Справа № 802/2594/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 липня 2014 р.
Справа № 802/2594/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ) до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1)
про стягнення податкового боргу в сумі
1623 грн. 71 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що у відповідача виникла
заборгованість по єдиному податку.
Оскільки, заборгованість в
добровільному порядку не погашена,
Вінницька ОДПІ звернулась до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом про
стягнення податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, хоча про
час, дату і місце розгляду справи
повідомлявся вчасно та належним чином
шляхом направлення судової повістки за
адресою місця реєстрації. Проте, до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення зв'язку: "за
значеною адресою не проживає".

Статтею 35 Кодексу адміністративного
судочинства визначено, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Згідно із частиною 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований Вінницькою районною
державною адміністрацією 24 травня 2002
року. На податковий облік у Вінницькій
ОДПІ взятий 29 травня 2002 року.

Відповідно до заяви від 24 січня 2012 року
про застосування спрощеної системи
оподаткування фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 було видано
свідоцтво платника єдиного податку
серії НОМЕР_2 (а.с. 11).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
обрав ставку єдиного податку ІІ групи
та здійснював такі види діяльності:
вирощування овочів і баштанних
культур; оптова торгівля фруктами і
овочами; інші види роздрібної торгівлі.

Пунктом 291.3 статті 291 глави 1 розділу 14
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України) визначено, що юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

У відповідності до пункту 291.2 статті 291
ПК України, спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Відповідно до частини 2 статті 291.4 ПК
України, друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Стаття 67 Конституції України
встановлює, що платник податків
зобов'язаний вчасно й у повному розмірі
сплачувати податки.

Обов'язок сплати податків платником
податків передбачений і підпунктом
16.1.4. пункту 16.1 статті16 ПК України,
відповідно до якого платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 пункту 294.1 статті 294
ПК України податковим (звітним)
періодом для платників єдиного податку
другої - четвертої груп є календарний
квартал. Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 статті 295
ПК України визначено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Нарахування авансових внесків
для платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності. Сплата єдиного податку
здійснюється за місцем податкової
адреси.

Відповідно до пункту 296.3 статті 296 ПК
України платники єдиного податку
другої-четвертої груп подають до
органу державної податкової служби
податкову декларацію платника
єдиного податку у строки, встановлені
для квартального податкового
(звітного) періоду.

Статтею 300 ПК України передбачено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність згідно цього Кодексу
за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за подання
податкових декларацій.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом суб'єкта господарювання.

У відповідності до вимог статті 59 ПК
України, а також з метою погашення
податкового боргу відповідачу
виставлено податкову вимогу № 707-23 від
14 жовтня 2013 року (а.с. 14), Проте, фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 вказану
вимогу не отримав, що підтверджується
копією конверта (а.с. 14). Однак,
відповідно до п. 58.3 статті 58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг. У разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Окрім того, вказаний податковий борг у
відповідача підтверджується зворотнім
боком облікової картки платника (а.с.
7-8).

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та з урахуванням
того, що на день розгляду справи
відповідач податковий борг, який
підтверджується матеріалами справи, не
сплатила, суд дійшов висновку, що позов
є обґрунтованим та підлягає повному
задоволенню.

Частиною 4 статті 94 КАС України
передбачено, що у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) податковий борг в сумі 1623 (одна
тисяча шістсот двадцять три) гривні 71
копійка до місцевого бюджету.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна