Справа № 802/87/14-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2014 р.
Справа № 802/87/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Віятик Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача:
Розгонюк Г.М.

відповідача:
Бойко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Ольга"

до: Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області

про: визнання дій неправомірними та
скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось з
адміністративним позов товариство з
обмеженою відповідальністю «Ольга»
(далі - ТОВ «Ольга», позивач) до
Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області
(далі - Інспекція, відповідач) про:

- визнання дії Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області при проведенні позапланової
перевірки № 2832 від 20.12.2013 року
неправомірними;

- cкасування припису № 001676* від 31.12.2013
року, постанови про накладання
адміністративного стягнення № 185 від
31.12.2013 року та повідомлення № 1664 від
31.12.2013 року щодо відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
відповідачем проведено перевірку ТОВ
«Ольга» без установлених законом
підстав та з порушенням норм чинного
законодавства України, а саме, з
порушенням ч. 4 п. 1. ст.6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон
№877-V), а тому, на думку позивача
складення постанови, припису та
повідомлення відносно позивача є
протиправним. Фактично, оскаржуючи
рішення Інспекції, прийнятті за
наслідками перевірки, позивач в
обгрунтування позову вказує лише на
відсутність підстав перевірки.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі та просив його задовольнити,
додатково зазначив про відсутність
підстав для проведення перевірки, а
саме згоди центрального органу
виконавчої влади. Тому, всі дії щодо
проведення перевірки та її наслідки
підлягають скасуванню.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив щодо задоволення
адміністративного позову, зазначивши,
що Інспекцією проведено перевірку ТОВ
«Ольга» згідно вимог чинного
законодавства, при цьому встановлено
порушення вимог земельного
законодавства, а тому рішення винесені
за наслідками даної перевірки є
правомірними.

Крім того, судом встановлено, що
позивач звернувся до суду щодо
оскарження постанови про накладення
адміністративного стягнення № 185 від
31.12.2013 року після закінчення
десятиденного строку встановленого
статями 287-289 КУпАП, однак суд визнає
поважними причини пропуску звернення
до адміністративного суду, оскільки
ТОВ «Ольга» 08.01.2014 року зверталось до
Вінницького окружного
адміністративного суду з вимогою про
скасування даної постанови. Проте,
ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду 10.01.2014 року
позовну заяву повернуто позивачу.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що в задоволені
адміністративного позову слід
відмовити, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
12.12.2013 року на адресу Інспекції
надійшов лист Прокуратури Вінницької
області з вимогою до 18.12.2013 року
провести перевірку та розрахувати
шкоду заподіяну внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки.

Відповідно до статей 6, 10 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель» та
статей 6, 7 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності», а
також пунктами 4, 5 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
року №459, враховуючи лист Прокуратури
Вінницької області від 12.12.2013 року
№07/2-915 начальником Інспекції винесено
наказ №2388 від 18.12.2013 року про
проведення позапланової перевірки
щодо дотримання вимог земельного
законодавства «ТОВ «Ольга».

26.12.2013 року державним інспектором
сільського господарства у Вінницькій
області Гамарником В.Я. проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог земельного законодавства ТОВ
«Ольга». Самовільне зайняття земельної
ділянки ТОВ «Ольга» в розмірі 0,1982 га
встановлено актом обстеження
земельної ділянки №66 від 26.12.2013 року.

За результатами перевірки 26.12.2013 року
складений акт, згідно якого перевіркою
встановлено, що ТОВ «Ольга» в особі
директора Ковальчука Андрія Івановича
відповідно до говору купівлі-продажу
земельної ділянки від 28.02.2013 року (серія
ВТС №516700) використовує земельну
ділянку загальною площею 1,1625 га на
території Стадницької сільської ради,
Вінницького району за межами
населеного пункту для будівництва та
обслуговування будівель ринкової
інфраструктури. Однак, до цієї ділянки
приєднано та огороджено ще одну
земельну ділянку загальною площею 0,1982
га із земель промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення, яка передана у постійне
користування Служби автомобільних
доріг у Вінницькій області, що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ №018327 від
16.03.2010 року. Вказана земельна ділянка
використовується ТОВ «Ольга» за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) та відсутності
відповідного правочинну щодо такої
земельної ділянки. Вказаний факт,
згідно із ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» кваліфікується як
самовільне зайняття земельної ділянки.

31.12.2013 року Інспекцією, на підставі
протоколу №000847 від 31.12.2013 року про
адміністративне правопорушення
прийнято постанову №185 про накладення
адміністративного стягнення на
позивача в розмірі 2982,51 грн. та складено
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
директором ТОВ «Ольга» Ковальчуком А.І.
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки, яка розташована на
території Стадницької сільської ради,
Вінницького району. Даний розрахунок
надіслано позивачу разом із
повідомленням від 31.12.2013 року за №1664
щодо відшкодування шкоди заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки.

Крім того, 31.12.2013 року директору ТОВ
«Ольга» Ковальчуку А.І. видано припис
№001676*, яким вказано на необхідність
усунення виявленого правопорушення у
тридцяти денний термін .

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
враховував наступне.

Щодо визнання дії Інспекції при
проведенні позапланової перевірки №
2832 від 20.12.2013 року неправомірними, суд
враховує таке.

Обов'язок державних органів та їх
посадових осіб діяти в межах та спосіб,
що передбачений законом, встановлений
абзацом 2 ст.19 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
прокуратуру», законні вимоги
прокурора, є обов'язковими для всіх
органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб та
громадян і виконуються невідкладно
або у передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Статтею 19 Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що предметом
нагляду за додержанням і
застосуванням законів є: 1)
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
2) додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; 3) додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.
Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

При здійсненні прокурорського нагляду
за додержанням і застосуванням законів
прокурор має право вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз (п. 3
ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
прокуратуру»).

Положення Закону України „Про
прокуратуру" та ст. 2 та ст. 6 Закону №877-V
дозволяють проведення позапланової
перевірки за дорученням органів
прокуратури суб'єкта господарювання.
При цьому отримання територіальним
органом згоди центрального органу
виконавчої влади на проведення
позапланової перевірки за дорученням
прокурора не передбачено.

Таким чином, посилання позивача на
відсутність згоди центрального органу
виконавчої влади на проведення
позапланової перевірки є
необґрунтованою, оскільки Інспекція
виконувала закону вимогу прокурора,
яка є обов'язковою для виконання. Крім
того, прокурором встановлені, також
терміни проведення перевірки.

Суд критично оцінює посилання
представника позивача на те, що
направлення на проведення
позапланової перевірки № 2832 від 20.12.2013
було надано з порушенням п. 4 ст.5 Закону
№877-V, оскільки перевірка проводилась
позапланова, що вбачається з акту
перевірки. Пунктом 3 статті 6 Закону
№877-V передбачено, що органи державного
нагляду (контролю) повинні повідомити
суб'єкта господарювання про підстави
проведення позапланового заходу з
наданням йому копії відповідного
документа. Таким чином, суд дійшов
висновку, що направлення на проведення
позапланової перевірки вручено
позивачу в строк, що не суперечить
вимогам Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності»,
оскільки нормами цього Закону не
передбачені строки вручення суб'єкту
господарювання повідомлення про
перевірку до моменту проведення
позапланової перевірки.

Щодо оскарження повідомлення № 1664 від
31.12.2013 року щодо відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки, суд
зазначає наступне.

31.12.2013 року на адресу ТОВ "Ольга" разом
із повідомленням № 1664 направлено
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
директором ТОВ «Ольга» Ковальчуком А.І.
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки, яка розташована на
території Стадницької сільської ради,
Вінницького району.

Положення пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
встановлюють, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Слід зазначити, що акт державного чи
іншого органу - це юридична форма
рішень цих органів, тобто офіційний
письмовий документ, який породжує
певні правові наслідки, спрямований на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано ним,
акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру,
тобто індивідуальні.

Акт індивідуальної дії - це правовий
акт компетентного органу або посадової
особи, виданий на підставі юридичних
фактів і норм права, що визначає права,
обов'язки або міру юридичної
відповідальності конкретних осіб.

З наведеного вбачається, що
оскаржуване повідомлення № 1664 від
31.12.2013 року щодо відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки не має
ознак акту індивідуальної дії, а тому
не є рішенням суб'єкта владних
повноважень, в розумінні КАС України,
яке б породжувало певні правові
наслідки, спрямовані на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і мало
б обов'язковий характер для суб'єктів
цих відносин.

На переконання суду, в даному випадку,
позивачем обрано, неналежний спосіб
захисту своїх інтересів, оскільки,
відповідно до Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 року №963,
оскарженю підлягає лише підлягає
розмір визначеної шкоди, а не сам
розрахунок. Розрахунок розміру шкоди
лише фіксує, деталізує прозорість
нарахованого інспектором розміру
шкоди.

Щодо оскарження припису № 001676* від
31.12.2013 року, постанови про накладання
адміністративного стягнення № 185 від
31.12.2013 року, суд врахував наступне.

Частиною 3 ст.19 Закону України «Про
охорону земель» від 19.06.2003 №962-IV (далі -
Закон №962-IV) визначено, що порядок
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель
встановлюється законом.

Відповідно до статей 18-1, 19 Закону №962-IV,
ч.1 ст.5 Закону України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» від 19.06.2003 №963-IV (далі - Закон
№963-IV) державний контроль за
використанням та охороною земель усіх
категорій та форм власності здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі. Таким
органом є Державна інспекція
сільського господарства України
згідно з п.1 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 року
№459/2011 (далі - Положення №459/2011).

Статтею 6 Закону №963-IV, п.1 ст. 4 Положення
№459/2011 встановлено, що
Держсільгоспінспекція України
організовує та здійснює державний
нагляд (контроль) у частині дотримання
земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, в тому
числі за додержання вимог земельного
законодавства в процесі укладання
цивільно-правових угод, передачі у
власність, надання у користування, в
тому числі в оренду, вилучення (викупу)
земельних ділянок. Пунктом 6 вказаного
Положення передбачено, що
Держсільгоспінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи - державні інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, районах.

Проведення перевірки позивача правові
засади проведення органами Державної
інспекції сільського господарства
України перевірок за дотриманням
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, перелік
питань та уніфікована форма акта
перевірки визначаються наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 16.08.2013 № 503
«Про затвердження Переліку питань та
уніфікованої форми акта перевірки для
здійснення Державною інспекцією
сільського господарства України та її
територіальними органами планових
заходів державного нагляду (контролю)»,
який зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 22 серпня 2013 р. за №
1459/23991.

Відповідно до вимог ст.1 Закону №877-V
заходами державного нагляду (контролю)
є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Права державних інспекторів у сфері
державного контролю за використанням
та охороною земель і дотримання вимог
законодавства України про охорону
земель визначені ст.10 Закону №963-IV. Так,
вони мають право безперешкодно
обстежувати в установленому
законодавством порядку земельні
ділянки, що перебувають у власності та
користуванні юридичних і фізичних
осіб, перевіряти документи щодо
використання та охорони земель; давати
обов'язкові для виконання вказівки
(приписи) з питань використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства України про охорону
відповідно до їх повноважень; складати
акти перевірок чи протоколи про
адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності; викликати
громадян, у тому числі посадових осіб,
для одержання від них усних або
письмових пояснень з питань, пов'язаних
з порушенням земельного законодавства
України.

Наведена норма права також кореспондує
з приписами Земельного кодексу
України, відповідно до якої у разі
виявлення порушення земельного
законодавства державний інспектор
сільського господарства, державний
інспектор охорони довкілля складає
протокол про порушення та видає особі,
яка допустила порушення, вказівку про
його усунення у 30-денний строк. Якщо
особа, яка допустила порушення
земельного законодавства, не виконала
протягом зазначеного строку вказівки
державного інспектора щодо припинення
порушення земельного законодавства,
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля відповідно до закону
накладає на таку особу адміністративне
стягнення та повторно видає вказівку
про припинення правопорушення чи
усунення його наслідків у 30-денний
строк.

Пунктом 5.8. розділу V Порядку планування
та здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства,
затвердженого наказом від 25.02.2013 року №
132 (далі - Порядок №132) встановлені
обов'язки державних інспекторів у разі
виявлення порушення вимог земельного
законодавства: з'ясувати обставини та
суть вчиненого порушення земельного
законодавства, установлюють особу, яка
його вчинила, чи особу, внаслідок
бездіяльності якої порушено вимоги
земельного законодавства; установити,
чи є в діях осіб, які вчинили
правопорушення, чи осіб, внаслідок
бездіяльності яких порушено вимоги
земельного законодавства, ознаки
адміністративного чи кримінального
правопорушення; встановити шляхом
обстеження земельних ділянок, чи
завдана суб'єктом господарювання або
третіми особами шкода земельним
ресурсам унаслідок здійснення ними
господарської чи іншої діяльності.

У разі необхідності визначити розмір
шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття та перенесення ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту)
земельних ділянок без спеціального
дозволу інспекційними органами під час
проведення планових та позапланових
заходів здійснюються на підставі п.5.9
розділу V Порядку №132 обстеження
земельних ділянок, які
використовуються суб'єктами
господарювання, що перевіряються.

На підставі абзацу першого пункту 5
Положення №459/2011
Держсільгоспінспекція України та її
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Вимогами ч.7 ст.7 Закону №877-V
передбачено, що на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) у разі необхідності
вжиття заходів реагування протягом
п'яти робочих днів з дня завершення
здійснення такого заходу складає
припис щодо усунення порушень вимог
законодавства.

Припис відповідно до п.1.2 Порядку
оформлення, вручення (надсилання)
приписів у разі виявлення порушень
земельного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України 19.02.2013 №104, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 06 березня
2013 року №373/22905 - це обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога державного інспектора
сільського господарства, яка
оформляється, вручається
(надсилається) керівникам юридичних
осіб та фізичним особам (у тому числі
керівникам суб'єктів господарювання та
фізичним особам - підприємцям) щодо
усунення порушень земельного
законодавства.

Як уже зазначалось вище, 26.12.2013 року під
час перевірки ТОВ "Ольга" вимог
земельного законодавства, встановлено
порушення статей 125, 126 Земельного
кодексу України, та статті 1 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» щодо
самовільного зайняття земельної
ділянки. Встановивши дане порушення,
державним інспектором 31.12.2013 року
складено протокол про адміністративне
правопорушення №000847*. Директор ТОВ
"Ольга" Ковальчуком А.І. в протоколі
зазначено, що земельна ділянка
фактично не використовується, огорожа
не капітальна та встановлена для
забезпечення безпеки дорожнього руху
та збереження майна ТОВ "Ольга".

За вказане порушення відповідно до ст.
53-1 КУаП України передбачена
відповідальність шляхом накладення
штрафу на громадян від десяти до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
посадових осіб - від двадцяти до ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Враховуючи вимоги даної
норми 31.12.2013 року державним інспектором
сільського господарства у Вінницькій
області прийнято постанову №185 про
накладення адміністративного
стягнення в розмірі 2982,51 грн.

В подальшому Інспекцією було видано
припис №001676* від 31.12.2013 року, яким
приписано ТОВ «Ольга» в 30-ти денний
термін усунути порушення вимог
земельного законодавства, а саме
звільнити займану земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного
кодексу України, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Документи, що посвідчують право на
земельну ділянку, вказані у ст.126 ЗК
України. Зокрема, право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно то Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до абзацу шістнадцятого ст.
1 Закону №963-IV, самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Отже, згідно з наведеними вимогами
закону обов'язковою умовою фактичного
використання земельної ділянки є
наявність у особи, що її використовує,
правовстановлюючих документів на цю
земельну ділянку, а відсутність у неї
таких документів свідчить про
самовільне зайняття земельної ділянки.
Таких документів ТОВ «Ольга» під час
перевірки не було надано, а отже, суд
вважає, що позивач самовільно зайняв
земельну ділянку загальною площею 0,1982
га із земель промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення, яка передана у постійне
користування Служби автомобільних
доріг у Вінницькій області, що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ №018327 від
16.03.2010 року.

Крім того, в підтвердження
правильності своєї позиції
представник відповідача послався на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.04.2014 року у
справі №902/1665/13 за позовом першого
заступника прокурора Вінницької
області в інтересах держави в особі
Державного агентства автомобільних
доріг та Служби автомобільних доріг у
Вінницькій області до товариства з
обмеженою відповідальністю "Ольга" про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та приведення її у
придатний для використання стан шляхом
демонтажу металевої огорожі, якою
встановлений факт самовільного
використання ТОВ "Ольга" земельної
ділянки площею 0,1982 га, що розташована
на території Стадницької сільської
ради, Вінницького району. Дана
постанова набрала законної сили у
відповідності до ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
суд вважає, що відповідачем вірно
встановлено порушення статей 125, 126
Земельного кодексу України, та статті 1
Закону України «Про державний контроль
за використанням та охороною земель», а
отже прийнятті за наслідками даного
порушення припис № 001676* від 31.12.2013 року
та постанова про накладання
адміністративного стягнення № 185 від
31.12.2013 року є правомірними.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи,
проаналізувавши вищезазначені правові
норми, суд приходить до висновку що
відповідач при прийнятті рішень та
проведені перевірки ТОВ «Ольга» діяв в
межах наданої компетенції, в порядку та
у спосіб визначений законодавством
України.

Позивач не надав суду достатніх та
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги, і не довів
протиправності дій відповідача, отже
позовні вимоги є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, Вінницький
окружний адміністративний суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Віятик Наталія Володимирівна