Справа № 810/3175/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3175/13-а ( у 2-х томах)
інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Кобаля М.І.,
Петрика І.Й. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірми
«Рось Елеватор» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірми
«Рось Елеватор» до Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю Агрофірма «Рось
Елеватор» звернулася до Київського
окружного адміністративного суду із
позовом до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби в якому просила
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
29.11.2012 № 2845/ та № 2846/.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 01.10.2012 по 09.11.2012
співробітниками Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби було проведено
документальну планову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірми «Рось
Елеватор» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 20.06.2008 по
30.06.2012.

В ході проведення перевірки податковим
органом встановлено порушення
позивачем положень пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 , пп.
11.2.1 п. 11.2 ст. 11, пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, абз.4 пп.
5.3.9 п. 5.3, п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 22 травня 1997 року № 283/97-ВР, пп. 135.5.4 п.
135.5 ст. 135, п. 137.10 ст. 137, п. 10 підрозділу 4
розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI, в результаті чого
підприємством занижено податок на
прибуток на загальну суму 494 796,00 грн., в
тому числі за 3 квартал 2010 року на 92 497,00
грн., за 4 квартал 2010 року на 177 457,00 грн.,
за 1 квартал 2011 року на 127 988,00 грн., за 2
квартал 2011 року на 14 740,00 грн., за 3
квартал 2011 року на 14 740,00 грн., за 4
квартал 2011 року на 40 458,00 грн., за 1
квартал 2012 року на 13 458,00 грн., за 2
квартал 2012 року на 13 458,00 грн.; пп. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03 квітня 1997 року №
168/97-ВР, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 13 076,00 грн., в тому числі за жовтень
2010 року на 13 076,00 грн.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт перевірки
від 16.11.2012 №4318/22-3/35942433/188 на підставі
якого прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- від 29.11.2012 № 2845/, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем «податок на
прибуток приватних підприємств» у
розмірі 569 015 грн., в тому числі за
основним платежем - 494 796 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 74 219
грн.;

- від 29.11.2012 № 2846/, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» у розмірі 16 345 грн., у
тому числі за основним платежем - 13 076
грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями - 3 269 грн.

Позивач заперечує правомірність
вищевказаних податкових
повідомлень-рішень відповідача, у
зв'язку з чим просить визнати їх
протиправними та скасувати з підстав
невідповідності нормам чинного
законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до абз. 2 п. 1.23 ст. 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», безоплатно надані товари
(роботи, послуги) - це роботи та послуги,
які надаються платником податку без
вимоги про компенсацію їх вартості.

Згідно пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 вказаного
Закону, валовий дохід включає доходи з
інших джерел, у тому числі, але не
виключно, у вигляді вартості товарів
(робіт, послуг), безоплатно наданих
платнику податку у звітному періоді.

Положеннями абз. «б» пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
встановлено, що безоплатно надані
товари, роботи, послуги - це роботи
(послуги), що виконуються (надаються)
без висування вимоги щодо компенсації
їх вартості.

Згідно пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового
кодексу України, інші доходи включають
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді.

Відповідно до п. 137.10 статті 137
Податкового кодексу України,
безоплатно отримані товари (роботи,
послуги) вважаються доходами на дату
фактичного отримання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор» здійснювало
реалізацію тютюнових виробів,
алкогольних та інших напоїв, пива,
супутніх продуктів харчування в
орендованих павільйонах та кіосках, а
саме:

- в період з 03.09.2010 по 18.07.2011 у ФОП ОСОБА_5;

- в період з 19.07.2011 по 30.06.2012 у ФОП ОСОБА_6

Договори оренди кіосків з ФОП ОСОБА_5 з
18.07.2011 розірвано. ФОП ОСОБА_5, ід. НОМЕР_3,
стан платника 14 «визнано банкрутом» з
01.03.2012. Факт надання послуг по оренді
кіосків підтверджується актами
приймання-передачі кіосків в оренду.
Факт отримання та використання кіосків
для роздрібної торгівлі ТОВ Агрофірмою
«Рось Елеватор» підтверджується
отриманням на вищевказані місця
торгівлі (кіоски) ліцензій на право
здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами, реєстрацією РРО і
КОРО та отримання виручки від торгівлі
(звіти про використання РРО та КОРО).

В період з 03.09.2010 по 18.07.2011 ТОВ Агрофірмі
«Рось Елеватор» надано послуги по
оренді кіосків ФОП ОСОБА_5 на загальну
суму 222 196 грн.

Таким чином, ТОВ Агрофірма «Рось
Елеватор» за звітні періоди з 03.09.2010 по
18.07.2011 безоплатно, без вимоги щодо
компенсації їх вартості, надано
послуги по оренді кіосків ФОП ОСОБА_5
всього на загальну суму 193 696,00 грн.

Крім того, в ході проведення перевірки
відповідачем встановлено, що за період
з 20.06.2008 по 30.06.2012 позивачем отримано від
ФОП ОСОБА_6 канцтовари, продтовари,
послуги по оренді павільйону по вул.
Таращанській, послуги по суборенді
складського та офісного приміщення на
загальну суму 586 368,73 грн., сплачено - 431
368,73 грн. Станом на 30.06.2012 Кт
заборгованість по рах. № 631 в сумі 155 000
грн. Згідно первинних банківських та
касових документів (платіжних
доручень, чеків) - призначення платежу
«оплата за оренду торгівельного
павільйону згідно договору № 15/03/11 від
15.03.2011», «оплата за товари», «оренда
приміщення».

Відповідно до бухгалтерських
регістрів, журналів ордерів, актів
виконаних робіт, податкових накладних,
первинних банківських та касових
документів в період з 19.07.2011 по 30.06.2012 на
підприємстві відсутні нарахування та
оплата по договорах оренди кіосків по
контрагенту ФОП ОСОБА_6

За період з 19.07.2011 по 30.06.2012 ФОП ОСОБА_6,
згідно наданих для перевірки
документів, не виставлено позивачу
жодного акту наданих послуг оренди
кіосків, а ТОВ Агрофірма «Рось
Елеватор» не здійснювало оплати
отриманих послуг по оренді кіосків.
Факт надання послуг по оренді кіосків
підтверджується актами
приймання-передачі кіосків в оренду.

Факт отримання та використання кіосків
для роздрібної торгівлі ТОВ Агрофірма
«Рось Елеватор» підтверджується
отриманням на вищевказані місця
торгівлі (кіоски) ліцензій на право
здійснення роздрібної торгівлі
тютюновими виробами, реєстрацією РРО і
КОРО та отримання виручки від торгівлі
(звіти про використання РРО та КОРО).

В ході проведення перевірки
відповідачем також встановлено, що ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор» придбано
кіоски та павільйони у ФОП ОСОБА_5

Права на користування земельними
ділянками під кіосками та павільйонами
переоформлено на ТОВ Агрофірму «Рось
Елеватор» не було і орендна плата за
землю не сплачувалась, тобто ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор» фактично
безоплатно здійснювала користування
земельними ділянками в період з 02.07.2010
по 30.06.2012.

ТОВ Агрофірма «Рось Елеватор» не було
відшкодовано ФОП ОСОБА_5 орендну плату
за землю під кіосками та павільйонами.
Згідно з податковими деклараціями з
плати за землю, поданими до
Білоцерківської ОДПІ, ФОП ОСОБА_5
самостійно нараховував та сплачував
орендну плату за землю по земельних
ділянках (річна сума орендної плати
становить 4 335,62 грн., в тому числі
щомісячно становить 362,30 грн.).

ТОВ Агрофірмі «Рось Елеватор» за
звітні періоди з 03.09.2010 по 30.06.2012
безоплатно, без вимоги щодо
компенсації їх вартості, надано
послуги по орендній платі за землю
приватним підприємцем ФОП ОСОБА_5 на
загальну суму 8 688,00 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
позивачем було занижено показники у
рядку 01.6 Декларацій «доходи від
продажу товарів (робіт, послуг)» та у
рядку 03 ІД Декларацій «інші доходи» на
загальну суму 433 500,00 грн., а також
занижено показники у рядку 01.6
Декларацій «доходи від продажу товарів
(робіт, послуг)» та у рядку 03 ІД
Декларацій «інші доходи» на загальну
суму 8 688,00 грн.

Разом з тим, дослідженням матеріалів
справи колегією суддів встановлено, що
транспортування ТМЦ проводилось
згідно договору на транспортне
обслуговування, перевезення вантажів
та експедиторські послуги від 01.11.2011,
укладеного з ТОВ «МПЗ «Баварія». Крім
того, ТОВ Агрофірма «Рось Елеватор»
орендувало у ТОВ «МПЗ «Баварія» згідно
договору від 04.01.2011 № 5 автомобіль ГАЗ
3307, державний № АІ 2044 ВС, термін дії до
03.01.2012, орендна плата 500 грн. з ПДВ.

Згідно первинних банківських та
касових документів, актів виконаних
робіт, ТОВ Агрофірма «Рось Елеватор» за
період з 04.01.2011 по 03.01.2012 отримало послуг
по оренді автомобіля та послуг по
перевезенню кіосків на суму 22 500,00 грн. з
ПДВ; за період з 01.11.2011 по 30.06.2012 отримало
послуг по транспортуванню згідно
договору від 01.11.2011 на суму 894570,00 грн. з
ПДВ; за грудень 2011 року послуг по
обслуговуванню комп'ютерної мережі на
суму 380 400,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до бухгалтерських
регістрів, журналів ордерів, актів
виконаних робіт, податкових накладних,
первинних банківських та касових
документів на підприємстві відсутні
нарахування та оплата по наданим
послугам транспортування за жовтень 2011
року по контрагенту ТОВ «МПЗ «Баварія».

Згідно з п. 2.7 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, первинні документи
складаються на бланках типових форм,
затверджених Мінстатом України, а
також на бланках спеціалізованих форм,
затверджених міністерствами і
відомствами України. При цьому,
відповідно до п. 2 Наказу Міністерства
транспорту та статистики України від
29.12.1995 № 488/346 типові форми єдиної
первинної транспортної документації,
зокрема товарно-транспорту накладну,
вважати обов'язковим застосування
вказаної форми первинного обліку всіма
суб'єктами господарської діяльності
незалежно від форм власності. Первинна
транспортна документація відноситься
до первинних документів, на основі яких
ведеться бухгалтерський облік, що
передбачено Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88.

Пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 № 363,
визначено, що основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Згідно з пунктом 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№ 168/704, первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Надані копії товарно-транспортних
накладних за жовтень 2011 року оформлені
неналежним чином, а саме: не вказані
кількість місць, код вантажу, клас
вантажу, вид пакування, маса, відсутні
відомості стосовно
вантажно-розвантажувальних операцій
(виконавець, спосіб, час прибуття,
вибуття, простою, додаткові операції,
підпис відповідальної особи), відсутня
відстань перевезення, розрахунок
вартості транспортних послуг та
вантажно-розвантажувальних робіт.

Згідно з абз. б) пп.14.1.13 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
безоплатно надані товари, роботи,
послуги - це роботи (послуги), що
виконуються (надаються) без висування
вимоги щодо компенсації їх вартості.

Відповідно до пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135
Податкового кодексу України, інші
доходи включають вартість товарів,
робіт, послуг, безоплатно отриманих
платником податку у звітному періоді.

Положеннями пункту 137.10 статті 137
Податкового кодексу України визначено,
що безоплатно отримані товари (роботи,
послуги) вважаються доходами на дату
фактичного отримання платником
податку товарів (робіт, послуг).

ТОВ «МПЗ «Баварія» за жовтень 2011 року,
згідно наданих для перевірки
документів, не виставлено ТОВ
Агрофірмі «Рось Елеватор» жодного акту
надання послуг транспортування, а ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор» не
здійснювало оплати отриманих послуг по
транспортуванню за жовтень 2011 року.
Договір на транспортне перевезення за
жовтень 2011 року не укладався.

Факт надання та отримання послуг по
транспортуванню підтверджується
товарно-транспортними накладними за
жовтень 2011 року, засвідченими
підписами посадових осіб та печатками
ТОВ Агрофірми «Рось Елеватор» та ТОВ
«МПЗ «Баварія».

Таким чином, ТОВ Агрофірмі «Рось
Елеватор» за жовтень 2011 року
безоплатно, без вимоги щодо
компенсації їх вартості, ТОВ «МПЗ
«Баварія» надало послуги по
транспортуванню ТМЦ на суму 111 821 грн., а
тому в порушення вимог пп. 135.5.4 п. 135.5 ст.
135, п. 137.10 ст. 137 Податкового кодексу
України, позивачем було занижено
показники у рядку 03 ІД Декларацій «інші
доходи» на загальну суму 111 821 грн., в
тому числі за 4 квартал 2011 року на 11 821
грн.

Крім цього, згідно виписки ПАТ КБ
Приватбанку від 14.09.2010 та платіжного
доручення від 14.09.2010 №А0914YВВОY внесено
до статутного фонду ТОВ Агрофірма
«Рось Елеватор» грошові кошти в
розмірі 580 000 грн. через ОСОБА_7 на
розрахунковий рахунок ТОВ Агрофірми
«Рось Елеватор» №8878, відкритому в
ПАТ КБ Приватбанк (призначення платежу
- поповнення статутного фонду через
ОСОБА_7).

Однак, ОСОБА_7 не є засновником ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор». Засновник
ТОВ Агрофірма «Рось Елеватор» є ОСОБА_8,
який працює на підприємстві старшим
менеджером. Згідно звітів 1-ДФ ОСОБА_8
отримав заробітної плати в сумі 35 728,46
грн. (за період з 10.09.2010 по 30.06.2010).

Так, в ході перевірки працівниками ГВПМ
Білоцерківської ОДПІ проведено заходи
щодо опитування засновника ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор» ОСОБА_8 на
предмет джерел отримання коштів,
внесених до статутного фонду
підприємства. Засновник та посадові
особи підприємства відмовилися від
надання будь-яких пояснень.

Згідно з п. 1.22 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» у
редакції Закону України від 22.05.1997 №
283/97-ВР, фінансова допомога -
безповоротна фінансова допомога або
поворотна фінансова допомога.
Безповоротна фінансова допомога - це
сума коштів, передана платнику
податків згідно з договорами
дарування, іншими подібними
договорами, які не передбачають
відповідної компенсації чи повернення
таких коштів, або без укладання таких
угод. Поворотна фінансова допомога - це
сума коштів, передана платнику податку
у користування на визначений строк
відповідно до договорів, які не
передбачають нарахування процентів
або надання інших видів компенсацій як
плати за користування такими коштами.

Отже, в порушення вказаних приписів
податкового законодавства, ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор» занижено
показники у рядку 01.6 Декларацій
«доходи від продажу товарів (робіт,
послуг)» на загальну суму 580 000 грн., в
тому числі в 3 кварталі 2010 року в сумі 580
000 грн. (не віднесено до складу валового
доходу отриману фінансову допомогу від
директора ОСОБА_7).

Відповідно до рядка 04.1 Декларації
«витрати на придбання товарів (робіт,
послуг)» ТОВ Агрофірма «Рось Елеватор»
задекларовано суму витрат на придбання
товарів (робіт, послуг) за 3 квартал 2010
року - 3 484 110 грн., за 4 квартал 2010 року - 13
851 326 грн.

Відповідно до даних кореспонденції
бухгалтерських рахунків Дт 28 «Товари»,
92 «Адміністративні витрати», 93
«Витрати на збут» - Кт № 631 «Розрахунки
з вітчизняними постачальниками»; Дт 92
«Адміністративні витрати», 93 «Витрати
на збут» - Кт № 20 «Виробничі запаси», 22
«МШП», 311 «Поточні рахунки в
національній валюті», 39 «Витрати
майбутніх періодів»; прибуткових
накладних, актів виконаних робіт,
первинних банківських документів,
витрати на придбання товарів (робіт,
послуг) становлять в 3 кварталі 2010 року -
3 695 208 грн., в 4 кварталі 2010 року - 13 198 082
грн.

В ході перевірки встановлено, що
завищення рядка 04.1 Декларації «витрати
на придбання товарів (робіт, послуг)»
(між даними декларації та даними
бухгалтерських регістрів ТОВ
Агрофірма «Рось Елеватор») за 2-ге
півріччя 2010 року становить 442 146 грн., в
тому числі підприємством включено до
складу валових витрат за 2-ге півріччя
2010 року вартість придбаних основних
засобів (Дт рах. 15 - Кт рах. 631) в сумі 412
418,27 грн. (3 квартал 2010 року - 322 386,54 грн., 4
квартал 2010 року - 80 031,73 грн.).

Підпунктом 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», не включається до складу
валових витрат витрати на придбання,
будівництво, реконструкцію,
модернізацію, ремонт та інші
поліпшення основних фондів, а також
придбання нематеріальних активів, які
підлягають амортизації.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
валові витрати виробництва та обігу -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Згідно з абз.4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Таким чином, в порушення вимог пп. 5.3.2 п.
5.3 ст. 5, абз.4 пп. 5.3.9 п. 5.3, п. 5.1 ст. 5, пп. 11.2.1
п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
позивачем завищено валові витрати на
загальну суму 442 146 грн., в тому числі
занижено за 3 квартал 2010 року на 211 098
грн., завищено за 2 квартал 2010 року на 653
244 грн.

Отже, висновки податкового органу щодо
заниження позивачем податку на
прибуток є обґрунтованими, а тому
податкове повідомлення-рішення від
29.11.2012 № 2845/ є таким, що прийнято у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Що стосується прийняття відповідачем
податкового повідомлення-рішення від
29.11.2012 № 2846/, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, в ході проведення перевірки
податковим органом встановлено
віднесення до складу податкового
кредиту сум ПДВ по податковій
накладній, яка оформлена з порушенням,
а саме: за вересень 2010 року на суму ПДВ 13
076,38 грн. по ТОВ «Ватесс» по податковій
накладній № 14476 від 13.09.2010 на суму ПДВ 13
076,38 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у
вказаній податковій накладній
зазначено невірні адреси
постачальника - ТОВ «Ватесс» та покупця
- ТОВ Агрофірми «Рось Елеватор»,
невірні свідоцтво ПДВ та телефон
постачальника, а саме: адреса
постачальника - м. Біла Церква, вул.
Пролетарська 13/192; адреса покупця - м.
Київ, вул. Волинська, 37).

В ході проведення перевірки та під час
розгляду справи ні в суді першої
інстанції, ні в апеляційному суді
позивачем іншої податкової накладної
надано не було.

Згідно пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
платник податку зобов'язаний надати
податкову накладну, що має містити
зазначені окремими рядками, зокрема,
податковий номер платника податку
(продавця та покупця), місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість.

Податкова накладна, оформлена з
порушенням, вважається відсутньою і не
є підставою для нарахування
податкового кредиту.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Таким чином, в порушення вимог пп. 7.4.5 п.
7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» позивачем завищено
податковий кредит за жовтень 2010 року на
загальну суму 13 076 грн., у зв'язку з чим
податкове повідомлення-рішення від
29.11.2012 № 2846/ прийнято відповідачем
у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем надано достатньо доказів
в обґрунтування правомірності своїх
дій при прийнятті податкових
повідомлень-рішень від 29.11.2012 №
2845/ та № 2846/, а відтак,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову ТОВ
Агрофірми «Рось Елеватор».

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірми
«Рось Елеватор» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
М.І. Кобаль І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та
підписано - 18.07.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.