Справа № 2-а-7409/11/0212
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-7409/11/0212
Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Біла Л.М. Боровицький О. А.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької міської ради,управління
праці та соціального захисту населення
в Ленінському районі м. Вінниці на
постанову Ленінського районного суду
м.Вінниці від 24 червня 2011 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення в Ленінському районі
м. Вінниці, Головного управління праці
та соціального захисту населення
Віннцької міської ради про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просила визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати відповідача зробити
перерахунок та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення.

Постановою Ленінського районного суду
м.Вінниці від 24 червня 2011 року позовні
вимоги задоволено. Визнано
неправомірними дії управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров'я Хмельницької міської
ради. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачці недоплаченої щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення
згідно ст. 48 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи",за 2011 рік, у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідачі подали
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального і
процесуального права, просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким повністю
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

На підставі ст. 197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційні скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС: І
категорії та є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС мають право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення, яка виплачується в таких
розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять
мінімальних заробітних плат; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам - чотири
мінімальні заробітні плати; учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять
мінімальних заробітних плат;
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 3 категорії - три
мінімальні заробітні плати. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Згідно довідки відповідача щорічна
допомога на оздоровлення за 2011 рік була
виплачена позивачу в розмірі 120 грн. При
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення відповідач керувався
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи, що Закон України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу ніж постанова Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", то
відповідач повинен був виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення
позивачу у 2011 році виходячи з розмірів,
встановлених даним Законом, а саме ст.
48.

Положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"в
частині надання права Кабінету
Міністрів України встановлювати
розмір соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань не
можуть бути застосовані до визначення
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, оскільки він вже встановлений ст. 48
зазначеного Законом, тому норма Закону
в будь-якому випадку має вищу юридичну
силу ніж постанова КМ України.

Таким чином, заявлені вимоги в частині
зобов'язання провести перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік є підставними та
обґрунтованими, через що заявлений
позов підлягає до задоволення, з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління праці та соціального
захисту населення Вінницької міської
ради,управління праці та соціального
захисту населення в Ленінському районі
м. Вінниці, -залишити без задоволення, а
постанову Ленінського районного суду
м.Вінниці від 24 червня 2011 року, -без
змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.