Справа № 804/4002/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 р. Справа № 804/4002/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіТурлакової Н. В. при
секретаріМединській А.О. за участю:
представника позивача
представника відповідача
Воронова Ю.В. Колупаєва О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Смішер
Нетворкс» до Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Смішер Нетворкс»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області з позовними вимогами про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» за № від 23 жовтня 2013
року винесене Лівобережною об'єднаною
державною податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яким підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) за основним платежем на суму
1411,67 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 352,92 грн., всього на суму 1764,59
грн.

В обґрунтування адміністративного
позову, позивач зазначає, що 08 жовтня 2013
року за результатами проведення
камеральної перевірки податкового
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю «Смішер Нетворкс» у
зв'язку із виправленням самостійно
виявлених помилок за серпень 2011 року,
складено Акт за № 783/2204/33160707, на
підставі якого винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» за № від 23 жовтня 2013 року.
Вважає, що у Відповідача були відсутні
законодавчо обґрунтовані підстави для
прийняття оскаржуваного рішення, у
зв'язку із дотриманням підприємством
порядку встановленого ст. 198 Податковим
кодексом України щодо віднесення до
складу податкового кредиту сум податку
на додану вартість по податковій
накладній виписаній Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ідеал -А»
25 серпня 2011 року за № 16.

Від відповідача надійшло заперечення в
яких він посилається на те, що висновки
акту камеральної перевірки
відповідають вимогам чинного
законодавства та підтверджують факт
порушення підприємством вимог ст. 198
Податкового кодексу України, а отже
підстав для скасування оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення не
вбачає, у зв'язку з чим, позовні вимоги
не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову, просив суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на доводи викладені
в запереченнях на позов.

Заслухавши представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
чинне законодавство та матеріали
справи, суд доходить наступних
висновків.

Згідно зі Свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи серії А00
№410633 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Смішер Нетворкс»
зареєстроване 26 серпня 2004 року
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради.

Судом встановлено, що головним
державним ревізор-інспектором відділу
камеральних перевірок управління
податкового аудиту 08 жовтня 2013 року
складено Акт «Про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість щодо
виявлених порушень» за №783/2204/33160207,
відповідно до змісту якого податковий
орган дійшов висновків, що дані
перевірки свідчать про завищення суми
податкового кредиту, заявленого в
уточнюючому розрахунку з ПДВ за
серпень 2013 року та відповідальність
платника передбачена пунктом 123.1
статті 123 розділу ІІ Податкового
кодексу України.

Згідно вказаного Акту, в порушення п.198.6
ст.198 ТОВ «Смішер Нетворкс» до складу
податкового кредиту за серпень 2011р.,
яка надана у серпні 2013р. (р.10.1
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок №
від 13.08.2013р. та розділу ІІ додатку 5.
Розшифровка податкових зобов'язань у
розрізі контрагентів) включено суму
ПДВ за серпень 2011 року в розмірі
1411,67грн. за податкові періоди, по яких
минуло 365 календарних днів з дати
виписки податкової накладної.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем 23 жовтня 2013 року було
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» за №
, яким позивачу визначено грошове
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) за
основним платежем на суму 1411,67 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
352,92 грн., а загалом на 1764,59 грн.

09 липня 2012 року до Лівобережної ОДПІ м.
Дніпропетровська позивачем було
подано декларацію з податку на додану
вартість за червень 2012 року вх.№20753,
копія якої наявна в матеріалах справи,
в якій зокрема помилково відображено
інформацію щодо спірної податкової
накладної, як такої, що виписана в 2012
році.

Самостійно виявивши помилку, ТОВ
«Смішер Нетворкс» 09.08.2013р. подано
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок, копія
якого наявна в матеріалах справи, в
якому відображено інформацію щодо
самостійно виявленої помилки з
подальшим відображенням податкової
накладної як виписаної у серпні 2011
року.

Згідно вказаного розрахунку позивачем
здійснено уточнення даних податкової
накладної № 16 від 25 серпня 2011 року,
копія якої наявна в матеріалах справи,
шляхом зняття з бюджетного
відшкодування сум податкового кредиту
в податковому періоді - червень 2012 року
та відображені в уточнюючому
розрахунку за серпень 2013 року, без
зміни суми відшкодування.

Відповідно до положень п.50.1
Податкового кодексу України, у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно п.п.76.1.1 п.76.1 ст.76 Податкового
кодексу України камеральною
вважається перевірка, яка проводиться
у приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

Згідно п.76.1 ст.76 Податкового кодексу
України камеральна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова.

П.102.1 ст.102 Податкового кодексу України,
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі подання платником податку
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації контролюючий орган має
право визначити суму податкових
зобов'язань за такою податковою
декларацією протягом 1095 днів з дня
подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Частина 2 ст.19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме акту перевірки позивача Акт
№783/2204/33160207 від 08.10.2013р., камеральною
перевіркою встановлено завищення
позивачем суми податкового кредиту,
заявленого в уточнюючому розрахунку з
ПДВ за серпень 2013 року.

Відповідно до змісту вищевказаного
розрахунку позивачем здійснено
уточнення даних податкової накладної
№ 16 від 25 серпня 2011 року шляхом зняття з
бюджетного відшкодування сум
податкового кредиту в податковому
періоді - червень 2012 року та
відображені в уточнюючому розрахунку
за серпень 2013 року, без зміни суми
відшкодування.

Судом враховані вимоги положень п.50.1
Податкового кодексу України, згідно
якої, у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

В свою чергу за приписами п. 102.1 ст. 102
цього ж Кодексу у разі подання
платником податку уточнюючого
розрахунку до податкової декларації
контролюючий орган має право визначити
суму податкових зобов'язань за такою
податковою декларацією протягом 1095
днів з дня подання уточнюючого
розрахунку.

Аналіз зазначених норм права дозволяє
зробити висновок, про те, що платник
податків протягом 1095 днів має права на
уточнення раніше відображеної у
звітності інформації, за умови
дотримання строку на включення у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, встановленого
ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України у разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно, враховуючи той факт, що з
моменту виписки спірної податкової
накладної № 16 від 25 серпня 2011 року до
моменту її включення позивачем до
складу податкового кредиту, шляхом
відображення у додатку № 5 до
декларації з податку на додану
вартість за червень 2012 року, минуло
менше 365 днів, підприємством вимоги
податкового законодавства дотримані.

Таким чином, висновки податкового
органу, зроблені за результатами
перевірки, є помилковими, а її
результати не свідчать про вчинення
позивачем порушень податкового
законодавства, зазначених податковим
органом, та не можуть бути підставою
для винесення спірного податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд приходить до висновку про те, що ТОВ
«Смішер Нетворкс» правомірно подано
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань в якому відображено
інформацію щодо самостійно виявленої
помилки з подальшим відображенням
податкової накладної як виписаної у
серпні 2011 року.

З урахуванням викладеного,
відповідачем при винесенні
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від 23
жовтня 2013 року правомірність своїх дій
не доведена, а тому позовні вимоги
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, отже підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Смішер
Нетворкс» до Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 23 жовтня 2013 року.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Н.В.
Турлакова