Справа № 2а-633/11/2670
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року м.
Київ К/9991/30204/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України
(правонаступника Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України, далі -
Департамент)

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2012

у справі № 2а-633/11/2670

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Фрегат"
(далі - Товариство)

до Департаменту

про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2012,
уточнені позовні вимоги задоволено;
визнано протиправним та скасовано
рішення Департаменту від 10.12.2010 № 000370
про застосування фінансових санкцій в
частині притягнення позивача до
відповідальності у вигляді 58 880 грн.
штрафу.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів положенням чинного
законодавства (зокрема, статтям 1, 7
Закону України «Про акцизний збір на
алкогольні напої та тютюнові вироби»)
та дійсним обставинам справи,
Департамент звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постановлені у справі
рішення попередніх судових інстанцій
та відмовити у позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи з'ясовано, що
посадовими особами податкової міліції
державної податкової інспекції у м.
Ялті було проведено перевірку
дотримання Товариством вимог чинного
законодавства при здійсненні
господарської діяльності у складських
приміщеннях за адресою: м. Ялта, вул.
Більшовицька, 33. Під час цієї перевірки
податковим органом було виявлено факт
зберігання позивачем у вказаному
приміщенні алкогольних напоїв
іноземного походження у кількості 258
пляшок з акцизними марками
невстановленого зразка, а також трьох
пляшок алкогольної продукції взагалі
без марок акцизного збору; зазначені
факти з переліком неналежно маркованої
підакцизної продукції зафіксовані у
протоколі огляду, виявлення та виїмки
товарно-матеріальних цінностей і
документів з метою забезпечення
провадження у справах про
адміністративні правопорушення від
11.06.2010.

Наведені обставини стали підставою для
застосування до позивача штрафу в
розмірі 61079 грн., який відповідає
вартості вилученої немаркованої
(неналежно маркованої) алкогольної
продукції, що знаходилася на
зберіганні у позивача.

Відповідно до абзацу третього частини
четвертої статті 11 Закону України від
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (далі - Закон)
алкогольні напої та тютюнові вироби,
які виробляються в Україні, а також
такі, що імпортуються в Україну,
позначаються марками акцизного збору в
порядку, визначеному законодавством.

Згідно з абзацом другим частини другої
статті 7 Закону України "Про акцизний
збір на алкогольні напої та тютюнові
вироби" забороняється ввезення,
зберігання, транспортування, прийняття
на комісію з метою продажу та
реалізація на території України
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, на яких немає марок акцизного
збору встановленого зразка.

Частиною другою статті 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу, зокрема, у разі
зберігання, транспортування,
реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без марок акцизного
збору встановленого зразка або з
підробленими марками акцизного збору -
100 відсотків вартості товару, але не
менше 1700 гривень.

Таким чином, наведена норма не дає
підстави для висновку про обмеження
кола суб'єктів відповідальності за
розглядуване правопорушення виключно
особами, які є імпортерами або
виробниками алкогольної продукції;
адже підставою для застосування штрафу
в порядку наведеного припису Закону є
власне факт зберігання,
транспортування, реалізації будь-яким
суб'єктом господарювання алкогольних
напоїв без марки акцизного збору
встановленого зразка.

А відтак посилання суду першої
інстанції як на один з мотивів для
задоволення цього позову на
відсутність у позивача вини як
обов'язкового елемента розглядуваного
правопорушення не можна визнати
обґрунтованими.

У той же час іншою підставою для
висновку судів про незаконність
застосування до Товариства
оспорюваної суми штрафу стала
недоведеність відповідачем факту
зберігання позивачем неналежним чином
маркованої алкогольної продукції у
кількості 258 пляшок.

При цьому суди послалися на наявний у
матеріалах справи висновок
спеціаліста Служби безпеки України від
21.06.2010 № 84, згідно з яким акцизні марки
2005 року у кількості 258 штук, вилучені
під час вказаної перевірки та
представлені на дослідження, є такими,
що відповідають встановленому зразку.

Будь-яких доказів на спростування
цього висновку Департаментом не
представлено та не заявлено доводів,
які б викликали обґрунтований сумнів у
достовірності такого висновку,
наявності у нього доказової сили.

А відтак суди правомірно визнали
незаконним застосування до Товариства
оспорюваної суми штрафу, оскільки
дослідженими у судовому засіданні
доказами підтверджено факт зберігання
позивачем немаркованої в
установленому порядку алкогольної
продукції лише у кількості 11 пляшок
вартістю 2199 грн., а контролюючим
органом на порушення частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України не було доведено
факту неналежного маркування решти
вилучених алкогольних виробів (у
кількості 258 пляшок).

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів,
покладених в основу прийняття
оскаржуваних судових рішень. Фактично
у поданій касаційні скарзі відповідач
намагається переконати касаційний суд
у неправильному встановленні судами
обставин справи, однак без будь-яких
посилань на порушення судами правил
оцінки доказів при дослідженні та
з'ясуванні фактичних даних зі спору.

Оскільки у розглядуваній справі норми
матеріального права було правильно
застосовано судами, а їх висновки
відповідають установленим у справі
обставинам та наявним у ній доказам, то
підстави для скасування оскаржуваних
рішень відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України відхилити.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.03.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2012 у справі № 2а-633/11/2670 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько