприємство повністю виконало вимоги
спеціальної норми п. 153.7. ст. 153 ПК
України та не занижувало податок на
прибуток, що свідчить про помилковість
висновків Відповідача.
Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
вважаючи свої рішення законними та
обґрунтованими, прийнятими за
результатами перевірки позивача.
За результатами розгляду документів і
матеріалів поданих сторонами, пояснень
їхніх представників, Окружний
адміністративний суд м. Києва,
TOB "Український лізинговий фонд"
зареєстроване Оболонською районною у
м. Києві державною адміністрацією
в органах державної податкової служби
ДПІ у Оболонському районі м. Києва.
Індивідуальний податковий номер
Вказане підприємство працює на ринку
лізингових послуг України з 2011 року.
Компанія представляє широкий набір
лізингових послуг для малого та
середнього бізнесу та фізичних осіб,
зареєстрованих на території Україні.
Основними напрямками діяльності TOB
"Український лізинговий фонд" є: лізинг
легкових автомобілів, лізинг
автобусів, лізинг вантажного
транспорту, лізинг спецтехніки.
Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Оболонському районі Головного
управління Мін доходів у м. Києві на
підставі направлень, згідно із ст. 20,77,82
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI та відповідно до
плану - графіку проведення перевірок,
наказу у Оболонському районі Головного
управління Мін доходів у м. Києві від
03.10.2013 року № 800, проведено планову
виїзну документальну перевірку ТОВ
"Український лізинговий фонд" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.09.2011 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.09.2011 року по
31.12.2012 року, за результатами якої
складено Акт від 06 грудня 2013 року №
781/26-54-22-06/37859096 (далі - Акт перевірки від
06.12.2013 року № 781/26-54-22-06/37859096).
За результатами перевірки, на думку
податкового органу, було встановлено
порушення позивачем вимог:
- п.п. 14.1.36., п.п. 14.1.228. п. 14.1 ст. 14 п. 138.4, п.
138.6 ст. 138 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 1 837 901 грн. в
тому числі за 4 кв. 2012 в сумі 1 837 901 грн.
- п. 185.1 ст. 185 Податкового Кодексу
України, встановлено заниження податку
на додану вартість на загальну суму 19 761
грн., в т.ч. за серпень 2012 в сумі 2 419 грн.,
за вересень 2012 в сумі 17 342 грн., та
встановлено завищення від'ємного
значення ПДВ на загальну суму 205 860 грн.,
в т.ч. за січень 2012 в сумі 124 грн., за
лютий 2012 в сумі 2 970 грн., за березень 2012 в
сумі 3 077 грн., за квітень 2012 в сумі 5 788
грн., за травень 2012 в сумі 9 991 грн., за
червень 2012 в сумі 10 141 грн., за липень 2012
в сумі 14 226 грн., за серпень 2012 в сумі 7 624
грн., за жовтень 2012 в сумі 61 851 грн., за
листопад 2012 в сумі 46 324 грн., за грудень
2012 в сумі 43 744 грн.
На підставі Акту перевірки від 06.12.2013
року № 781/26-54-22-06/37859096 ДПІ у Оболонському
районі ГУ Мін доходів у м. Києві
повідомлення-рішення від 24 грудня 2013
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за основним
платежем на 19 761 грн., визначені штрафні
(фінансові) санкції: 4 940,25 грн., та
податкове повідомлення-рішення форми
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем на 1 837 901 грн. та
нараховано фінансових санкцій в
розмірі 459 474,25 грн.
Також прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «В4» від 24
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 205 860, 00 грн.
Не погодившись із висновками акту
перевірки та винесеними податковими
повідомленнями-рішеннями позивач
скористався правом адміністративного
узгодження спірних податкових
повідомлень рішень, відповідно до
приписів от. 56 ПК України, за
результатами якого податкові
повідомлення рішення залишено без
змін, а скарги без задоволення.
Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).
Щодо податкового повідомлення-рішення
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем на 1 837 901 грн. та
нарахування фінансових санкцій в
розмірі 459 474,25 грн.
Як встановлено в судовому засіданні та
вбачається із матеріалів справи (п.п.3.1.1
п. 3.1 Податок на прибуток Акту
перевірки) за період з 01.01.2011 року по 31.12
2012 року ТОВ "Український лізинговий
фонд" задекларовано скоригований
валовий дохід у сумі 735 844 190 грн.
Перевіркою повноти визначення
скоригованого валового доходу за
вказаний період встановлено його
заниження на загальну суму 1 128 607 грн.
Перевіркою відображених показників у
рядку 01. «Дохід від операційної
діяльності (дохід від реалізації
товарів (робіт послуг) Декларацій з
податку на прибуток за період з 01.10.2011
року по 31.12.2013 року у загальній сумі 722 801
337 грн. встановлено, що на формування
цих показників мало вплив здійснення
лізингових операцій.
Проведеною перевіркою відображеного
показника за період з 01.10.2011 по 31.12.2012
року у загальній сумі 722 801 337 грн. на
підставі таких документів як: договори,
рахунки - фактури, накладні, журнали -
ордери, виписки банку та
оборотно-сальдові відомості по
рахункам 36.70, 71,73 встановлено заниження
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 01.
Дохід від операційної діяльності
(дохід від реалізації товарів (робіт
послуг) Декларацій з податку на
прибуток за період з 01.10.2011 року по
31.12.2013 року у загальній сумі 722 801 337 грн.
Підприємство протягом перевіряємого
періоду надавало послуги фінансового
лізингу. Об'єктом лізингу виступали
транспортні засоби (автомобілі), які
були прийняті в автосалонах та
юридичних особах на території України.
Основними постачальниками
транспортних засобів були ТОВ
«ДПЗКУ-МТС» (обсяг поставки за
перевіряємий період 713 410 600 грн.), ТОВ
«Автомобільний дім Одеса» (обсяг
поставки за перевіряємий період 10 235 000
грн.), ТОВ «Супермаркет вантажної авто
техніки АВТЕК» (обсяг поставки за
перевіряємий період 10 979 000 грн.), ІП
«АІС-Столиця» (обсяг поставки за
перевіряємий період 4897600 грн.) та інші.
Податковою перевіркою встановлено, що
при визначенні собівартості
реалізованих об'єктів лізингу, ТОВ
«Український лізинговий фонд»
здійснювало реалізацію об'єктів
лізингу виходячи з їх покупної
вартості, а саме по ціні, яку було
сплачено безпосередньо
У той же час, при придбанні об'єктів
лізингу ТОВ "Український лізинговий
фонд" здійснювало витрати пов'язані
безпосередньо з об'єктами лізингу, а
саме: витрати на реєстрацію в органах
УДАІ ГУ МВС України на загальну суму 443
578, 00 грн., витрати за надання послуг ФОП
ОСОБА_1 по підготовці документів для
реєстрації автомобілів згідно
договору № 11/05 від 11.05.2012 року на
загальну суму 250 650,00 грн., а також
комісійна винагорода сплачена
Товариством Постачальникам об'єктів
лізингу, як послуги по пошуку клієнтів
на загальну суму 434 379,00 грн.
Ці витрати понесенні у зв'язку з
придбанням об'єктів лізингу, ТОВ
"Український лізинговий фонд" включено
до витрат на збут та відображено в
рядку 06.3 «Витрати на збут» Декларацій з
податку у відповідних періодах.
Податковим органом зроблено висновок,
що ТОВ «Український лізинговий фонд»
не включено до вартості об'єктів
лізингу та не відображено у рядку 01
«Дохід від операційної діяльності
(дохід від реалізації товарів (робіт,
послуг)» декларацій з податку на
прибуток та до податкових зобов'язань в
деклараціях з ПДВ витрат понесених при
купівлі даних об'єктів лізингу (на
реєстрацію в органах УДАІ ГУ МВС
України, послуги по підготовці
документів для реєстрації автомобілів
надані ФОП ОСОБА_1 та комісійна
винагорода сплачена постачальникам
об'єктів лізингу як послуги по пошуку
За результатами проведеної перевірки
підприємства зроблено висновки, що в
порушення вимог п.п. 14.1.228. п. 14.1 ст. 14. п.
138.4 п. 138.6 ст. 138 Податкового Кодексу
України ТОВ «Український лізинговий
фонд» безпідставно занижено дохід від
операційної діяльності (дохід від
реалізації товарів (робіт, послуг) при
визначенні вартості об'єктів лізингу
на загальну суму 1 128 607 грн. за 2012 рік.
На думку перевіряючих, витрати на
реєстрацію придбаних об'єктів лізингу
в органах УДАІ ГУ МВС України на
загальну суму 443 578,00 грн., витрати за
надання послуг ФОП ОСОБА_1 по
підготовці документів для реєстрації
автомобілів згідно договору № 11/05 від
11.05.2012 року на загальну суму 250 650,00 грн.,
а також комісійна винагорода сплачена
Товариством Постачальникам об'єктів
лізингу, як послуги по пошуку клієнтів
на загальну суму 434 379,00 грн. - є
витратами, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, та повинні включатись
до складу собівартості реалізованої
продукції в періоді їх виникнення
відповідно до п. 138.4., 138.6 ст. 138 ПКУ, що як
наслідок повинно збільшувати дохід від
операційної діяльності при наданні в
лізинг таких об'єктів.
Спірні правовідносини, що склалися між
сторонами регулюються нормами
Конституції України, Податковим
кодексом України та іншими
нормативно-правовими актами.
Так, під час розгляду справи судом
встановлено, що позивачем протягом 2012
року укладено ряд договорів
фінансового лізингу.
На підтвердження витрат, реальності
операцій фінансового лізингу та
відповідності задекларованих
Позивачем показників фактичному руху
активів Позивач надав суду:
1. Перелік укладених договорів лізингу
за 2012р. ТОВ «Український лізинговий
фонд» (додаток № 1).
2. Зразки первинних документів (які є
типовими для лізингових операцій) на
прикладі трьох контрагентів, що
ілюструють придбання Позивачем ТЗ та
їх подальшу передачу у лізинг,
відповідно до переліку.
3. Таблицю розрахунку фінансового
результату за договорами фінансового
лізингу, також Реєстри первинних
документів, що свідчить про
прибутковість лізингових операцій
(перевищення доходів над витратами):
- реєстр видаткових накладних за
договорами фінансового лізингу за 2012р.
(відображає дохід від передачі ТЗ в
- реєстр актів наданих послуг за
договорами фінансового лізингу за 2012р.
(відображає доходи від лізингових
платежів, отримані Підприємством у 2012
році за договорами фінансового
- реєстр видаткових накладних на
предмети лізингу (автомобілі), придбані
ТОВ «Український лізинговий фонд» у
2012р. (відображає витрати, понесені за
договорами купівлі-продажу ТЗ).
- реєстр актів наданих послуг по
реєстрації в органах ДАІ предметів
лізингу за 2012р. ТОВ «Український
лізинговий фонд» (відображає витрати,
понесенні на придбання послуг з
оформлення документів для реєстрації в
- реєстр актів до агентських договорів
з пошуку клієнтів за 2012р. (відображає
витрати, понесенні за агентськими
договорами у зв'язку із придбанням
клієнтів-лізингоодержувачів);
- реєстр виданих та отриманих
податкових накладних за 2012р.
Як вбачається з акту перевірки у
відповідача відсутні будь-які
зауваження щодо форми та змісту
вказаних документів.
Представник відповідача під час
розгляду справи дійсність даних
документів не заперечував як і
виконання сторонами укладених
договорів. Отже, угоди є чинними та
недійсними в установленому порядку не
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України
прибуток як об'єкт оподаткування
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Пунктом 135.1 ст. 135 ПК України визначено,
що доходи, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються до доходів звітного
періоду за датою, визначеною
відповідно до ст. 137, на підставі
документів, зазначених у п. 135.2 цієї
статті, та складаються з: доходу від
операційної діяльності, який
визначається відповідно до п. 135.4 цієї
статті; інших доходів, які визначаються
відповідно до п. 135.5 цієї статті, за
винятком доходів, визначених у п. 135.3
цієї статті та у ст. 136 цього Кодексу.
Підпунктом 135.5.2 п. 135.5 цієї статті
передбачено віднесення до складу
доходів відповідного звітного періоду
доходів від операцій оренди/лізингу,
визначені відповідно до п. 153.7 ст. 153
Згідно пп. 14.1.197 п. 14.1 ст. 14 ПК України
фінансовим лізингом (орендою) є
господарська операція, що здійснюється
фізичною або юридичною особою і
передбачає передачу орендарю майна,
яке є основним засобом згідно з цим
Кодексом і придбане або виготовлене
орендодавцем, а також усіх ризиків та
винагород, пов'язаних з правом
користування та володіння об'єктом
Оподаткування операцій лізингу
(оренди), концесії здійснюється в
такому порядку, визначеному п. 153.7 ст. 153
ПК України. Частиною 1 цієї статі
передбачено, що передача майна у
фінансовий лізинг (оренду) для цілей
оподаткування прирівнюється до його
продажу в момент такої передачі. При
цьому орендодавець збільшує доходи, а в
разі передачі у фінансовий лізинг
майна, що на момент такої передачі
перебувало у складі основних засобів
орендодавця, - прирівнює до нуля
балансову вартість відповідного
об'єкта основних засобів згідно з
правилами, визначеними статтею 146 цього
Кодексу для їх продажу, а орендар
включає вартість об'єкта фінансового
лізингу (без урахування процентів,
нарахованих або таких, що будуть
нараховані, відповідно до договору) до
складу основних засобів з метою
амортизації, за наслідками податкового
періоду, в якому відбувається така
При нарахуванні лізингового платежу
орендодавець збільшує доходи, а
орендар збільшує витрати на таку
частину лізингового платежу, яка
дорівнює сумі процентів або комісій,
нарахованих на вартість об'єкта
фінансового лізингу (без урахування
частини лізингового платежу, що
надається в рахунок компенсації
частини вартості об'єкта фінансового
лізингу), за наслідками податкового
періоду, у якому здійснюється таке
Згідно п.п. 14.1.228 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг для цілей розділу ІІІ
цього Кодексу - витрати, що прямо
пов'язані з виробництвом та/або
придбанням реалізованих протягом
звітного податкового періоду товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, які
визначаються відповідно до положень
(стандартів) бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням цього розділу.
Згідно п.п. 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
Згідно п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:
інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Згідно п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу
України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
Згідно пп. 138.6. ПКУ собівартість
придбаних та реалізованих товарів
формується відповідно до ціни їх
придбання з урахуванням ввізного мита
і витрат на доставку та доведення до
стану, придатного для продажу.
Відповідно до п.п. г. п. 138.10.2 п. 138.10 ст.138
ПКУ до складу інших витрат включаються,
зокрема, будь-яка винагорода за
консультаційні, інформаційні,
аудиторські та інші послуги, які
отримує платник податку для
забезпечення своєї господарської
Витрати Товариства на обов'язкову
реєстрацію придбаних об'єктів лізингу
в органах УДАІ ГУ МВС та витрати за
отримані юридичні послуги по
обов'язковій реєстрації предметів
лізингу включено до складу інших
витрат та відображено в складі інших
витрат Товариства в декларації з
податку на прибуток за 2012р.
Згідно п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового
кодексу України до складу інших витрат
включаються витрати на збут, які
включають витрати, пов'язані з
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, а саме: комісійні
винагороди продавцям, торговим агентам
та працівникам підрозділів, що
Згідно агентських договорів (копії
містять матеріали справи), які укладало
Товариство, агенти сприяють укладенню
договорів фінансового лізингу між
Товариством та лізингоотримувачами. За
надані послуги по пошуку клієнтів
Товариство виплачує агентську
винагороду в актах наданих послуг
відображається інформація щодо
укладених Агентом договорів
фінансового лізингу.
Витрати по виплаті агентської
винагороди Товариством відображено як
витрати на збут в складі інших витрат
звітного періоду в декларації з
податку на прибуток на 2012р.
Пунктом 138.5 ст.138 ПКУ передбачено, що
інші витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені та не включаються до складу
собівартості реалізованих товарів.
Згідно п. 15 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 14 «Оренда»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28 липня 2000 року №
181, витрати орендодавця з укладання
угоди про фінансову оренду («юридичні
послуги, комісійні винагороди)
визнаються іншими витратами того
звітного періоду, у якому вони мали
місце. Відповідно до п. 19 Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 16
«Витрати», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 31
грудня 1999 року N 318, витрати на комісійну
винагороду продавцям та торговим
агентам включаються до складу витрат
на збут та не включаються до складу
собівартості реалізованої продукції.
Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг" лізингові платежі
а) суму, яка відшкодовує частину
вартості предмета лізингу;
б) платіж як винагороду лізингодавцю за
отримане у лізинг майно;
в) компенсацію відсотків за кредитом;
г) інші витрати лізингодавця, що
безпосередньо пов'язані з виконанням
Судом встановлено, що вартість
транспортних засобів, зазначена в
договорах купівлі-продажу та вартість
предметів лізингу, зазначена в
договорах купівлі-продажу та вартість
предмету лізингу, зазначена в
договорах фінансового лізингу є
Структура лізингових платежів, згідно
договорів фінансового лізингу,
лізинговий платіж складається з 2-х
складових: перша - винагорода (комісії)
лізингодавця, що зазначена в графі 5
Графіку платежів та, друга - платежі з
компенсації вартості предмета лізингу,
зазначені в Графі 4 Графіку платежів
(додаток до договорів).
Таким чином, клієнт (лізингоодержувач)
відповідно до Графіка платежів,
протягом строку лізингу сплачує
(повертає Товариству) вартість
придбаного транспортного засобу, та
сплачує винагороду товариству, до
складу якої входять в тому числі всі
витрати понесені Товариством у зв'язку
з укладанням договору.
Структура та механізм розрахунку
лізингових платежів передбачені в
Товаристві Методикою розрахунків
платежів за договорами фінансового
лізингу, затвердженою Наказом
директора Товариства за № 60 від 02.07.2012
р. Методикою встановлено яким чином
Визначається розмір лізингового
платежу, які складові частини
впливають на його розмір,
Так, п.3.1. Методики визначено, що
вартість предмета лізингу (Лінія
«Основний долг») представлена у
Графіку платежів за договорами
фінансового лізингу саме як платежі на
погашення вартості предмета лізингу
(Графа 4 Графіка платежів), а всі інші
витрати, понесені Товариством (в т.ч.
Лінія «Возмещение затрат»), включено до
платежів з винагороди Товариства (що
представлені в Графіку платежів в
графі 5) і компенсується
лізингоодержуачем протягом строку
Позивач вказує, що з урахуванням
графіків лізингових платежів в цілому
по Підприємству та за кожним об'єктом
лізингу, доходи від лізингових
платежів перевищували Додаткові
витрати. Внаслідок чого лізингові
операції (як в цілому по Підприємству,
так й за кожним об'єктом лізингу) були
прибутковими, що відображено у
розрахунку фінансового результату за
договорами фінансового лізингу.
Податковий орган під час розгляду
справи вказане не спростував, та не
заперечував правильність відображення
Підприємством доходів від платежів,
отримуваних за графіками, які
передбачені відповідними договорами з
Статтею 16 Закону України «Про
фінансовий лізинг» передбачено, що
сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому
договором, оскільки закон не зобов'язує
визначати умови сплати та розміри
лізингових платежів, а податковим
органом в даному випадку не наведено
порушень позивачем договорів або їх
невиконання, посилання податкового
органу на заниження суми доходів
звітних періодів за 1 - 4 квартал 2012 року
не знаходить документального
В судовому засіданні не встановлено
невідповідності умов надання
лізингових послуг чинному
законодавству, зокрема, приписам
Закону України «Про фінансовий
лізинг», Господарського кодексу
України, при цьому, також і не
встановлено порушення умов оплати
Таким чином, суд дійшов висновку про
безпідставність викладеного
відповідачем в акті про заниження
підприємством доходу від операційної
діяльності у загальній сумі 1 128 607,00
На думку суду, обґрунтованими є доводи
позивача, що спеціальна норма п. 153.7. ст.
153 ПК України не зобов'язує
Підприємство збільшувати доходи від
передачі об'єкта лізингу на перелічені
вище витрати, оскільки правила
оподаткування лізингових операцій не
передбачають особливостей і бази
оподаткування лізингу.
Спеціальні правила оподаткування
лізингових операцій, визначені у п. 153.7.
ст. 153 ПК України, не передбачають
включення перелічених вище витрат до
доходів саме на момент передачі об'єкта
Таким чином, суд погоджується із
доводами позивача, що вищезазначені
витрати є саме витратами, пов'язаними з
укладанням договорів фінансового
лізингу, а не витратами, які на думку
контролюючого органу, повинні
формувати собівартість товарів згідно
п. 138.6. ПКУ, збільшувати останню, і як
наслідок збільшувати доходи від
операційної діяльності при реалізації
Щодо завищення витрат на загальну суму
7 623 307 грн. по різниці між відсотками,
нарахованими та фактично сплаченими на
користь Раstorik Investment Limited, та винагороди
(комісій) від фінансового лізингу,
отриманих від клієнтів.
Як вбачається із Акту перевірки (п. 1.2.
Акта перевірки) ДПІ під час перевірки
визначення витрат ТОВ «Український
лізинговий фонд» за період з 01.10.2011 р. по
31.12.2012 р. було встановлено їх завищення
на загальну суму 7 623 307 грн. за
операціями по виплаті відсотків Раstorik
Investment Limited за кредитним договором у
зв'язку з тим, що відповідні відсотки не
можуть перевищувати розмір доходів від
використання цих відсотків на
конкретні об'єкти фінансового лізингу,
які будуть одержані у майбутньому у
вигляді лізингових платежів. В
обґрунтування своїх доводів ДПІ
посилається на п. 138.4. ст. 138 ПК України з
урахуванням» п. 7 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 16 «Витрати», з
посиланням на те, що витрати визнаються
витратами певного періоду одночасно з
Згідно пункту 138.1. ПКУ, до витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, відносяться витрати
операційної діяльності та інші
витрати, визначені згідною пунктом 138.5.,
підпунктами. 138.10.5.. 138.10.6 п. 138.10 ПКУ.
Витрати що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та передбачені п. 138.4
ст.138 ПКУ, віднесені саме до витрат
операційної діяльності, проте
фінансові витрати, до яких належать
витрати на нарахування процентів
згідно п.п. 138.10.5. ПКУ - віднесені до
Згідно п.п. 138.10.5. ПКУ до інших витрат
відносяться Фінансові витрати, до яких
належать витрати на нарахування
процентів (за користування кредитами
та позиками, за випущеними облігаціями
та фінансовою орендою), та інші витрати
підприємства в межах норм,
встановлених цим кодексом, пов'язані із
Пунктом 138.5 ПКУ передбачено, що інші
витрати визнаються витратами того
звітного періоду. В якому вони були
здійснені згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, а саме згідно
П(с)БУ 31 «Фінансові витрати».
Так, пунктом 3 П(с)БУ 31 «Фінансові
витрати» визначено, що фінансові
витрати - витрати на проценти та інші
витрати підприємства, пов'язані із
запозиченнями. Згідно п.4 П(с)БУ 31
фінансові витрати визнаються
витратами того звітного періоду, за
який вони були нараховані (визнані
зобов'язаннями), крім фінансових
витрат, які капіталізуються.
Отже, нормами Податкового Кодексу
України і нормами Положень (стандартів)
бухгалтерського обліку передбачено, що
до складу витрат звітного періоду
відносяться саме нараховані відсотки,
а не сплачені, як стверджує податковий
Таким чином, висновки Відповідача про
завищення Підприємством витрат на
загальну суму 7 623 307 грн. є
безпідставними та такими, що не
відповідають дійсності, а податкове
повідомлення-рішення від 24.12.2013 р. №
Щодо податкового повідомлення-рішення
податкового повідомлення-рішення від
грошового зобов'язання з ПДВ та
зменшення підземного значення з ПДВ.
В підпункті 1 розділу 3.2.1 Акту
(Податкові зобов'язання з податку на
додану вартість) зазначено, що
заниження вартості реалізації об'єктів
лізингу (а саме, не включення в
собівартість реалізуємих об'єктів
лізингу витрат на реєстрацію придбаних
об'єктів лізингу в органах УДАІ ГУ МВС
України, витрат за надання послуг по
підготовці документів для реєстрації
автомобілів та витрат з комісійної
винагороди), на думку перевіряючих
призвело до заниження задекларованих
Товариством показників у рядку 1
Декларації з ПДВ за перевіряємий
період на загальну суму 225 621.00 грн., що є
порушення п. 185.1 ст. 185 ПКУ.
Суд вважає необґрунтованими такі
висновки відповідача з огляду на
Згідно п.п.14.1.191 ПКУ передача об'єктів на
підставі договорів про фінансовий
лізинг є поставкою товарів.
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПКУ база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної вартості (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів). А
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, що справляється
з вартості послуг стільникового
До складу договірної (контрактної»)
вартості включаються будь-які суми
коштів. Вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
При цьому у разі постачання товарів за
договорами фінансового лізингу базою
оподаткування є договірна (контрактна)
вартість, але не нижче ціни придбання
Підпунктом 135.4.1 ПКУ п. 135.4 також
передбачено, що дохід від операційної
діяльності до якого віднесено дохід
від реалізації товарів, виконаних
робіт, наданих послуг - визнається в
розмірі договірної (контрактної)
вартості», що і було враховано
позивачем при обчисленні податку на
прибуток за 2012р. - а саме дохід
враховано в сумі договірної
(контрактної) вартості придбаних
Так, з матеріалів справи вбачається, що
в договорах фінансового лізингу
вартість предмету лізингу є ідентичною
вартості, визначеної в договорі
купівлі - продажу відповідного
транспортного засобу, що є
підтвердженням правильності
відображення Товариством саме
договірної вартості такого
транспортного засобу. При цьому
витрати, пов'язані з укладанням
договору фінансового лізингу (втрати
на збут, комісійна винагорода, витрати
на реєстрацію транспортних засобів)
підтверджуються договорами з
постачальниками таких послуг, актами
виконаних робіт та відшкодовуються
лізингоодержувачами у складі
лізингових платежів, що є виногородою
(комісією) лізингодавця. На
підтвердження правильності
відображення витрат та доходів при
здійсненні Товариством господарської
діяльності позивачем надано суду копії
договорів купівлі - продажу та
договорів фінансового лізингу за
відповідними транспортними засобами,
що передбачає ідентичність вартості
предмету лізингу в договорах
фінансового лізингу та купівлі-продажу
та передбачає компенсацію
(відшкодування витрат зі збуту) саме у
складі винагороди лізингодавця за
договорами фінансового лізингу.
Судова практика вирішення податкових
спорів виходить з презумпції
добросовісності платників та інших
учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим презюмується,
що дії платника, результатом яких є
отримання податкової вигоди,
вважаються економічно виправданими, а
відомості, що містяться у податковій та
бухгалтерській звітності платника, -
Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з ціллю
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання, якщо
податковий орган не доведе
неправдивість, недостовірність або
суперечливість відомостей, що
містяться у таких документах.
Доводи ж податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника на
формування витрат, податкового
Однак у справі, що розглядається,
податковим органом не доведено
існування таких обставин.
Представник відповідача не надав суду
належних доказів, які б підтверджували
обґрунтованість висновків перевірки
та правомірність винесених податкових
Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Як свідчать матеріали справи вказані
положення відповідачем не дотримані,
що зумовило необхідність звернення
позивача за захистом порушеного права
до суду.
Таким чином, сукупність вищенаведених
встановлених обставин підтверджено
документально, що дає суду підстави
визнати позовні вимоги обґрунтованими,
доведеними матеріалами справи, і
такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Позов Товариства з обмежено
відповідальністю «Український
лізинговий фонд» задовольнити
Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
податку на прибуток 2 297 376,25 грн.;
податку на додану вартість 24 701,25 грн.;
розміру від'ємного значення податку на
додану вартість 205 860 грн.
Судові витрати в сумі 487,20 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український лізинговий фонд" за
рахунок Державного бюджету України.
Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань ДПІ в
Оболонському районі ГУ Міндоходіву м.
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Р.О. Арсірій