Справа № К/9991/13399/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/13399/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
протиправними та скасування наказів,
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 1
жовтня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 1 березня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ з 1 вересня 1993 року. З 31
грудня 2008 року позивач займав посаду
заступника директора Департаменту
зв'язків з громадськістю та
міжнародної діяльності - начальника
управління зв'язків із громадськістю
Міністерства внутрішніх справ. Наказом
Міністра внутрішніх справ України від
19 березня 2010 року №432 о/с позивач був
звільнений із займаної посади на
підставі поданого ним рапорту від 18
березня 2010 року про звільнення за
власним бажанням. Наказом Міністра
внутрішніх справ України від 21 травня
2010 року №899 о/с до пункту наказу від 19
березня 2010 року №432 о/с в частині
звільнення з посади ОСОБА_1 внесено
зміни: позивача зараховано у
розпорядження Міністерства внутрішніх
справ за посадою заступника директора
Департаменту зв'язків із громадськістю
та міжнародної діяльності - начальника
управління зв'язків із громадськістю
Міністерства внутрішніх справ. Наказом
від 21 травня 2010 року № 899 о/с позивача
призначено заступником начальника
центру безпеки дорожнього руху та
автоматизованих систем при МВС України
(підпорядкованого Департаменту
державної автомобільної інспекції) з
організації нормативного
забезпечення. Наказом Міністра
внутрішніх справ України «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 і
ОСОБА_2» від 2 червня 2010 року №578
позивача звільнено з органів
внутрішніх справ. Підставою для цього
стало надання позивачем протиправних
вказівок щодо заборони окремим
відділам зв'язків з громадськістю
органів внутрішніх справ в регіонах
надавати інформацію про діяльність
органів міліції засобам масової
інформації. На підставі наказу від 2
червня 2010 року №578 Міністром
внутрішніх справ України 22 червня 2010
року прийнято наказ «По особовому
складу» №1099 о/с про звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ в запас
Збройних сил України на підставі
пункту 64 «є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. Позивач
вважає видані накази про звільнення
його зі служби протиправними та такими,
що підлягають скасуванню. Позивач
вказує, що впродовж 2008-2010 років між
каналом ІСТV та Департаментом зв'язків
з громадськістю і міжнародної
діяльності МВС України налагоджено
конструктивну та ділову співпрацю з
питань висвітлення в ефірі телеканалу
правоохоронної діяльності.
Безпосередньо через сприяння
заступника директора Департаментом
зв'язків з громадськістю і міжнародної
діяльності МВС України ОСОБА_1 було
підготовлено численні інформаційні та
аналітичні матеріали, оперативно
надавалися компетентні коментарі з
різних напрямків правоохоронної
діяльності та відповідні
відеоматеріали. Інформації про
перешкоджання журналістам телеканалу
ІСТV та редакції газети «Сегодня» за
час роботи позивача на посаді
заступника директора Департаментом
зв'язків з громадськістю і міжнародної
діяльності МВС України не було. Також
були допущені порушення при проведенні
службового розслідування. Службове
розслідування щодо ОСОБА_1 призначив
Міністр внутрішніх справ, проте
продовжив строки його проведення
начальник СВБ ГУБОЗ МВС України ОСОБА_3,
що суперечить вимогам Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України. Із висновком службового
розслідування позивач не був
ознайомлений. Не має достовірних
підтверджень та доказів від осіб, яким
було заборонено надавати інформацію
про діяльність міліції до засобів
масової інформації, що виразилось в
умисному перешкоджанні професійній
діяльності журналістів саме позивачем
ОСОБА_1

Просив визнати протиправним та
скасувати наказ Міністра внутрішніх
справ України «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1 і ОСОБА_2» від 2 червня 2010 року
№578 в частині накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ;
визнати протиправним та скасувати
наказ Міністра внутрішніх справ
України «По особовому складу» від 22
червня 2010 року №1099 о/с в частині
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ у запас Збройних Сил за
підпунктом «є» пункту 64 (за порушення
службової дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України; поновити
позивача на службі в органах
внутрішніх справ України на посаді
заступника начальника Центру безпеки
дорожнього руху та автоматизованих
систем при МВС України
(підпорядкованого Департаменту,
Державної автомобільної інспекції) із
зарахуванням у розпорядження
Міністерства внутрішніх справ України
за посадою заступника директора
Департаменту зв'язків із громадськістю
та міжнародної діяльності - начальника
управління зв'язків із громадськістю
відповідно до абзацу другого підпункту
«в» пункту 40 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України з 19
березня 2010 року; зобов'язати
Міністерство внутрішніх справ України
провести виплату середньої заробітної
плати позивачу за час вимушеного
прогулу з 22 червня 2010 року.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 1
жовтня 2010 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 березня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 1
жовтня 2010 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступні обставини.

Наказом Міністра внутрішніх справ
України від 19 березня 2010 року №432 о/с
ОСОБА_1 був звільнений з посади
заступника директора Департаменту
зв'язків з громадськістю та
міжнародної діяльності - начальника
управління зв'язків із громадськістю
Міністерства внутрішніх справ України
на підставі подання рапорту про
звільнення за власним бажанням.

Наказом Міністра внутрішніх справ
України від 21 травня 2010 року №899 о/с до
наказу від 19 березня 2010 року №432 о/с
внесено зміни в частині звільнення
ОСОБА_1 з посади. Визначено вважати
позивача зарахованим у розпорядження
МВС за посадою заступника директора
Департаменту зв'язків із громадськістю
та міжнародної діяльності - начальника
управління зв'язків із громадськістю
відповідно до абзацу другого підпункту
«в» пункту 40 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ з 19 березня 2010
року. Цим же наказом від 21 травня 2010
року №899 о/с ОСОБА_1 призначено
заступником начальника центру безпеки
дорожнього руху та автоматизованих
систем при МВС України
(підпорядкованого Департаменту
Державної автомобільної інспекції) з
організації нормативного
забезпечення.

У зв'язку із наданням протиправних
вказівок щодо заборони окремим
відділам зв'язків з громадськістю
ГУМВС, УМВС України в регіонах надавати
інформацію про діяльність органів
міліції до засобів масової інформації,
що суперечить частині 4 статті 45-1
Закону України «Про інформацію»,
статті 3 Закону України «Про міліцію»,
статті 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
Етичному кодексу працівника органів
внутрішніх справ України, Кодексу
честі працівника органів внутрішніх
справ України, наказу МВС України «Про
додаткові заходи щодо дотримання
працівниками органів внутрішніх справ
принципів законності забезпечення
прав і свобод громадян» від 15 травня 2007
року № 157 Міністром внутрішніх справ
України 2 червня 2010 року видано наказ
№578 «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності ОСОБА_1 і ОСОБА_2».

В наказі Міністра внутрішніх справ
України від 2 червня 2010 року №578
зазначено, що начальник ВЗГ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
Щербатов О.В., начальник ВЗГ ГУМВС
України в Запорізькій області Вовкодав
О.В., начальник СЗГ ГУМВС України в
Сумській області Біганова Е.М.,
начальник ВЗГ УМВС України в
Чернігівській області Бриль СМ.,
начальник ВЗГ ГУМВС України у
Львівській області Харчук Д.А.,
начальник ВЗГ ГУМВС України в
Харківській області Волкова Л.В. надали
відомості щодо отримання ними усних
вказівок від ОСОБА_1 про ненадання
інформаційних матеріалів щодо
діяльності органів внутрішніх справ
окремим ЗМІ - телеканалу ІСТУ та газеті
«Сегодня». Крім того, керівником
кримінального відділу програми
«Надзвичайні новини» телеканалу ІСТУ
Дворянчуком М. надано лист про те, що
впродовж 2009 року журналістами за
підписом керівників редакції до ДЗГ
МВС та його регіональних відділів були
надіслані сотні звернень та запитів,
проте на більшість листів відповіді
від Департаменту зв'язків з
громадськістю та міжнародної
діяльності до редакції телеканалу не
надійшли. Також у Вінницькій,
Волинській, Закарпатській,
Запорізькій, Івано-Франківській,
Миколаївській, Одеській, Рівненській,
Тернопільській, Харківській,
Чернівецькій областях та у м. Києві
журналістам редакції відмовляли в
наданні інформаційних матеріалів та в
коментарях на підставі усної вказівки
з Департаменту зв'язків з
громадськістю МВС України.

Наказом Міністра внутрішніх справ
України «По особовому складу» від 22
червня 2010 року №1099 о/с ОСОБА_1 звільнено
з органів внутрішніх справ в запас
Збройних Сил України на підставі
пункту 64 «є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 64 «є» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в
органах внутрішніх справ в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Статуту
дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Частиною 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни може бути
накладено такий вид дисциплінарного
стягнення, як звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у квітні 2010 року до
Служби внутрішньої безпеки
Міністерства внутрішніх справ України
надійшла доповідна записка директора
Департаменту зв'язків з громадськістю
та міжнародної діяльності Андреева Д.В.
із рапортами окремих керівників
відділів зв'язків із громадськістю ГУ
МВС в областях щодо порушень
керівниками цього Департаменту Закону
України «Про інформацію» в
перешкоджанні професійної діяльності
журналістів. В записці було зазначено
про заборону заступником начальника
Департаменту зв'язків з громадськістю
та міжнародної діяльності МВС України
ОСОБА_1 регіональним підрозділам
зв'язків з громадськістю Головних
управлінь МВС в областях надавати
інформацію про діяльність органів
міліції окремим засобам масової
інформації і накладення
дисциплінарних стягнень на керівників
ВЗГ, які не виконували зазначені
вказівки

За наслідками проведеного службового
розслідування від 2 червня 2010 року на
підставі доповідної записки директора
Департаменту зв'язків з громадськістю
та міжнародної діяльності Андреева
Д.В., затвердженого Міністром
внутрішніх справ України, встановлено
факти надання позивачем протиправних
вказівок, які містили заборону щодо
надання інформації про діяльність
органів міліції до засобів масової
інформації.

Суди першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті встановили,
що відповідачем при звільненні
позивача з органів внутрішніх справ не
допущено порушень вимог
Дисциплінарного статуту щодо порядку
накладення дисциплінарних стягнень,
які би давали підстави вважати
звільнення незаконним, та прийшли до
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 1
жовтня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 1 березня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.