Справа № 540/704/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 р.Справа № 540/704/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в Машівському районі
Полтавської області на постанову
Машівського районного суду
Полтавської області від 17.06.2014р. по
справі № 540/704/14-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України в Машівському районі
Полтавської області про перерахунок
та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, 03.06.2014 року звернувся
до Машівського районного суду
Полтавської області з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Машівському районі Полтавської
області, в якому просив: визнати дії
Управління Пенсійного фонду в
Машівському районі Полтавської
області щодо відмови ОСОБА_1 починаючи
з 01 січня 2014 року в перерахунку та
виплати державної пенсії в розмірі не
нижчі 6 мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком,
встановленої статтями 50, 54 ч. 4 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" протиправними.
Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Машівському районі
Полтавської області провести ОСОБА_1
починаючи з 01 січня 2014 року нарахування
та виплату відповідно до статей 50, 54 ч. 4
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
державної пенсії у розмірі не нижчі 6
мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, з урахуванням
проведених виплат, та до змін в
законодавстві.

Постановою Машівського районного суду
Полтавської області від 17.06.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного Фонду України в Машівському
районі Полтавської області.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Машівському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності з
01.01.2014 по третій групі інвалідності в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ст.54, ст.67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.50, ст.67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч.І ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", та провести
відповідні виплати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Не погодившись з прийнятою постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, віднесений до категорії 1 та
інвалідом 3 групи, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач
має право на отримання основної
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах,
встановлених ст.50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно з ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам IIІ групи - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по третій групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України"

- статтю 50 ЗУ "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
викладено у такій редакції: особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам IIІ групи - 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

- статтю 54 ЗУ "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
викладено у такій редакції: для
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по IIІ
групі інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження: по IIІ групі інвалідності -
140 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами".

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст. 50 ЗУ "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Матеріальна чи
моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому Законом порядку.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", установлено, що у 2012
році норми і положення статті 50
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання вимог Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 1210 від 23.11.2011 року "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності 01.01.2012 року, згідно
вимог якої мінімальний розмір пенсії
становить II групи інвалідності - 160
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність особам, що
належать до категорії 1 з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС інвалідам II
групи - 40 відсотків.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, статтей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог Закону
Постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від
23.11.2011 року були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, розмір додаткової пенсії по 31
грудня 2013 року повинен визначатися
відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає, що
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а тому позовні вимоги
позивача щодо здійснення перерахунку
та виплати додаткової пенсії
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01 січня
2014 року підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011
року є необґрунтованими, оскільки
застосування зазначених постанов було
розраховано на бюджетний період в 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивач має права на отримання
додаткової пенсії в розмірі відповідно
до вимог ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Машівському
районі Полтавської област залишити без
задоволення.

Постанову Машівського районного суду
Полтавської області від 17.06.2014р. по
справі № 540/704/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.