Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/56757/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Блажівської
Н.Є.,

Усенко Є.А.,

секретар Бовкун В.В.,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги
Фермерського господарства «Ліщина»
(далі - Господарство) на ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16 грудня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 серпня 2012
року, ухвалу Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
серпня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Господарства
до Нижчедубечанської сільської ради
Вишгородського району Київської
області (далі - Сільрада), Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області (далі - РДА), третя
особа: ОСОБА_4 про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії та визнання нечинним розпорядження
та адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Сільради, РДА, треті особи:
Господарство, ОСОБА_4,

про визнання недійсними рішення та
розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом про
визнання недійсним рішення Сільради №
192-26-ІУ від 16.03.2006 року щодо надання та
вилучення земельних ділянок, яким
відмінено рішення Сільради № 22 від
5.03.2002 року щодо надання земельної
ділянки Господарству та розпорядження
РДА № 443 від 31.07.2006 року про вилучення
частини земельної ділянки
Господарства; зобов'язання РДА
виконати її розпорядження № 448 від
20.07.2004 року щодо надання земельної
ділянки в приватну власність членам
Господарства.

У березні 2011 року Господарство
звернулося до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправними та
скасування п. 1 та п. 2 розпорядження РДА
№ 443 від 31.07.2006 року та рішення Сільради
№ 192-26-ІУ від 16.03.2006 року в частині
Господарства; зобов'язання РДА не
чинити перешкод Господарству та його
членам в отриманні у власність
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2
згідно із схемою поділу господарства,
затвердженою розпорядженням РДА № 448
від 20.07.2004 року.

30 листопада 2011 року ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва
позовна заява ОСОБА_2 залишена без
розгляду у зв'язку з повторною неявкою
в судове засідання.

16 грудня 2011 року ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 9 серпня 2012 року, адміністративний
позов Господарства переданий за
територіальною підсудністю до
Київського окружного
адміністративного суду.

ОСОБА_5 звернувся до суду з
самостійними вимогами, як третя особа,
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 та просив скасувати
розпорядження РДА № 443 від 31.07.2006 року,
рішення Сільради № 192-26-ІУ від 16.03.2006
року в частині земель Господарства та
зобов'язати РДА у подальшому не чинити
перешкод членам Господарства у
сільськогосподарському використанні
цієї частини земельної ділянки
Господарства.

20 серпня 2012 року ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2012 року, позовна заява
ОСОБА_5, як третьої особи з самостійними
вимогами, повернута у зв'язку з
залишенням без розгляду позовної заяви
ОСОБА_2

Господарство звернулося з касаційними
скаргами з вимогою скасування ухвали
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16 грудня 2011 року та ухвали
Київського апеляційного
адміністративного суду від 9 серпня 2012
року, ухвали Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
серпня 2012 року та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2012 року і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Постановляючи ухвалу про направлення
справи за територіальною підсудністю
до Київського окружного
адміністративного суду, суди першої та
апеляційної інстанцій зазначили, що
адміністративні справи в яких
місцезнаходження позивача в Київській
області, підсудні Київському окружному
адміністративному суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Кодексу
адміністративного судочинства України
(чинної на час спірних правовідносин)
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
рішаються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або кодексом. Якщо така
особа не має місця проживання
(перебування, знаходження) в Україні,
тоді праву вирішує адміністративний
суд за місцезнаходженням відповідача.

Суди першої та апеляційної інстанції
встановили, що Господарство та
Сільрада і РДА знаходяться у Київській
області.

Згідно з положенням Указу Президента
України від 16.11.2004 року «Про утворення
місцевих та апеляційних
адміністративних судів, затвердження
їх мережі та кількісного складу
суддів» в системі адміністративних
судів діє Київський окружний
адміністративний суд, територіальна
юрисдикція якого поширюється на
Київську область.

Постановляючи ухвалу про повернення
адміністративного позову третьої
особи з самостійними вимогами, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
листопада 2011 року адміністративний
позов ОСОБА_2, до позову якого ОСОБА_5
просив приєднатися та заявив
самостійні вимоги, був залишений без
розгляду.

Відповідно до ст. 53 Кодексу
адміністративного судочинства України
треті особи, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, можуть
вступити у справу у будь-який час до
закінчення судового розгляду,
пред'явивши адміністративний позов до
сторін. Задоволення адміністративного
позову таких осіб має повністю або
частково виключати задоволення вимог
позивача до відповідача. У разі вступу
третіх осіб, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, розгляд
адміністративної справи починається
спочатку.

Питання про вступ до участі у справі
третіх осіб вирішується ухвалою.
Ухвала за наслідками розгляду питання
про вступ у справу третіх осіб окремо
не оскаржується. Заперечення проти
такої ухвали може бути включено до
апеляційної чи касаційної скарги на
рішення суду, прийняте за результатами
розгляду справи.

Суди попередніх інстанцій правильно
зазначили, що клопотання третьої особи
з самостійними вимогами не може
розглядатися після залишення
адміністративного позову ОСОБА_2 без
розгляду.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що
адміністративний позов Господарства
територіально підсудний Київському
окружному адміністративному суду.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана
правильно, підстав для їх скасування з
мотивів, викладених в касаційних
скаргах, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги Фермерського
господарства «Ліщина» залишити без
задоволення.

Ухвали Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 грудня 2011 року, від 20
серпня 2012 року та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 9 серпня 2012 року, від 13 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, визначених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.