Справа № 810/3581/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м. Київ
810/3581/14

16:14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.

представників сторін:

від позивача - Коновал Т.В.,

від відповідача - Макаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Беверлі
Рокс»

до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі

Головного управління
Міндоходів у Київській області

про визнання протиправними
дій і зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Беверлі Рокс» з
позовом до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про (з
урахуванням уточнень позовних вимог):

- визнання протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області щодо проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Беверлі Рокс», за
результатами якої складено Акт від
10.04.2014 № 137/22-03/38984413 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Беверлі Рокс» () при
фінансово-господарських
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками і контрагентами
покупцями за період грудень 2013, січень
і лютий 2014»;

- визнання протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області щодо внесення змін до АІС
«Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів», бази АІС «Аудит» на
підставі Акта від 10.04.2014 № 137/22-03/38984413
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Беверлі Рокс»
() при
фінансово-господарських
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками і контрагентами
покупцями за період грудень 2013, січень
і лютий 2014»;

- зобов'язання Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області внести
зміни до АІС «Співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів», бази АІС
«Аудит» шляхом вилучення інформації,
внесеної на підставі Акта від 10.04.2014 №
137/22-03/38984413 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Беверлі Рокс» () при
фінансово-господарських
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками і контрагентами
покупцями за період грудень 2013, січень
і лютий 2014».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем фактично
проведено не зустрічну звірку, а
перевірку підприємства, що є
порушенням пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України. При цьому,
на думку позивача, дії податкового
органу щодо проведення звірки є
протиправними, оскільки підприємство
не отримувало будь-яких запитів щодо
проведених господарських операцій із
контрагентами, що є порушенням вимог
Порядку проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок.
Крім того, позивач зазначив, що в Акті
перевірки від 10.04.2014 № 137/22-03/38984413
зазначено, що звірку неможливо
провести у зв'язку із відсутністю
посадових осіб за податковою адресою.
Проте, підприємство наявне за місцем
знаходження (податковою адресою),
зареєстровано в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, в якому відсутній
запис щодо незнаходження юридичної
особи за зареєстрованим
місцезнаходженням. Отже, оскільки
зустрічна звірка була проведена із
порушенням вимог чинного
законодавства, внесення будь-яких
даних щодо податкових зобов'язань та
податкового кредиту позивача до
автоматизованих систем податкового
органу є протиправним.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі і просив суд позов
задовольнити.

Відповідач позову не визнав. Його
представник під час судового розгляду
проти позову заперечував і пояснив, що
зустрічна звірка проведена податковим
органом правомірно, а складений за
результатами Акт про неможливість
проведення зустрічної звірки є таким,
що відповідає вимогам чинного
податкового законодавства, тому вимоги
позивача є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, посадовою особою
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області проведено зустрічну звірку ТОВ
«Беверлі Рокс», за результатами якої
складено Акт від 10.04.2014 №
137/22-03/38984413 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Беверлі Рокс» () при
фінансово-господарських
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками і контрагентами
покупцями за період грудень 2013 і
січень, лютий 2014».

Як вбачається із даного Акта, зустрічна
звірка проведена відповідно до пункту
73.5 статті 73 Податкового кодексу
України.

За результатами звірки, податковий
орган зробив висновок про те, що у ТОВ
«Беверлі Рокс» ()
вбачається відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні на продажу
товарів (послуг) за період грудень 2013
року та січень, лютий 2014 року, які
підпадають під визначення ст. 185, ст. 187,
ст. 188, ст. 198 Податкового кодексу
України. Таким чином, господарські
операції між між ТОВ «Беверлі Рокс» і
контрагентами-постачальниками та
покупцями не підтверджуються виходячи
з врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності, що в свою чергу порушує ст.
185 Кодексу в частині оподаткування
податком на додану вартість
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання.

Як стверджує позивач, за результатами
складання Акта зустрічної звірки,
податковим органом неправомірно
відкориговано податкові зобов'язання
та податковий кредит, які
задекларовані підприємством під час
здійснення фінансово-господарських
операцій з контрагентами за грудень 2013
і січень, лютий 2014. На підтвердження
даної обставини позивач надав суду
витяг з бази «Співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» за період
грудень місяць 2013 року та січень-лютий
2014 року.

Враховуючи викладене, позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ
(стаття 2 Кодексу адміністративного
судочинства України).

В силу положень частини третьої статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
добросовісно; розсудливо тощо

Відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Згідно пунктом 2 Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 № 1232 зустрічні звірки
проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 3 зазначеного
Порядку з метою проведення зустрічної
звірки орган державної податкової
служби (ініціатор) надсилає органу
державної податкової служби
(виконавцю), на обліку в якому перебуває
суб'єкт господарювання, запит про
проведення зустрічної звірки для
підтвердження отриманих від платника
податків та зборів даних. Зустрічна
звірка може бути проведена органом
державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

Відповідно до пункту 4 Порядок
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

З метою встановлення обставин
проведення перевірки, судом ухвалою
від 25.06.2014 було витребувано у позивача
належним чином засвідчені копії
документів та матеріалів на підставі
яких було проведено перевірку та
складено Акт від 10.04.2014 № 137/22-03/38984413, а
також письмові пояснення щодо внесення
змін до АІС «Співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та АІС «Аудит».

На виконання вимог даної ухвали
представником відповідача було надано
суду лист від 24.03.2014 № 2163/7/10-36-07-04
Головного управління Міндоходів у
Київській області, який адресований
податковому органу та заперечення на
позов. Будь-яких інших документів суду
надано не було. В Акті зустірчної
звірки також відсутні будь-які дані
шодо надіслання або вручення позивачу
запиту про надання інформації та
документального її підтвердження, а
також дані щодо реквізитів такого
запиту, зокрема дати його прийняття та
вихідного номеру.

Таким чином, у даній справі судом
встановлено, що запит про надання
інформації та її документального
підтвердження позивачу за його адресою
не надсилався і не вручався його
законному чи уповноваженому
представникові під розписку, чим
порушено вимоги пункту 4 Порядку та
підпункту 42.2 статті 42 Податкового
кодексу України щодо листування з
платником податків. Будь-яких доказів
на підтвердження обставин надіслання
або вручення такого запиту
представником податкового органу суду
надано не було.

Суд не приймає до уваги пояснення
податкового органу про неможливість
вручення запиту відповідачеві у
зв'язку з відсутністю його за адресою
місцезнаходження, адже це твердження є
бездоказовим і не звільняє податковий
орган від обов'язку дотримуватися
вимог пункту 4 Порядку щодо надсилання
запиту рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Згідно з приписами пункту 45.2 статті 45
Податкового кодексу України,
податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

На підтвердження перебування
підприємства за юридичною адресою
позивачем було надано суду витяги з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 10.04.2014 та станом на 18.06.2014, з
яких вбачається, що будь-які записи
відносно відсутності підприємства за
юридичною адресою в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців як на час
складання Акта про неможливість
проведення зустрічної звірки, так і на
час розгляду справи в суді відсутні.

Також суду був наданий договір оренди
від 19.12.2013 № 29, який укладено між
позивачем та Дрібнооптовим магазином
ЦК ТСО Україна щодо оренди офісного
приміщення за юридичною адресою
позивача: вул. Антонова, б. 6-А, с.
Петропавлівська-Борщагівка, Київська
область.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії
відповідача щодо проведення
зустрічної звірки позивача вчинені
протиправно із порушенням процедури її
проведення.

З приводу внесення податковим органом
до інформаційних баз даних відомостей
про суми відхилення між
задекларованими показниками
податкових зобов'язань і податкового
кредиту з податку на додану вартість
позивача на підставі Акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки, суд зазначає наступне.

Згідно з Інструкцією про порядок
ведення органами державної податкової
служби оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби (далі - Інструкція),
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації від 18.07.2005 №
276, облік, контроль і складання
звітності щодо платежів, що надходять
до бюджету, здійснюється органами
державної податкової служби з
використанням автоматизованої
інформаційної системи, що забезпечує
єдиний технологічний процес введення.

З метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.

У картках особових рахунків платників
податків на дату проведення останньої
облікової операції підбиваються
підсумки за всіма графами карток
особових рахунків з початку місяця та з
початку року (крім граф, що
відображають сальдо розрахунків з
бюджетом). На кінець місяця після
проведення останньої операції
здійснюється запис вказаних
підсумкових рядків до особового
рахунку.

Податковий борг платника податків,
зборів (обов'язкових платежів)
обліковується в картках особових
рахунків, що ведуться підрозділом
адміністрування облікових показників
та звітності органу державної
податкової служби у порядку,
визначеному цією Інструкцією.

Для контролю за погашенням податкового
боргу та застосуванням передбачених
нормативно-правовими актами заходів з
його ліквідації за запитами
підрозділів органу державної
податкової служби підрозділом
адміністрування облікових показників
та звітності формуються відомості про
платників, що мають податковий борг.
Зазначені відомості формуються на дату
запиту для подальшої передачі вказаним
підрозділам в електронному вигляді.

На суми податкового боргу підрозділом
забезпечення податкових зобов'язань
органами державної податкової служби
формуються податкові вимоги за формою
та в порядку, затвердженими наказом ДПА
України від 03.07.2001 № 266 «Про
затвердження Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових вимог платникам
податків». Податкові вимоги формуються
засобами програмного забезпечення на
підставі облікових даних карток
особових рахунків платників податків і
реєструються у реєстрі виданих
податкових вимог за кожним боржником
окремо.

Податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань (стаття 74 Податкового кодексу
України).

Відповідно до статті 16 Закону України
«Про інформацію» податкова інформація
- сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 9 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" інформація, що
міститься в документах суб'єктів
владних повноважень, які становлять
внутрівідомчу службову
кореспонденцію, доповідні записки,
рекомендації, якщо вони пов'язані з
розробкою напряму діяльності установи
або здійсненням контрольних,
наглядових функцій органами державної
влади, процесом прийняття рішень і
передують публічному обговоренню
та/або прийняттю рішень, належить до
службової, тому, в силу статті 6 цього
Закону, є інформацією з обмеженим
доступом.

Так, для здійснення податкового
контролю податковими органами
використовується інформація, що
міститься у складі інформаційних
аналітичних систем Державної
податкової служби: АРМ "Пошук", АРМ
"Облік платників", АРМ "Бест-Звіт", АРМ
ТАХ "Облік податків та платежів", АРМ
"Картка боржника", АРМ "Галузь", АРМ
"Аудит", АРМ "Митниця", АРМ "Касові
апарати", АРМ "Анульовані ВМД", АІС
"Розширений пошук у схемах, що
використовуються суб'єктами
господарювання з метою мінімізації
об'єктів оподаткування та ухилення від
сплати податків" та інших.

Згідно з пунктом 2.21 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.04.2011 № 236 підсумки перевірок за
результатами автоматизованого
співставлення податкової звітності з
ПДВ на центральному рівні
відображаються в додатку до Акта
перевірки (камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

З наведеного убачається, що дані усіх
актів перевірок (камеральних,
документальних невиїзних, планових,
позапланових) або довідок без
виключень, що здійснювались посадовими
особами податкового органу, підлягають
фіксації в інформаційній аналітичній
системі АС «Аудит» незалежно від їх
змісту. Зміст інформації, що міститься
в актах або довідках, коригується по
мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань.
Інформація, унесена до інформаційних
систем державної податкової служби, не
визначає змісту прав та обов'язків
платників податків, є службовою
інформацією, яка використовується в
інформаційно-аналітичних цілях з метою
здійснення податкового контролю.

Відповідно до Методичних рекомендацій
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України, затверджених наказом
Державної податкової адміністрації
України від 31.12.2008 № 827, за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється і
вважається прийнятою. Обробка та
занесення інформації до електронних
баз виконується підрозділом ведення та
захисту податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Суд зазначає, що Податковим кодексом
України передбачено лише два способи
визначення податкових зобов'язань
платника податків: самим платником
податків шляхом подання податкової
декларації (податкового розрахунку)
або податковим органом шляхом
прийняття податкового
повідомлення-рішення. Висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних
може бути зроблений податковим органом
після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому порядку.
Наведене також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту нарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження. Аналогічна правова
позиція викладена в постанові Вищого
адміністративного суду України від
14.05.2014 К/800/17701/13 та постанові Вищого
адміністративного суду України від
05.06.2014 К/800/7581/14.

Враховуючи викладене, внесення змін
податковим органом до інформаційних
баз даних щодо позивача на підставі
Акта про неможливість проведення
зустрічної звірки чи іншого Акта
перевірки, без прийняття податкового
повідомлення-рішення і без зміни цих
показників цим підприємством
самостійно шляхом подання декларацій
(розрахунків) порушує права та
інтереси останнього.

Як встановлено судом, інформація яка
викладена в Акті від 10.04.2014 № 137/22-03/38984413
була внесена до інформаційних систем
відповідача.

Так, з наданих суду витягів з АІС
«Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» по ТОВ «Беверлі Рокс»
вбачається, що у грудні 2013 року, а також
січні-лютому 2014 року податковим
органом внесені дані щодо відхилення
сум ПДВ по податковим зобов'язанням та
податковому кредиту позивача, оскільки
у колонці «Віхилення - сума ПДВ»
визначені суми ПДВ проставлені зі
знаком «-». При цьому, суд не приймає до
уваги твердження представника
відповідача відносно того, що така
інформація не є достовірною, оскільки
відповідачем не надано суду на його
вимогу відповідних доказів на
підтвердження протилежного, зокрема,
відповідних витягів із баз податкового
органу щодо відсутності коригування
даних податкової звітності позивача.

Отже, дії податкового органу по
внесенню змін в АІС «Співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» та АІС
«Аудит» задекларованих платником
податків показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
даному випадку є протиправними,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку спричиняє реальні
зміни майнового стану такого платника,
а належним способом захисту прав та
інтересів платника податків повинно
бути відновлення в цій базі таких
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту, які задекларував
платник податків, шляхом вилучення
вказаної інформації із зазначених баз.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача
є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відповідно до статті 97 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки позивач вимог про
відшкодування судових витрат не
заявляв, судові витрати стягненню на
користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И
В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області щодо проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Беверлі Рокс», за
результатами якої складено Акт від
10.04.2014 № 137/22-03/38984413 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Беверлі Рокс» () при
фінансово-господарських
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками і контрагентами
покупцями за період грудень 2013, січень
і лютий 2014».

3. Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області щодо внесення змін до АІС
«Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів», бази АІС «Аудит» на
підставі Акта від 10.04.2014 № 137/22-03/38984413
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Беверлі Рокс»
() при
фінансово-господарських
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками і контрагентами
покупцями за період грудень 2013, січень
і лютий 2014».

4. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області внести
зміни до АІС «Співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів», бази АІС
«Аудит» шляхом вилучення інформації,
внесеної на підставі Акта від 10.04.2014 №
137/22-03/38984413 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Беверлі Рокс» () при
фінансово-господарських
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками і контрагентами
покупцями за період грудень 2013, січень
і лютий 2014».

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 08 липня 2014 р.