Справа № 816/2054/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/2054/14

Полтавський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Супруна Є.Б.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Глобинського
районного центру зайнятості
Полтавської області до Відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції Полтавської області про
визнання постанови протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2014 року Глобинський районний
центр зайнятості Полтавської області
(далі - Глобинський РЦЗ, позивач)
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції Полтавської області (далі -
Глобинський ВДВС, відповідач) про
визнання постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
30.04.2014 ВП №36574681 протиправною.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на відсутність у
матеріалах виконавчого провадження
доказів перевірки державним
виконавцем інформації про отримання
боржником доходів та відкритих
рахунків у банківських установах та
доказів звільнення відповідача з
роботи у РСКГ "Прибій", куди він був
працевлаштований 10.06.2013. Вищевказане,
на думку позивача, свідчить про
необґрунтоване повернення виконавчого
документа та протиправність
оскаржуваної постанови.

Позивач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, натомість надав до суду
заяву про розгляд справи за
відсутності свого представника.

Відповідач у судове засідання не
з'явився повторно, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Надіслав до суду заперечення, в
яких наголошує, що державний
виконавець при винесенні оскаржуваної
постанови діяв у чіткій відповідності
до вимог Закону України "Про виконавче
провадження", а тому позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених даною статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає за можливе
здійснити розгляд даної справи в
порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

З наявних матеріалів справи суд
встановив, що 18.02.2014 постановою
головного державного виконавця
Глобинського ВДВС було відкрито
виконавче провадження №36574681 (а.с. 29) з
приводу виконання виконавчого листа
№2а-1670/2017/12 від 12.06.2012, виданого
Полтавським окружним адміністративним
судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на
користь Глобинського РЦЗ допомоги по
безробіттю у розмірі 1 184,82 грн.

19.02.2013 державним виконавцем на адресу
Відділу Держземагенства у
Глобинському районі, Семенівського
ВРЕР ДАІ, Градизької селищної ради,
Управління ПФ України в Глобинському
районі та Державної інспекції
сільського господарства були
направлені вимоги про надання
інформації щодо наявності рухомого та
нерухомого майна, земельних ділянок,
місця отримання доходів (місце
працевлаштування), пенсії та поточних
рахунків, що зареєстровані за ОСОБА_1
(а.с. 36).

21.02.2013 Державна інспекція сільського
господарства в Полтавській області
повідомила, що згідно уніфікованої
автоматизованої електронно-облікової
системи "Корпорація 2" за гр. ОСОБА_1 на
даний час техніка не реєструвалася (а.с.
36).

05.03.2013 начальником ВРЕР ДАІ з
обслуговування Семенівського,
Глобинського та Хорольського районів,
підпорядкованого УМВС України в
Полтавській області, надано відповідь,
у якій зазначено, що згідно бази даних
"КОМПАН - 2000" та "НАІС ДДАІ" за гр. ОСОБА_1
транспортні засоби не зареєстровані
(а.с. 34).

09.04.2013 селищним головою Градизької
селищної ради Глобинського району
Полтавської області надано відповідь,
у якій вказано, що за гр. ОСОБА_1
нерухоме майно та земельні ділянки на
території селищної ради не
зареєстровані (а.с. 35).

Управлінням ПФ України в Глобинському
районі Полтавської області надано
довідку, відповідно до якої вказана
особа не перебуває на обліку в
управлінні (а.с. 35).

22.04.2013 державним виконавцем
направлялися запити до Державної
податкової служби України про номери
рахунків, відкритих у банках та інших
фінансових установах боржниками -
юридичними особами та/або фізичними
особами - підприємцями №1396595 та про
джерела отримання доходів боржників -
фізичних осіб №1396585, в результаті
обробки яких надано відповідь, що
інформація про номери рахунків
відкриті у банках та інших фінансових
установах щодо вказаного боржника до
Державної податкової служби України не
надходила, джерела отримання доходів у
зазначеного боржника за останній
звітний період відсутні (а.с. 31).

21.06.2013 постановою державного виконавця
Глобинського ВДВС приєднано виконавче
провадження №36574681 з примусового
виконання виконавчого листа
№2а-1670/2017/12, виданого 12.06.2012 Полтавським
окружним адміністративним судом, до
зведеного виконавчого провадження
№38580700 (а.с. 33).

21.06.2013 постановою державного виконавця
Глобинського ВДВС про звернення
стягнення на доходи боржника, при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження №38580700 про
стягнення грошових коштів з ОСОБА_1
(боржник працює РСГКГ "Прибій", розмір
заборгованості станом на 21.06.2013 складає
5 560,46 грн.) зобов'язано здійснювати
щомісячне стягнення заборгованості з
ОСОБА_1 у розмірі 20% з усіх видів
заробітку (доходу), що належать до
виплати боржнику, після відрахування
податків та інших обов'язкових
платежів, але не більше 20% відрахувань
за один місяць до повного погашення
заборгованості (4 944,82 грн. - борг; 494,48
грн. - виконавчий збір; 121,16 грн. - витрати
на проведення виконавчих дій).
Зобов'язано головного бухгалтера (за
відсутністю - особу відповідальну за
нарахування заробітної плати
працівників) повідомити про прийняття
до виконання постанови, про звільнення
боржника, розмір відрахованих
аліментів, розмір відрахованої суми
заборгованості, нове місце роботи та
проживання боржника.

Постанову направлено на виконання
РСГКС "Прибій" (а.с. 37).

Боржник частково сплачував
заборгованість, сума сплати якої
одразу ж розподілялася
розпорядженнями від 05.07.2013 №38580700/4, від
07.08.2013 №38580700-3 та від 06.09.2013 №38580700/4 про
сплату 18,74 грн., 150,28 грн. та 150,28 грн.
відповідно (а.с. 32-33).

У зв'язку з відсутністю у боржника
майна, на яке можливо звернути
стягнення, 30.04.2014 старшим державним
виконавцем Глобинського ВДВС винесено
постанову, якою виконавчий лист
№2а-1670/2017/12 від 12.06.2012 повернуто
стягувачу (а.с. 4).

Не погоджуючись із правомірністю
винесення вказаної постанови,
Глобинський РЦЗ звернувся до суду з
даним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам
позивача та запереченням відповідача в
межах заявлених позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України "Про виконавче
провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження" серед заходів
примусового виконання рішень
зазначено звернення стягнення на кошти
та інше майно (майнові права) боржника,
у тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що стягнення
за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах (ч. 2).

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем (ч.
5).

Згідно з п. 3 ч. 3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

На виконання зазначених вимог Закону
державним виконавцем було здійснено
ряд виконавчих дій, а саме направлено
запити та вимоги для перевірки
майнового стану боржника про які
зазначалося вище.

В результаті проведення вказаних
заходів примусового виконання рішення
суду встановлена відсутність у
боржника коштів, зокрема коштів на
рахунках та вкладах у банках, а також
майна, на яке можливо звернути
стягнення.

Окрім того п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України
"Про виконавче провадження" одним із
заходів примусового виконання рішень
передбачено звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника.

Згідно з приписами ст. 68 Закону України
"Про виконавче провадження" стягнення
на заробітну плату, пенсію, стипендію
та інші доходи боржника звертається у
разі відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати (ч. 1).

Про звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів (ч. 3).

У зв'язку з відсутністю у боржника
грошових коштів та майна, на яке
можливо звернути стягнення, державний
виконавець з урахуванням передумов,
визначених законом, виніс постанову
про звернення стягнення на доходи
боржника, про яку зазначалося раніше.
Вказану постанову надіслано для
виконання підприємству, в якому станом
на 21.06.2013 працював боржник.

Упродовж липня - вересня 2013 року на
рахунок з обліку депозитних сум при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження про стягнення
грошових коштів з ОСОБА_1 надходили
грошові суми у розмірі 18,74 грн., 150,28 грн.
та 150,28 грн. відповідно.

Інформації щодо сплати в подальшому
сум заборгованості за зведеним
виконавчим провадження суду не надано.

З урахуванням наведених обставин, у
зв'язку з відсутністю у боржника майна,
на яке можливо звернути стягнення,
керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження" де
зазначено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними, 30.04.2014 старшим
державним виконавцем ВДВС
Глобинського РУЮ винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Не погоджуючись із правомірністю
вказаної постанови, позивач наголошує
на відсутності у матеріалах
виконавчого провадження доказів
перевірки інформації про отримання
боржником доходів, відкритих рахунків
у банках та доказів його звільнення з
роботи в РСКГ "Прибій".

У зв'язку з цим слід зазначити, що
державним виконавцем направлялися
запити до органів Державної податкової
служби України про номери рахунків,
відкритих у банках та інших фінансових
установах та про джерела отримання
доходів, як першочергові дії щодо
виявлення коштів або майна, на яке
можливо звернути стягнення. І лише
після виявлення відсутності доходів у
боржника відповідач прийняв рішення
про повернення виконавчого документа
стягувачу.

Оскільки встановлений державним
виконавцем через органи Державної
податкової служби факт відсутності
доходів боржника означає відсутність
будь-яких доходів, у тому числі й від
заробітку як за основним місцем роботи,
так і за цивільно-правовими угодами
поза межами робочого місця, то
доцільності направляти запит за
останнім місцем працевлаштування
боржника немає.

До того ж слід додати, що у
відповідності до ч. 5 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону, про що прямо зазначено в
оскаржуваній постанові відповідача з
визначенням крайнього строку
повторного пред'явлення до 30.04.2015.

Таким чином державним виконавцем
вчинені всі передбачені Законом
України "Про виконавче провадження"
заходи для примусового виконання
рішення суду.

Проаналізувавши доводи позивача на
предмет їх обґрунтованості, суд
прийшов до висновку, що наведені у
позовній заяві обставини не свідчать
про неправомірність повернення
виконавчого документа стягувачеві, а
тому не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку
про законність постанови від 30.04.2014 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, у зв'язку з чим позов
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
Є.Б. Супрун