Справа № 824/2178/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/2178/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання
Жураковської Ю.М.,

представників сторін:

позивача - Чабана С.Ф.,

відповідача - Шкварчука С.Д., Домітрюка
Д.В.,

третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом прокурора міста Чернівці

до Чернівецької міської ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - ОСОБА_4,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_5

про скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2010 р. прокурор міста Чернівці
(далі - позивач) звернувся до суду з
позовом, в якому просив скасувати пункт
18 додатку 4 рішення 45 сесії
Чернівецької міської ради (далі -
відповідач) 5 скликання від 29.10.2009 р. №1083
"Про надання громадянам земельних
ділянок в оренду та внесення змін в
раніше прийняті рішення" щодо передачі
в оренду громадянину ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,0146 га, що на АДРЕСА_1 для
обслуговування існуючого житлового
будинку, господарських будівель і
споруд.

Позов вмотивовано тим, що вказане
рішення прийняте з порушенням чинного
законодавства та з перевищенням
повноважень міської ради. Так, в ході
перевірки, позивачем встановлено, що
земельна ділянка розміром 0,0146 га по
АДРЕСА_1, яка передана в оренду для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
ОСОБА_5, знаходиться за межами червоних
ліній. Вважає, що передана в оренду
земельна ділянка є частиною проїзду,
відноситься до земель загального
користування і повинна
використовуватись як шляхи сполучення,
а не для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просив суд
задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем до суду подано письмові
заперечення проти позову, відповідно
до яких, вважає позовні вимоги
необґрунтованими та просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю,
зазначаючи, що в проекті землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
складання договору оренди землі, на
підставі якої міською радою прийнято
опротестоване прокурором рішення,
містяться погодження всіх
уповноважених органів. Таким чином,
підстав для відмови щодо передачі в
оренду земельної ділянки громадянину
ОСОБА_5 не було.

Також вказував, що розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади. Планування територій
на місцевому рівні забезпечується
відповідними місцевими радами та їх
виконавчими органами і полягає у
розробленні та затвердженні
генеральних планів населених пунктів,
схем планування територій на місцевому
рівні та іншої містобудівної
документації, регулюванні
використання їх територій, ухваленні
та реалізації відповідних рішень про
дотримання містобудівної
документації.

Відповідач також зауважив, що згідно із
абз. 2 ч. 2 ст. 14 Закону України "Про
планування і забудову територій"
відповідно до планів червоних ліній
міські ради та їх виконавчі органи в
межах повноважень, визначених законом,
вирішують питання вибору, вилучення
(викупу), надання у власність або
користування (оренду) земельних
ділянок, встановлюють на відповідній
території єдині умови та обмеження
використання земель, визначених для
містобудівних потреб.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, просили у
його задоволенні відмовити та надали
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

29.04.2010 р. ухвалою суду залучено до
справи як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_5 (далі -
третя особа).

ОСОБА_5 подав до суду заперечення, в
якому просив відмовити в задоволенні
позову. Вказував, що на спірній
території відсутні червоні лінії
доріг, вулиць, проїздів, тощо. Крім того,
на Генеральному плані на вказаній
ділянці відсутні заплановані та
спроектовані дороги, вулиці, провулки
або проїзди.

16.06.2010 р. ухвалою суду занесеною до
журналу судового засідання залучено до
справи як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні позивача -
ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав
позовні вимоги прокурора.

Вислухавши пояснення сторін та третіх
осіб, дослідивши матеріали справи
судом встановлено наступне.

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку за
ОСОБА_5 зареєстровано право власності
на земельну ділянку площею 0,1000 га, що
розташована в АДРЕСА_1. Цільове
використання для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель (Т. 2 а.с. 168-169).

На підставі рішення 18 сесії
Чернівецької міської ради ХХІV
скликання від 25.12.2003 р. № 374 «Про
передачу у власність земельних
ділянок, припинення права користування
земельними ділянками та відміну раніше
прийнятих рішень» ОСОБА_5 надано в
оренду земельну ділянку розміром 0,0146
га по АДРЕСА_1 для ведення садівництва
до 15.11.2007 р. (Т. 2 а.с. 152).

Як стверджував в судовому засіданні
ОСОБА_5, у 2009 р. він звернувся до
Чернівецької міської ради із заявою
укласти новий договір оренди на
вказану земельну ділянку.

Рішенням 43 сесії Чернівецької міської
ради V скликання від 27.08.2009 р. № 1024 «Про
надання громадянам земельних ділянок в
оренду та встановлення змін в раніше
прийняті рішення» для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд ОСОБА_5 надано
дозвіл на складання проекту відведення
земельної ділянки в оренду розміром
0,0146 га по АДРЕСА_1 терміном на 5 років (Т.
2 а.с. 170, 171).

Рішенням 45 сесії Чернівецької міської
ради V скликання від 29.10.2009 р. № 1083 «Про
надання громадянам земельних ділянок в
оренду та внесення змін в раніше
прийняті рішення» затверджено проект
відведення земельної ділянки і надано
ОСОБА_5 в оренду земельну ділянку,
площею 0,0146 га, по АДРЕСА_1 (Т. 2 а.с. 186-187,
188).

З матеріалів справи слідує, що
відведення земельної ділянки
погоджено з наступними органами:

- висновок заступника директора
департаменту, начальника управління
земельних ресурсів Чернівецької
міськради В. Чинчика: "Забезпечувати
вільний доступ для будівництва нових
та обслуговування існуючих інженерних
мереж" (Т.2 а.с. 172);

- висновок начальника Управління
Держкомзему у м. Чернівці:
"Дотримуватись встановлених
законодавством правил
землекористування та добросусідства,
зміна цільового призначення земельної
ділянки допускається з дозволу сесії
міської ради за проектом відведення.
Згідно п. 2 ст. 126 ЗКУ право оренди землі
оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.
Забезпечити вільний доступ для
обслуговування інженерних мереж та без
права забудови в межах проходження
обмежень" (Т.2 а.с. 173);

- висновок Чернівецької
санепідемстанції про узгодження
проекту (Т.2 а.с. 175);

- висновок державного управління
охорони навколишнього природного
середовища у Чернівецькій області:
"погоджено" (Т.2 а.с. 176-177).

Крім цього, судом встановлено, що в
проекті землеустрою щодо відведення
земельної ділянки містяться наступні
матеріали:

- акт встановлення та погодження меж
земельної ділянки, який погоджений
представниками суміжних
землекористувачів (Т.2 а.с. 197 на
звороті);

- акт встановлення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), закріплення їх межовими
знаками (межові знаки існуючі) та їх
передача (Т.2 а.с. 201);

- умови відведення земельної ділянки
надані Управлінням Держкомзему у м.
Чернівці (Т.2 а.с. 174);

- викопіровка з топографічного плану м.
Чернівці в масштабі 1:2000 (Т. 2 а.с. 178);

- кадастровий план земельної ділянки в
АДРЕСА_1 (Т. 2 а.с. 180);

- інформація про об'єкт власності
(земельні ділянки) (Т. 2 а.с. 181);

- лист рецензування (Т. 2 а.с. 182);

- витяг з технічної документації про
грошову оцінку земельної ділянки (Т.2
а.с. 183).

В ході перевірки, прокуратурою м.
Чернівці встановлено, що земельна
ділянка розміром 0,0146 га по АДРЕСА_1, яка
передана в оренду для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд ОСОБА_5, знаходиться
за межами червоних ліній.

19.11.2009 р. прокуратурою міста сесії
Чернівецької міської ради принесено
протест на пункт 18 додатку 4 рішення 45
сесії Чернівецької міської ради V
скликання від 29.10.2009 р. № 1083 "Про
надання громадянам земельних ділянок в
оренду та внесення змін в раніше
прийняті рішення" щодо передачі в
оренду громадянину ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,0146, що на АДРЕСА_1 для
обслуговування існуючого житлового
будинку, господарських будівель і
споруд (Т.1 а.с. 5-6).

Рішенням 47 сесії Чернівецької міської
ради V скликання від 24.12.2009 р. № 1193
протест прокурора м. Чернівці від 19.11.2009
№2861 вих. 09 на пункт 18 додатку 4 рішення 45
сесії Чернівецької міської ради V
скликання від 29.10.2009 р. № 1083 "Про надання
громадянам земельних ділянок в оренду
та внесення змін в раніше прийняті
рішення" щодо передачі в оренду
громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0146, що на АДРЕСА_1 для
обслуговування існуючого житлового
будинку, господарських будівель і
споруд відхилено (Т. 1 а.с. 10-11).

У зв'язку із відхиленням протесту, в
січні 2010 р. прокурор звернувся до суду з
даною позовною заявою.

Також судом встановлено, що постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28.02.2011 р. в
справі № 2а-736/10/2470 за позовом прокурора
міста Чернівці до Чернівецької міської
ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2012 р.
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28.02.2011 р.
скасовано. Ухвалено нову постанову,
якою позов прокурора м. Чернівці
задоволено. Скасовано пункт 18 додатку 4
рішення 45 сесії Чернівецької міської
ради 5 скликання від 29.10.09 р. № 1083 „Про
надання громадянам земельних ділянок в
оренду та внесення змін в раніше
прийняті рішення" щодо передачі в
оренду громадянину ОСОБА_5 земельної
ділянки площею, 0,0146, що знаходиться на
АДРЕСА_1 для обслуговування існуючого
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20.05.2014 р. постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28.02.2011 р. та
постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2012 р.
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що на підставі рішення 45
сесії Чернівецької міської ради V
скликання від 29.10.2009 р. № 1083 та рішення 47
сесії Чернівецької міської ради V
скликання від 24.12.2009 р. № 1193, 30.12.2009 р. між
Чернівецькою міською радою та ОСОБА_5
було укладено договір оренди землі
№6279, на умовах якого відповідач
передав останньому в платне строкове
користування земельну ділянку у
АДРЕСА_1 загальною площею 0,0146 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
терміном до 30.12.2014 р. (Т.1 а.с. 10-11, Т.2 а.с.
199).

У зв'язку з прийняттям Вінницьким
апеляційним адміністративним судом
15.11.2012 р. постанови по справі № 2а-736/10/2470,
рішенням 32 сесії Чернівецької міської
ради VІ скликання від 31.01.2013 р. № 747 «Про
надання громадянам земельних ділянок в
оренду та визнання такими, що втратили
чинність, окремих пунктів рішень і
внесення змін до окремих рішень з цих
питань», визнано припиненим договір
оренди землі від 30.12.2009 р. № 6279,
укладений між міською радою та ОСОБА_5
(Т. 2 а.с. 206).

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти позову, дослідивши
та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов не підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Правові та організаційні основи
планування, забудови та іншого
використання територій і спрямований
на забезпечення сталого розвитку
населених пунктів з урахуванням
громадських і приватних інтересів
встановлює Закон України «Про
планування та забудову територій» від
20.04.2000 р. № 1699-III (далі - Закон № 1699-III, в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Статтею 1 цього Закону визначено, що
генеральний план населеного пункту це
містобудівна документація, яка
визначає принципові вирішення
розвитку, планування, забудови та
іншого використання території
населеного пункту.

Згідно ст. 10 Закону № 1699-III планування
територій на місцевому рівні
забезпечується відповідними місцевими
радами та їх виконавчими органами,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями
відповідно до їх повноважень,
визначених законом, і полягає у
розробленні та затвердженні
генеральних планів населених пунктів,
схем планування територій на місцевому
рівні та іншої містобудівної
документації, регулюванні
використання їх територій, ухваленні
та реалізації відповідних рішень про
дотримання містобудівної
документації. Розроблення, погодження
та експертиза містобудівної
документації провадяться згідно з
встановленими державними стандартами,
нормами та правилами в порядку,
визначеному законодавством.
Містобудівна документація
затверджується відповідною місцевою
радою з визначенням строку її дії та
переліку раніше прийнятих рішень, що
втрачають чинність, а також тих рішень,
до яких необхідно внести відповідні
зміни. Зміни до містобудівної
документації вносяться рішенням ради,
яка затвердила містобудівну
документацію, після погодження з
відповідним спеціально уповноваженим
органом з питань містобудування та
архітектури.

Приписами ст. 12 Закону № 1699-III
передбачено, що генеральним планом
населеного пункту визначаються:
потреби в територіях для забудови та
іншого використання; потреба у зміні
межі населеного пункту, черговість і
пріоритетність забудови та іншого
використання територій; межі
функціональних зон, пріоритетні та
допустимі види використання та
забудови територій; планувальна
структура та просторова композиція
забудови населеного пункту; загальний
стан довкілля населеного пункту,
основні фактори його формування,
містобудівні заходи щодо поліпшення
екологічного і санітарно-гігієнічного
стану; території, які мають будівельні,
санітарно-гігієнічні, природоохоронні
та інші обмеження їх використання; інші
вимоги, визначені державними
будівельними нормами.

Відповідно до генеральних планів
населених пунктів сільські, селищні,
міські ради та їх виконавчі органи в
межах повноважень, визначених законом,
а також Київська та Севастопольська
міські державні адміністрації у разі
делегування їм таких повноважень
відповідними радами: готують
обґрунтовані пропозиції щодо
встановлення та зміни меж населених
пунктів; готують вихідні дані для
розроблення планів
земельно-господарського устрою
території населеного пункту та іншої
землевпорядної документації;
вирішують питання щодо розташування та
проектування нового будівництва,
здійснення реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єктів
містобудування та упорядкування
територій; вирішують питання вибору,
вилучення (викупу), надання у власність
чи в користування земельних ділянок;
організують розроблення та
затвердження місцевих правил забудови,
детальних планів території, планів
червоних ліній, іншої містобудівної
документації та проектів тощо.

В контексті наведених в ст. 1 Закону №
1699-III термінів під містобудівною
документацією необхідно розуміти -
затверджені текстові і графічні
матеріали, якими регулюються
планування, забудова та інше
використання територій, з урахуванням
яких визначається цільове призначення
земель; проектною документацією -
затверджені текстові та графічні
матеріали, якими визначаються
містобудівні, об'ємно-планувальні,
архітектурні, конструктивні, технічні,
технологічні вирішення, а також
кошториси об'єктів будівництва;
Генеральною схемою планування
території України - містобудівну
документацію, яка визначає
концептуальні вирішення планування та
використання території України;
червоними лініями - визначені в
містобудівній документації відносно
пунктів геодезичної мережі межі
існуючих та запроектованих вулиць,
доріг, майданів, які відмежовують
території мікрорайонів, кварталів та
території іншого призначення.

Згідно з Державними будівельними
нормами України В.2.3.-5-2001, затвердженими
наказом Держбуду України від 11.04.2001 р. №
89 та введеними в дію з 01.10.2001 р.,
розміщення і будівництво наземних
об'єктів житлово-цивільного,
промислового призначення та інших
капітальних споруд, окрім об'єкту
транспорту та інженерних мереж, в межах
червоних ліній вулиць і доріг
забороняється.

З матеріалів справи видно, згідно
Генерального плану м. Чернівці,
затвердженого рішенням Чернівецької
міської ради 26 сесії ІV скликання від
04.11.2004 р. № 562, передана в оренду ОСОБА_5
земельна ділянка площею 0,0146 га, яка
розташована по АДРЕСА_1
знаходиться у районі проектованої
території житлової садибної забудови
(Т.2 а.с. 204).

Судовим розглядом встановлено, що
рішенням Чернівецької міської ради 48
сесії VІ скликання від 27.03.2014 р. № 1171
затверджено Генеральний план м.
Чернівці, проте функціональна зона, в
якій розташована спірна земельна
ділянка не змінилася (Т.2 а.с. 205).

Повноваження органів місцевого
самоврядування щодо надання та порядок
надання в оренду земельних ділянок
врегульовано Земельним кодексом
України (далі - ЗК України, в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

Так, положеннями ст. 12 ЗК України
передбачено, що питання розпорядження
землями територіальних громад
віднесено до повноважень сільських,
селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 18 ЗК України до земель
України належать усі землі в межах її
території, в тому числі острови та
землі, зайняті водними об'єктами, які за
основним цільовим призначенням
поділяються на категорії.

Згідно із ЗК України землі України
диференціюються за категоріями з
урахуванням їх цільового призначення.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України
землі України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: землі
сільськогосподарського призначення;
землі житлової та громадської
забудови; землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; землі оздоровчого
призначення; землі рекреаційного
призначення; землі
історико-культурного призначення;
землі лісогосподарського призначення;
землі водного фонду; землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

До земель житлової та громадської
забудови належать земельні ділянки в
межах населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування (ст. 38 ЗК
України).

Згідно ст. 39 ЗК України використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Статтями 65 та 67 ЗК України встановлено,
що землями промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення визнаються земельні
ділянки, надані в установленому
порядку підприємствам, установам та
організаціям для здійснення
відповідної діяльності. До земель
транспорту належать землі, надані
підприємствам, установам та
організаціям залізничного,
автомобільного транспорту і
дорожнього господарства, морського,
річкового, авіаційного,
трубопровідного транспорту та
міського електротранспорту для
виконання покладених на них завдань
щодо експлуатації, ремонту і розвитку
об'єктів транспорту. Землі транспорту
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Під час судового розгляду сторони не
надали суду доказів, що спірна земельна
ділянка надана підприємствам,
установам та організаціям
автомобільного транспорту і
дорожнього господарства для виконання
покладених на них завдань щодо
експлуатації, ремонту і розвитку
об'єктів транспорту.

Частиною 3 ст. 123 ЗК України, яка регулює
порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування, передбачено в якості
підстав відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до положень ст. 1 Закону
України «Про автомобільні дороги» (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) автомобільна
дорога - лінійний комплекс інженерних
споруд, призначений для безперервного,
безпечного та зручного руху
транспортних засобів; вулиця -
автомобільна дорога, призначена для
руху транспорту і пішоходів,
прокладання наземних і підземних
інженерних мереж у межах населених
пунктів; проїзна частина - частина
автомобільної дороги, безпосередньо
призначена для руху транспортних
засобів.

За змістом ст. 18 цього Закону
складовими вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів є: проїзна частина
вулиць і доріг, трамвайне полотно,
дорожнє покриття, штучні споруди,
споруди дорожнього водовідводу,
технічні засоби організації
дорожнього руху, зупинки міського
транспорту, тротуари, пішохідні та
велосипедні доріжки, зелені
насадження, наземні та підземні мережі.
Межі вулиці за її шириною визначаються
«червоними лініями». Розташування
будь-яких об'єктів, будівель, споруд або
їх частин у межах «червоних ліній»
вулиці не допускається.

Таким чином, земельні ділянки, які є
частиною проїзду та відносяться до
земель загального користування і
повинні використовуватися як шляхи
сполучення, не можуть передаватися в
оренду для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд.

Разом з тим, на думку суду, наведені
норми законодавства не передбачають
обмежень щодо передачі в оренду чи
власність земельних ділянок житлової
та громадської забудови в межах
«червоних ліній» для обслуговування
житлового будинку. Обмеження
використання часток земельних ділянок,
що опинилися в межах «червоних ліній»
стосується тільки щодо розміщення і
будівництва наземних об'єктів
житлово-цивільного, промислового
призначення та інших капітальних
споруд.

Статтею 14 Закону № 1699-III встановлено, що
планом червоних ліній відповідно до
генерального плану населеного пункту,
детального плану, даних Державного
земельного кадастру, містобудівного
кадастру населеного пункту
визначається розташування червоних
ліній. План червоних ліній є складовою
частиною генерального плану
населеного пункту (детального плану
території) або може бути окремою
містобудівною документацією.

Відповідно до планів червоних ліній
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи в межах повноважень,
визначених законом, а також Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації у разі делегування їм
таких повноважень: встановлюють межі
земель загального користування
населених пунктів; вирішують питання
вибору, вилучення (викупу), надання у
власність або користування (оренду)
земельних ділянок, встановлюють на
відповідній території єдині умови та
обмеження використання земель,
визначених для містобудівних потреб;
визначають технічні умови для
розміщення та утримання
інженерно-транспортної
інфраструктури.

В матеріалах справи міститься рішення
26 сесії IV скликання Чернівецької
міської ради від 04.11.2004 р. «Про
затвердження генерального плану міста
Чернівці та про хід виконання рішення 12
сесії Чернівецької міської ради IV
скликання від 26.06.2003 р. № 250 «Про
висновки та пропозиції, прийняті на
громадських слуханнях на тему
«Коригування генерального плану
міста», відповідно до якого рада
вирішила замовити розробку плану
«червоних ліній» в складі проектної
документації «Коригування
генерального плану м. Чернівці» та
подати на розгляд сесії міської ради
Правила забудови м. Чернівці у II
кварталі 2005 р. (Т.1 а.с. 191).

Як вбачається із матеріалів справи,
Правила використання та забудови міста
Чернівці затверджені рішенням 34 сесії
IV скликання Чернівецької міської ради
від 07.07.2005 р. № 736 (Т. 2 а.с. 146, 147-148).

Згідно письмової інформації
Чернівецької міської ради від 08.07.2014 р.,
план «Червоних ліній» вулиць м.
Чернівців на час розгляду справи в суді
не розроблений і встановленому порядку
не затверджений (Т. 2 а.с. 209).

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що спірна земельна
ділянка площею 0,0146 га, яка розташована
в АДРЕСА_1, передана ОСОБА_5
оскаржуваним рішенням на підставі
матеріалів проекту землеустрою щодо
відведення земельної, розробленої та
затвердженої встановленому
законодавством поряду.

Згідно кадастрового плану земельної
ділянки в АДРЕСА_1, площа земельної
ділянки складає 0,0146 га (Т.2 а.с. 180).

Вказана земельна ділянка межує, згідно
експлікації угідь, від літери А до
літери Б - землі користування по
АДРЕСА_2, від літери Б до літери В - землі
користування по АДРЕСА_1, від літери В
до літери Г - землі міської ради
АДРЕСА_1, від літери Г до літери А - землі
міської ради (проїзд).

Даній земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер: :13:003:0028. 09.09.2009
р. цю земельну ділянку внесено в базу
даних Департаменту земельних ресурсів
Чернівецької міської ради та
земельного кадастру Департаменту МБК
та ЗВ, а 22.09.2009 р. внесено в базу даних
Управління Держкомзему у м. Чернівці.

Червоні лінії погоджено 11.09.2009 р.
начальником відділу інженерних мереж
та кадастру Департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин Чернівецької міської ради
(Т.2 а.с. 180).

Згідно експлікації угідь в масштабі 1:500
кадастрового плану, спірна земельна
ділянка знаходиться в межах «червоних
ліній». Вказана обставина сторонами та
третіми особами в судовому засіданні
не заперечувалась.

Таким чином, спірна земельна ділянка,
надана в оренду ОСОБА_5 в межах
«червоних ліній» та згідно
Генерального плану м. Чернівці
розташована в проектованій території
житлової садибної забудови, не
відноситься до земель загального
користування та не є проїзною частиною
автомобільної дороги.

Суд не бере до уваги доводи прокурора
стосовно необхідності врахування у
даних спірних правовідносинах схеми
(корегування) індивідуальної забудови
кварталу «Яснопольського» в м.
Чернівці, оскільки в порушення вимог
ст. 1 Закону № 1699-III вказана схема не
затверджена та в розумінні Закону №
1699-III не є містобудівною чи проектною
документацією. Тому суд приходить до
висновку, що долучена до матеріалів
справи схема не є належним доказом по
справі.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судовим розглядом не встановлено
порушення зазначених критеріїв
відповідачем при прийнятті
оскаржуваного рішення, відтак в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Під час вирішення
справи позивач не довів правомірність
своїх вимог, а тому позов не підлягає
задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. ст. 2, 70-72, 86, 94,
158, 160 - 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 21 липня 2014 р.

Суддя
В.К.
Левицький