Справа № 2а-353/12/1370
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
Справа №
876/11374/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26.07.2013 року
у справі за позовом Державного
підприємства "Львіввугілля" в особі
Відокремленого підрозділу шахта
"Відродження" до Державної фінансової
інспекції у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
вимоги,-

В С
Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Львіввугілля" в
особі Відокремленого підрозділу шахта
"Відродження" звернулося в суд з
адміністративним позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Львівській області про визнання
протиправним та скасування пункту 2
вимоги від 28 вересня 2011 року за №
05-15м/6950 в частині зайво виплачених
премій працівникам підприємства на
загальну суму 457244,79 грн., та як наслідок,
сплачених внесків до державних
цільових фондів на суму 227250,66 грн..

Позовні вимоги мотивовано тим, що
висновки викладенні відповідачем в
акті ревізії від 09.09.2011р. не
відповідають дійсності та суперечать
фактичним даним про обсяги видобутого
у жовтні 2010 року вугілля, оскільки
відповідно до оперативного обліку у
жовтні 2010 року видобуто 39100 т. рядового
вугілля, відвантажено 38260 т., залишок на
01.11.2010р. становив 14772 т. При плані
видобутку на жовтень 2010 р. 34000 т.
видобуто 39100 т., що свідчить про
виконання плану на 115% і є підставою для
виплати премії працівникам. Позивач
визнає, що мали місце порушення
Інструкції № 466 щодо коригування
обліку видобутого вугілля відповідно
до маркшейдерського заміру залишків на
05.10.2010р., але фактичний видобуток
вугілля в обсязі, достатньому для
виплати премії працівникам,
підтверджено заміром 01.11.2010 р. та
фактичними обсягами реалізації.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26.07.2013 року
позов задоволено, оскільки суд
погодився з наведеними позивачем
доводами.

Державна фінансова інспекцій у
Львівській області не погодилась з
рішенням суду та оскаржила постанову в
апеляційному порядку.

При цьому, апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням заперечень на позовні
вимоги, зокрема зазначає, що план
видобутку вугілля за жовтень 2010 року
виконано не було, оскільки його було
видобуто в обсязі 33841 т., між обліковими
даними видобутку та даними,
встановлені в ході ревізії,
встановлено різницю в сумі 5259 т., яка
виникла внаслідок не проведення
коригування (зменшення) об'ємів
видобутого рядового вугілля у зв'язку
із виявленою 05.10.2010 року нестачею
залишків рядового вугілля на складі на
вказану суму, що є порушенням вимог п.
2.7.5 Інструкції № 446.

Також, згідно оперативного обліку
шахти (форми УПД-6, УПД-28, УПД-41) з 05
жовтня по 31 жовтня 2010 року було
видобуто 34610 т. вугілля. З урахуванням
відвантаженого вугілля в обсязі 31538 т,
залишок вугілля на складі на 01.11.2010р.
повинен становити 9531 т. Проте,
маркшейдерським заміром залишків
вугілля на складі на 01.11.2010 р.
встановлено залишок в кількості 14508 т,
при цьому по облікових даних
скорегований на суму нестачі залишок
складав 14772 т., відхилення 1,8%. Шахтою
«Відродження» не підтверджено
документально видобуток вугілля в
кількості 5259 т. за період з 05 по 31 жовтня
2010 року та звертає увагу Суду на те, що
дані маркшейдерського заміру вугілля
на 01.10.2010 року є недостовірними.

Тому апелянт просить скасувати
постанову суду та прийняти нову про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити з наступних мотивів.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Стаття 6 Конституції України
передбачає, що органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Спірні правовідносини, які склались
між позивачем та відповідачем,
регулюються Законом України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ та Порядком
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 № 550.

Суд першої інстанції встановив, що на
підставі подання управління Служби
безпеки України у Львівській області
постановою Галицького районного суду
м. Львова від 11.08.2011 року доручено
ревізорами КРУ у Львівській області
проведення позапланової
документальної ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
відокремленого підрозділу шахта
«Відродження» Державного підприємства
«Львіввугілля».

Відповідно до ст.2, п.7 ст.10 Закону
України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобовязань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності, у звязку з чим
контрольно-ревізійним управлінням в
областях та їх відділам надано право
предявляти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів.

Частинами 2, 5 ст. 2 Закону України від
26.01.1993 № 2939-ХІІ передбачено, що
державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудиту, перевірки державних закупівель
та інспектування. Інспектування
здійснюється у формі ревізії та
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи.

Статтею 11 Закону України від 26.01.1993 №
2939 визначено, що ревізії можуть
здійснюватись як в плановому, так і
позаплановому порядку.

Порядок проведення інспектування
державною контрольно-ревізійною
службою затверджено постановою
Кабінету Міністрів від 20.04.2006 року № 550
визначає процедуру проведення
інспектування в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється)державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання.

На підставі направлення № 1119 від 19.08.2011
року в період з 19.08.2011 року по 09.09.2011 року
провідним контролером-ревізором КРУ у
Львівській області проведено
позапланову документальну ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
відокремленого підрозділу шахта
«Відродження» Державного підприємства
«Львіввугілля».

За результатами ревізії 09.09.2011 року
складено акт №05-21/13 на який
підприємством відповідно до абз. 1, 2 п. 40
Порядку № 550 16.09.2011 року подано
заперечення, яке 28.09.2011 року висновком
заступника начальника КРУ у
Львівській області відхилено.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 40 Порядку № 550
керівник, головний бухгалтер та інші
визначені працівники об'єкта контролю
зобов'язані ознайомитися з актом
ревізії та у разі погодження з
викладеними у ньому фактами підписати
отримані примірники акта. У разі
наявності заперечень (зауважень) щодо
змісту акта ревізії керівник, головний
бухгалтер чи інші особи підписують
його із застереженням; підписані
примірники акта ревізії об'єкт
контролю зобов'язаний повернути органу
служби у строк не пізніше ніж 3 робочих
дні після отримання.

Відповідно до п. 42 Порядку №550, у разі
підписання акта ревізії із
запереченнями (зауваженнями) керівник
об'єкта контролю у строк не пізніше ніж
5 робочих днів після повернення органу
служби акта ревізії повинен подати
йому письмові заперечення (зауваження).

Відповідно до п. 43 Порядку №550, орган
служби аналізує правильність
обґрунтувань, викладених у
запереченнях (зауваженнях), і в строк не
пізніше ніж 15 робочих днів після
отримання заперечень (зауважень) дає на
них письмовий висновок, який
затверджується керівником органу
служби або його заступником.

За наслідками перевірки позивачеві
скеровано лист від 28.09.2011 року № 2 №
05-15м/6950 "Про обов'язкові вимоги за
результатами ревізії", в якому, зокрема,
у п. 2 є вимога забезпечити повне
відшкодування зайво виплачених премій
працівникам підприємства на загальну
суму 457244,79 грн., а також відобразити по
розрахунках з державними цільовими
фондами зайво сплачені кошти в сумі
227250,66 грн. шляхом зарахування в рахунок
майбутніх платежів. В іншій частині
вимоги позивачем не оскаржуються.

При перевірці встановлено, що
підприємством в порушення вимог п. 2.5.1.
Інструкції про облік видобутку вугілля
і продуктів збагачення на шахтах
(розрізах) і збагачувальних фабриках
Мінвуглепрому України, затв. наказом
Міністерства вугільної промисловості
України № 466 від 17.09.1996 року облік
вагонеток, які надійшли із рядовим
вугіллям з шахти, а також їх
перекидання і видача по стволу, згідно
форми УПД-2 не ведеться, а відомість про
видобуток рядового вугілля по формі
УПД-6 ведеться не по змінні, а загалом за
добу.

Незважаючи на недоліки первинних
документів, ревізори дійшли висновку,
що у вересні 2010 року фактичний обсяг
видобутого вугілля з урахуванням
виявлених приписок є більшим за
доведений планом, і відповідно законно
нарахована та виплачена премія по
ремонту гірничих виробок і
профілактики техніки безпеки та
вуглевидобувній дільниці № 4 за
виконання плану за вересень 2010 року.

При цьому, ревізорами встановлено
внесення неправдивих даних обсягів
видобутку та залишку рядового вугілля
на складі за жовтень 2010 року. Так,
згідно наданого працівниками УСБУ у
Львівській області акту
маркшейдерського заміру рядового
вугілля на складі ВП «Шахта
«Відродження» (форма УПД036),
проведеного 05.10.2010 року, встановлено, що
залишки рядового вугілля по облікових
даних становили 9572 т., що на 5259 т. (або на
35,5%) менше, ніж по маркшейдерському
заміру.

Апелянт вважає, що підприємством
порушено вимоги п. 2.7.5 Інструкції № 466,
оскільки вугілля за жовтень 2010 року
було видобуто в обсязі 33841 т., між
обліковими даними видобутку та даними,
встановлені в ході ревізії,
встановлено різницю в сумі 5259 т., яка
виникла внаслідок не проведення
коригування (зменшення) об'ємів
видобутого рядового вугілля у зв'язку
із виявленою 05.10.2010 року нестачею
залишків рядового вугілля на складі на
вказану суму.

З такою позицією апелянта колегія
суддів суду апеляційної інстанції
погодитися не може зважаючи на таке.

У первинних документах, які
відображають обсяги видобутого
вугілля мають місце розбіжності.
Відомості про обсяг видобутого вугілля
у наряд-путівках гірничих майстрів та
інших первинних документах не
збігаються (а.с. 106). Зокрема, за даними
наряд-путівок у жовтні 2010 року видобуто
45220 т., а за формами УПД-6, УПД-28, УПД-32,
УПД-41 - 39100 т., тобто на 6120 т. менше.
Невідповідність даних спостерігалась
і в документах за вересень та листопад
2010 року, але не вплинула на
правомірність виплати премій.

При цьому суд першої інстанції
підставно надав перевагу доказам, які
свідчать про фактичний обсяг вугілля,
яке було видобуто та реалізовано ВП
«Шахта Відродження» споживачам,
оскільки обсяги реалізації вугілля
третім особам свідчать про те, що таке
вугілля було фактично відвантажене, а
отже попередньо було видобуто.

На виконання ухвали суду від 28.02.2012 року
представлено висновок № 1250 судової
економічної експертизи від 28.03.2013 року,
виконаної експертом Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, який визначає, що
маркшейдерський замір є перевіркою
фактичної наявності та об'єму рядового
вугілля, тобто фактичні обсяги вугілля
на складі відображаються актами
маркшейдерського заміру.

В акті маркшейдерського заміру
рядового вугілля на 01.10.2010 року
зазначено, що залишок вугілля на складі
за наслідками заміру становить 13700 т., а
за даними обліку - 13932 т.. Розбіжність - 232
т., або 1,7%.

В акті маркшейдерського заміру
рядового вугілля на 05.10.2010 року
зазначено, що залишок вугілля на складі
за наслідками заміру становить 9572 т., а
за даними обліку - 14831 т. Розбіжність - 5259
т., або 35,5%.

В акті маркшейдерського заміру
рядового вугілля за жовтень 2010 року
зазначено, що об'єм видобутку за
маркшейдерським заміром становить 38432
тони, за даними оперативного обліку
становить 39100 т., відхилення становить
668 т., фактичне відхилення 1,7%; до обліку
прийнятий об'єм 39100 т..

З цього обсягу у жовтні 2010 року
відвантажено на Центральну
збагачувальну фабрику
«Червоноградська» 34853 т., іншим
споживачам - 2807 т., використано для
внутрішніх технологічних потреб - 600 т.,
тобто всього 38260 т..

В акті маркшейдерського заміру
рядового вугілля на 01.11.2010 року
зазначено, що залишок вугілля на складі
за наслідками заміру становить 14508 т., а
за даними обліку - 14772 т.. Розбіжність - 264
т., або 1,8%.

Отже, при видобутку у жовтні 2010 року 39100
т. і використанні 38260 т., залишки вугілля
за жовтень становлять 840 т.. З
урахуванням залишку, наявного на
складі на 01.10.2010 року (13932 т.), залишки на
01.11.2010 року повинні складати 14772 т., що і
підтверджується актом
маркшейдерського заміру на 01.11.2010 р.

Маркшейдер відокремленого підрозділу
шахта «Шахта Відродження» ОСОБА_2, який
допитаний в якості свідка пояснив, що
під час видобутку вугілля мають місце
значні розбіжності, зумовлені
технологічним процесом, а тому в
документах оперативного обліку часто
трапляються розбіжності, причини яких
не завжди можна точно встановити. Тому
для обліку береться до уваги вугілля,
яке обчислюється маркшейдерськими
замірами на перше число кожного місяця.

При плановому обсязі видобутку за
жовтень 2010 року 34000 т. видобуто 39100 т., що
становить 115% виконання плану та є
підставою для виплати премії. Наказом
директора шахти № 175г від 04.11.2010 року
вирішено преміювати за жовтень 2010 року
працівників вуглевидобувної дільниці
№ 4 та всіх працівників шахти.

Підсумовуючи викладене експертом
стверджується, що невиконання плану та
зайве нарахування премії працівникам
ВП «Шахта «Відродження» за жовтень 2010
року на суму 684495,95 грн. документально не
підтверджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на встановлені обставини
справи колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції
підставно задовольнив позовні вимоги в
спосіб визначений ст.162 КАС України,
оскільки відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатні та
беззаперечні докази в обгрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, та не довів правомірність
прийнятого рішення.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції при вирішенні даної справи
всебічно, повно та об'єктивно встановив
обставини справи, дослідив та оцінив
всі докази, які містяться в матеріалах
справи.

З огляду на таке, наведені в
апеляційній скарзі доводи не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що Львівський окружний
адміністративний суд правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Львівській
області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26.07.2013 року
у справі №2а-353/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 15.07.2014р.