Справа № К/9991/21148/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Київ К/9991/21148/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Костенка М.І.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Прокуратури
м. Севастополя на постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 9 серпня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Севастопольської
міської державної адміністрації (далі -
Адміністрація), третя особа:
Севастопольська міська рада (далі -
Міська рада), за участю Прокурора м.
Севастополя,

про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправним та скасування
розпорядження Адміністрації № 2147 - р
від 25.10.2010 року (далі - Розпорядження №
2147-р) щодо скасування розпорядження
Адміністрації № 1173 - р від 6.04.2010 року
про передачу йому у власність
земельної ділянки, яка розташована на
АДРЕСА_1, для ведення особистого
селянського господарства.

На обґрунтування позову зазначив, що
Адміністрація при прийняті
оскаржуваного розпорядження діяла з
порушенням вимог ст. 43 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації».

9 серпня 2011 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2012
року, позов задоволений.

Розпорядження № 2147-р визнане
протиправним та скасоване.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанції зазначили, що
протест Прокурора м. Севастополя від
6.10.2010 року не може бути підставою для
скасування Адміністрацією свого
попереднього розпорядження № 1173-р від
6.04.2010 року.

Прокуратура звернулася з касаційною
скаргою про скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя та ухвали
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 20.01.2010
Адміністрація прийняла розпорядження
№110-р щодо надання ОСОБА_2 відповідно до
статей 17, 33, 118, 121, пункту 12 розділу Х
Земельного кодексу України, Закону
України «Про планування і забудову
території» дозволу на розроблення
проекту землеустрою для ведення
особистого селянського господарства у
районі села Колхозне.

6 квітня 2010 Адміністрація прийняла
розпорядження №1173-р щодо передачі
ОСОБА_2 у власність та затвердження
проекту землеустрою про відведення
земельної ділянки, площею 1,0 га,
розташованої на АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства.

6 жовтня 2010 року Прокурором м.
Севастополя був внесений до
Адміністрації протест № 07/4-134 щодо
скасування розпорядження № 1173-р від
6.04.2010 року.

25 жовтня 2010 року на виконання
зазначеного протесту Адміністрація
прийняла Розпорядження № 2147-р щодо
скасування розпорядження № 1173-р від
6.04.2010 року.

Відповідно до ст. 25 Земельного кодексу
України при приватизації земель
державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій земельні
ділянки передаються працівникам цих
підприємств, установ та організацій,
працівникам державних та комунальних
закладів освіти, культури, охорони
здоров'я, розташованих на території
відповідної ради, а також пенсіонерам з
їх числа з визначенням кожному з них
земельної частки (паю). Рішення про
приватизацію земель державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій
приймають органи виконавчої влади або
органи місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень за
клопотанням працівників цих
підприємств, установ та організацій.

Згідно з ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Рішення голів місцевих державних
адміністрацій, що суперечать
Конституції та законам України, іншим
актам законодавства України, можуть
бути відповідно до закону скасовані
Президентом України або головою
місцевої державної адміністрації
вищого рівня.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» на
виконання Конституції України, законів
України, актів Президента України,
Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, власних і
делегованих повноважень голова
місцевої державної адміністрації в
межах своїх повноважень видає
розпорядження.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Повноваження голів місцевих державних
адміністрацій встановлені статтею 39
цього Закону, якою повноваження щодо
скасування власного розпорядження не
передбачені.

Акти місцевих державних адміністрацій
ненормативного характеру, прийняті в
межах їх повноважень, набирають
чинності з моменту їх прийняття, якщо
самими актами не встановлено пізніший
термін введення їх у дію. Ці акти
доводяться до їх виконавців, а при
потребі - оприлюднюються.

Нормативно-правові акти місцевих
державних адміністрацій, які
стосуються прав та обов'язків громадян
або мають загальний характер,
підлягають оприлюдненню і набирають
чинності з моменту їх оприлюднення,
якщо самими актами не встановлено
пізніший термін введення їх у дію.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, Кабінетом
Міністрів України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України № 1-зп від 13.05.1997 року
ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що діючим
законодавством чітко визначений
перелік осіб, яким надані повноваження
скасовувати розпорядження голови
державної адміністрації та не
передбачено право місцевих державних
адміністрацій та їх посадових осіб
застосувати повноваження, якими такі
органи та посадові особи не наділені.

Висновки судів попередніх інстанцій
про задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Прокуратури м.
Севастополя відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 9 серпня 2011 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Костенко М.І.