Справа № К/9991/89186/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/89186/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Мойсюка М.І.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України у
Рокитнянському районі Київської
області на постанову Рокитнянського
районного суду Київської області від 25
червня 2008 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2009 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України у Рокитнянському районі
Київської області про перерахунок
доплати до пенсії,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що проживає у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
та відповідно до статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на доплату до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати. Посилаючись на відмову
відповідача проводити нарахування та
виплату вказаного підвищення до пенсії
у розмірі встановленому Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
просила зобов'язати провести
перерахунок вказаної доплати до
пенсії, встановивши її на рівні однієї
мінімальної заробітної плати в розмірі
460 грн. з 01 жовтня 2007 року.

Постановою Рокитнянського районного
суду Київської області від 25 червня 2008
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2009
року, позов задоволено: зобов'язано
провести перерахунок доплати до пенсії
згідно статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції,
що була чинною станом на 31 грудня 2007
року, за проживання на території
посиленого радіоекологічного
контролю, в період з 01 жовтня по 31
грудня 2007 року з розрахунку розміру
мінімальної заробітної плати в цей
період та фактично нарахованих та
виплачених сум такої доплати.

У касаційній скарзі відповідач просив
скасувати судові рішення та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову,
посилаючись, зокрема, на неправильне
застосування судами статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
та на те що не враховані положення
постанови Кабінету Міністрів України
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26 липня 1996 року №836.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у Рокитнянському районі
Київської області як непрацюючий
пенсіонер.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України «Про організацію виконання
постанов Верховної Ради Української
РСР про порядок введення в дію законів
Української РСР «Про правовий режим
території, що зазнала радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 23 липня 1991 року №106
місто Рокитне Київської області
віднесене до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Задовольняючи позов суди попередніх
інстанцій виходили з того, що права
позивача щодо розміру доплати до
пенсії порушені та підлягають
поновленню з урахуванням Рішення
Конституційного суду України від 09
липня 2007 року та позовних вимог.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
встановлено, що пенсії непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення
в зоні посиленого радіоекологічного
контролю, підвищується на одну
мінімальну заробітну плату.

Пунктом 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
статті 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року (справа про
соціальні гарантії громадян) положення
пункту 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
визнані неконституційними з дня
ухвалення цього рішення.

Таким чином з 09 липня 2007 року вихідним
критерієм обрахунку доплати до пенсії
виступав розмір мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Відповідач повинен провести
нарахування та виплату доплати до
пенсії позивачу, виходячи з її
розмірів, встановлених Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постановою Кабінету Міністрів України
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836 та
пунктом 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що з дня прийняття рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року, розмір доплати до пенсії
непрацюючому пенсіонеру, що проживає
на території радіоактивного
забруднення, встановленої частиною
другою статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», не
відповідав розміру мінімальної
заробітної плати на 2007 рік,
встановленого статтею 76 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік».

Отже, з 09 липня по 31 грудня 2007 року
суб'єкт владних повноважень порушив
право позивача на отримання підвищення
до пенсії у розмірі, що визначається
відповідно до встановленого розміру
мінімальної заробітної плати. У зв'язку
з встановленням з 01 жовтня 2007 року
мінімальної заробітної плати у розмірі
460 грн., позовна вимога є обґрунтованою
та підлягала задоволенню.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування та ухвалення
нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Рокитнянському районі Київської
області залишити без задоволення, а
постанову Рокитнянського районного
суду Київської області від 25 червня 2008
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2009
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.І. Мойсюк
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/