Справа № 816/2548/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/2548/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Кременчуцькому районі
Полтавської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу,
-

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Кременчуцькому районі
Полтавської області звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
боргу по сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 7130,48 грн.

Позивач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, про час, дату та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи за відсутності його
представника.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомлений про дату час та місце
судового розгляду справи. Заперечень
суду не надав.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин,
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за даної явки і наявними у ній
матеріалами, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно та всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична
особа-підприємець.

Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 № 2464-VI визначено порядок
нарахування та сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Забезпечення
збору єдиного внеску, ведення обліку
надходжень від його сплати та
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску є завданням органів Пенсійного
фонду України.

Згідно з пунктом 3 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Підпунктом 1 частини 2 статті 6 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" встановлено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника (частина 12 статті 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування").

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності є
платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а відтак,
повинні своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Судом встановлено, що відповідач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7
та частини 11 статті 8 вказаного вище
Закону, єдиний внесок нараховується
для платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу. Єдиний внесок
для платників, зазначених у пунктах 4 та
5 частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Аналогічне визначене також у
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 №21-5 (надалі -
Інструкція).

Так, згідно з пунктом 4.6 розділу 4
Інструкції платники, зазначені у
підпункті 2.1.3 пункту 2.1 розділу II цієї
Інструкції, які обрали спрощену
систему оподаткування, самостійно
обчислюють для себе та членів своїх
сімей, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності, суму
єдиного внеску, яка не може бути менше
мінімального страхового внеску за
кожну особу на місяць. Платники
сплачують єдиний внесок у вигляді
авансового платежу в розмірі, який
самостійно визначили, до 20 числа
місяця, наступного за місяцем, за який
він сплачується. Суми єдиного внеску,
сплачені у вигляді авансових платежів,
ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом є
календарний рік.

Відповідно до пункту 3.4 Інструкції,
єдиний внесок встановлюється
відповідно до Закону для платників,
зазначених у підпункті 2.1.3 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, які обрали
спрощену систему оподаткування, у
таких розмірах - 34,7 відсотка суми, що
визначається такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої Законом. При цьому сума
єдиного внеску не може бути меншою за
розмір мінімального страхового внеску
за кожну особу, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід).

Статтею 13 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2012 рік" визначено на
2012 рік мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі: з 01 січня - 1073 грн, з 01
квітня - 1094 грн, з 01 липня - 1102 грн, з
жовтня - 1118 грн, з 1 грудня - 1134 грн.

Враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати у 2012 році, розмір
мінімального страхового внеску на
січень-березень 2012 року становить 372,33
грн, квітень-червень 2012 року - 379,62 грн,
липень-вересень 2012 року - 382,39 грн,
жовтень - листопад 2012 року - 387,95 грн, а в
грудні 2012 року - 393,50 грн.

Відповідно до пункту 4 частини другої
статті 6 Закону № 2464-VІ платник єдиного
внеску зобов'язаний подавати звітність
до територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Порядок подачі такої звітності з 01
січня 2011 року встановлений Порядком
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженим
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 № 22-2, зареєстрованою
у Міністерстві юстиції України 01.11.2010
за № 1014/18309.

Згідно підпункту 3.2 розділу III Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
самі за себе і за членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні
підприємницької діяльності; особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються незалежною професійною
діяльністю, а саме науковою,
літературною, артистичною, художньою,
освітньою або викладацькою, а також
медичною, юридичною практикою, в тому
числі адвокатською, нотаріальною
діяльністю, або особи, які провадять
релігійну (місіонерську) діяльність,
іншу подібну діяльність та отримують
дохід безпосередньо від цієї
діяльності, за умови, що такі особи не є
найманими працівниками чи
підприємцями, самі за себе формують та
подають до органів Пенсійного фонду
звіт один раз на рік до 1 квітня року,
наступного за базовим звітним
періодом.

Базовим звітним періодом для них є
календарний рік.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 був
зобов'язаний подати позивачу звіт щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік.

Разом з тим, в порушення вказаних вище
норм, відповідач свого обов'язку не
виконав, звіт щодо сум нарахованого
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за 2012
рік до Пенсійного фонду на подав.

Відповідно до пункту 4 частини 11 статті
25 Закону №2464-VІ (в редакції від 01.01.2013),
за неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої цим Законом,
територіальним органом Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

З огляду на викладене, позивачем
правомірно рішенням №186 від 20.03.2013 про
застосування штрафних санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", застосовано до
відповідача штраф в розмірі 170 грн.

Крім того, враховуючи вищевказані
норми Закону №2464-VІ, за 2012 рік
відповідач повинен був сплатити до
управління Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області фіксований розмір єдиного
внеску в сумі 4572,42 грн.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону
№2464-VІ платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом є
календарний місяць, а для платників,
зазначених в абзацах третьому та
четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Разом з тим, відповідач обов'язку по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за вказаний
період не виконав, що підтверджується
витягом із картки особового рахунку
відповідача.

Крім того, відповідно до абзацу 3
частини восьмої статті 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" із змінами
згідно Закону України "Про внесення
змін до статей 9 і 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 18 вересня 2012
року, платники єдиного внеску,
зазначені у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний рік, до 10 лютого
наступного року, крім фізичних
осіб-підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, та членів сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, які сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний
квартал, до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

Згідно пункту 4.6 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (у редакції
постанови правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2012 року №25-1),
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності сплачують
єдиний внесок, нарахований за
календарний квартал, до 20 числа місяця,
що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок. Платники
можуть сплачувати єдиний внесок у
вигляді авансового платежу в розмірі,
який самостійно визначили, до 20 числа
кожного місяця поточного кварталу. При
цьому суми єдиного внеску, сплачені у
вигляді авансових платежів,
ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним за календарний
квартал до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

Пунктом 6.2 Інструкції встановлено, що
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону є недоїмкою.

Відповідно до пункту 6.3 Інструкції
органи Пенсійного фонду надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки
якщо органами Пенсійного фонду у
повідомленнях-розрахунках визначено
суми єдиного внеску, які підлягають
доплаті.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" визначено на
2013 рік мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі: з 1 січня - 1147
гривень, з 1 грудня - 1218 гривень.

Єдиний внесок на 2013 рік було
встановлено статтею 8 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" у розмірі 34,7
відсотка визначеної пунктами 2 та 3
частини першої статті 7 цього Закону
бази нарахування єдиного внеску.

Враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати у 2013 році, розмір
мінімального страхового внеску на
січень-березень 2013 року становив 398,01
грн, за квітень-червень становив 398,01
грн.

На підставі вимог вказаної норми
Закону, позивачем нараховано
відповідачу суму єдиного внеску за
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за І та ІІ
квартал 2013 року в розмірі 2388,06 грн.

Пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначає
недоїмку як суму єдиного внеску,
своєчасно не нараховану та/або не
сплачену у строки, встановлені цим
Законом, обчислену територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату,
яка у відповідності до абзацу 2 цієї
частини є виконавчим документом і має
бути оплачена платником єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги.

Судом були досліджені наявні у
матеріалах справи копії вимог про
сплату боргу від 14.02.2013 № Ф 137 на
загальну суму 4572,42 грн., від 10.05.2013 №Ф137
та від 05.08.2013, які повернулись з
відмітками поштового відправлення "
Адресат за даною адресою не проживає"
та "Відмова адресата від одержання".
Таким чином, в силу приписів
Інструкції, вказані вище вимоги
вважаються врученими належним чином.

Частиною 4 статті 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено, що
у разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного
фонду не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці шостому
цієї частини, територіальний орган
Пенсійного фонду також має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки. При цьому заходи
досудового врегулювання спорів,
передбачені законом, не
застосовуються.

Враховуючи те, що відповідачем не
надано суду доказів оскарження
вказаних вимог та рішення про
застосування штрафних санкцій ані в
адміністративному, ані в судовому
порядку, суд дійшов висновку про
узгодженість боргу по вказаних
вимогах.

Доказів сплати відповідачем у
добровільному порядку недоїмки зі
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та застосовано штрафу
суду не надано.

Станом на момент розгляду справи сума
заборгованості відповідача зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
вказані періоди останнім не сплачена,
а саме: за відповідачем рахується
заборгованість в розмірі 7130,48 грн, що
підтверджується витягом з картки
особового рахунку відповідача.

Відповідно до Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
№384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України.

Пунктом 3 названого Положення
передбачено, що основними завданнями
Пенсійного фонду України є: реалізація
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску;
забезпечення збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску,
інших коштів відповідно до
законодавства та здійснення контролю
за їх сплатою.

Відповідно до частини другої статті 12
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
Пенсійний фонд відповідно до
покладених на нього завдань забезпечує
збір та ведення обліку надходжень від
сплати єдиного внеску; здійснює
контроль за додержанням законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску.

За результатами аналізу всіх наведених
обставин у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Кременчуцькому районі Полтавської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення боргу
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Кременчуцькому районі
Полтавської області борг по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
7130,48 грн. (сім тисяч сто тридцять
гривень 48 коп.).

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови складено 18
липня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський