Справа № К/9991/94184/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/94184/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Логвиненка А.О.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Немирівському районі Вінницької
області на постанову Немирівського
районного суду Вінницької області від
30 квітня 2009 року та рішення
Апеляційного суду Вінницької області
від 01 липня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Немирівському районі
Вінницької області про стягнення
соціальної допомоги, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Немирівського районного
суду Вінницької області від 30 квітня 2009
року зміненою рішенням Апеляційного
суду Вінницької області від 01 липня 2010
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано відмову управління
Пенсійного фонду України щодо
нарахування та виплати позивачу
щорічної державної допомоги як дитині
війни в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком неправомірною. Зобов'язано
управління здійснити перерахунок
пенсії позивачів з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, управління Пенсійного фонду
України в Немирівському районі
Вінницької області просить їх
скасувати, ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову. При цьому скаржник
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої і
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Немирівському районі
Вінницької області та відноситься до
категорії громадян, яким встановлено
статус «дитина війни», що
підтверджується пенсійним
посвідченням.

Однак, відповідачем не здійснюються
виплати з посиланням на відсутність у
нього коштів на ці виплати та на
невизначеність величини для
розрахунку підвищення до пенсії
категорії громадян, які мають статус
«діти війни».

Статтею 22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані.

Частиною 1 статті 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» державні соціальні гарантії
дітям війни, встановлені цим Законом,
не можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» позивач
має право на отримання державної
соціальної підтримки, а саме,
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Приймаючи рішення, суд першої та
апеляційної інстанції обґрунтовано
посилалися на Рішення Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007,
яким визнано неконституційним
положення пункту 12 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет на 2007
рік» щодо зупинення на 2007 рік дії
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та на Рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008, яким визнано
неконституційним положення Закону
України «Про Державний бюджет на 2008
рік» щодо зупинення на 2008 рік дії
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

При цьому, колегія суддів погоджує
висновки апеляційного суду про те, що з
урахуванням зазначених Рішень
Конституційного Суду України, позовні
вимоги підлягають задоволенню за
періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, доводи
касаційної скарги зазначених
висновків суду апеляційної інстанції
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що апеляційним судом при
розгляді справи порушено норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчинення процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну управління Пенсійного фонду
України в Немирівському районі
Вінницької області залишити без
задоволення, а рішення Апеляційного
суду Вінницької області від 01 липня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: