Справа № 802/2261/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2014 р.
Справа № 802/2261/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Дончика
Віталія Володимировича,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Козятинська
ОДПІ) до Фермерського господарства
«Агропродукт-П» (далі - ФГ
«Агропродукт-П») про зобов'язання
вичинити певні дії

в с т а н о в и в :

В червні 2014 року Козятинська ОДПІ
звернулась в суд з позовом до ФГ
«Агропродукт-П» про зобов'язання
вичинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що станом на дату звернення
до суду за відповідачем рахується
податковий борг у розмірі 7101,35 грн.
Заборгованість виникла внаслідок
несплати задекларованого
відповідачем грошового зобов'язання з
податку на прибуток.

Відповідачу було направлено податкову
вимогу № 1-15 від 17 січня 2014 року, яка ФГ
«Агропродукт-П» не була виконана і не
оскаржувалась. Також відповідачу
направлявся лист застереження про
зобов'язання надати перелік майна, що
може бути описане у податкову заставу.
Такий перелік не був наданий, про що
складено Акт про перешкоджання
платником податків виконанню
повноважень податкового керуючого, а
також Акт відмови платника податків
від опису майна у податкову заставу.

На підставі викладеного, позивач
просить, у відповідності до п.89.4 ст.89 ПК
України, зупинити видаткові операції
на рахунках платника податків,
заборонити відчуження майна ФГ
«Агропродукт-П» та зобов'язати
відповідача допустити податкового
керуючого до опису майна у податкову
заставу.

Представник позивача у судове
засідання не з'явилася. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, про що свідчить
довідка, складена секретарем судового
засідання, про направлення ухвали на
електронну адресу позивача (а.с. 17). Крім
того, представник відповідача надав
суду заяву про розгляд справи без його
участі (а.с.19).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке вручене 21.06.2014 року
(а.с. 18).

Відповідно до вимог статті 122 КАС
України, адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі представників сторін,
відповідно до положень ст. 128 КАС
України, в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, оцінивши надані докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ФГ
«Агропродукт-П» зареєстровано
Козятинською районною державною
адміністрацією 03.12.2010 року № та взято на облік платників
податків Козятинською ОДПІ 19.02.2013 року
(а.с. 4-5).

Судом встановлено, що внаслідок
порушення податкового законодавства
щодо сплати податків та зборів у
встановлені законом терміни, за
відповідачем, станом на час розгляду
даної адміністративної справи,
рахується борг з податку на прибуток
підприємства в сумі 7101,35 грн., що
підтверджується витягом з облікової
картки платника податків (а.с.6).

Згідно податкової декларації з
податку на прибуток підприємства
відповідачем було визначено до сплати
зобов'язання в сумі 7106 грн. (а.с.7), яке
було частково погашене шляхом
зарахування наявної за особовим
рахунком переплати в сумі 4,65 грн.(а.с.6).

Таким чином, сума податкового боргу
складає 7101,35 грн.

На виконання заходів стягнення
податкового боргу позивачем було
сформовано та надіслано підприємству
податкову вимогу від 17 січня 2014 року №
1-15 Форми "Ю" на суму 757,50 грн., яка
отримана представником відповідача 24
січня 2014 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.9). Вимога не була
виконана і не оскаржувалася.

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам, що виникли між сторонами у
справі, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства зборів,
регулює Податковий кодекс України
(далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, вважається
податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання та повинна
містити відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

У зв'язку з несплатою відповідачем
податкового боргу, у визначені строки,
Козятинською ОДПІ було направлено ФГ
«Агропродукт-П» лист застереження від
20.01.2014 року №226/15 про необхідність
надати перелік майна, яке може бути
використано як джерело погашення
податкового боргу, для опису у
податкову заставу.

Проте, відповідачем вказаний перелік
не був наданий, на підставі чого
податковим керуючим складено Акт про
перешкоджання платником податків
виконанню повноважень податкового
керуючого від 07.05.2014 року № 6 (а.с.11). А
також, Акт відмови платника податків
від опису майна у податкову заставу від
07.05.2014 року № 6 (а.с. 12).

Відповідно до пункту 87.2. статті 87
Податкового кодексу України, джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу
(пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу
України).

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового
кодексу України визначено, що право
податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку та у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

Так, за приписами пункту 91.3 статті 91
Податкового кодексу України,
податковий керуючий описує майно
платника податків, що має податковий
борг, в податкову заставу, здійснює
перевірку стану збереження майна, яке
перебуває у податковій заставі,
проводить опис майна, на яке
поширюється право податкової застави,
для його продажу у випадках,
передбачених цим Кодексом, одержує від
боржника інформацію про операції із
заставленим майном, а в разі його
відчуження без згоди органу державної
податкової служби (за умови, коли
наявність такої згоди має бути
обов'язковою згідно з вимогами цього
Кодексу) вимагає пояснення від
платника податків або його службових
(посадових) осіб. У разі продажу в
рахунок погашення податкового боргу
майна платника податків, на яке
поширюється право податкової застави,
податковий керуючий має право
отримувати від такого платника
податків документи, що засвідчують
право власності на зазначене майно.

Крім того, відповідно до пункту 91.4
статті 91 Податкового кодексу України у
разі якщо платник податків, що має
податковий борг, перешкоджає виконанню
податковим керуючим повноважень,
визначених цим Кодексом, такий
податковий керуючий складає акт про
перешкоджання платником податків
виконанню таких повноважень у порядку
та за формою, що встановлюються
центральним органом державної
податкової служби. Орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків та
зобов'язання такого платника податків
виконати законні вимоги податкового
керуючого, передбачені цим Кодексом.

Також, пунктом 89.4 статті 89 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
якщо платник податків не допускає
податкового керуючого для здійснення
опису майна такого платника податків у
податкову заставу та/або не подає
документів, необхідних для такого
опису, податковий керуючий складає акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу. Орган
державної податкової служби
звертається до суду щодо зупинення
видаткових операцій на рахунках
платника податків, заборону відчуження
таким платником податків майна та
зобов'язання такого платника податків
допустити податкового керуючого для
опису майна у податкову заставу.

Згідно підпункту 20.1.16. пункту 20.1. статті
20 ПК України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду, у разі якщо платник
податків перешкоджає виконанню
податковим керуючим повноважень,
визначених цим Кодексом, щодо
зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків шляхом
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, та зобов'язання
такого платника податків виконати
законні вимоги податкового керуючого,
передбачені цим Кодексом.

З аналізу вищевказаних норм
вбачається, що законодавцем
встановлені дві підстави для складання
податковим керуючим акту відмови
платника податків від опису майна у
податкову заставу, які у подальшому
можуть слугувати підставами для
звернення контролюючого органу до суду
із позовом про зупинення видаткових
операцій на рахунках платника
податків, а саме: платник податків не
допускає податкового керуючого для
здійснення опису майна такого платника
податків у податкову заставу; та/або
платник податків не подає документів,
необхідних для такого опису.

Суд зауважує, що вказані підстави
можуть існувати одночасно або окремо і
для складання вказаного акту або
звернення до суду із відповідним
позовом достатньо наявності хоча б
однієї з них.

З огляду на вищевказані норми права у
сукупності з обставинами справи, судом
встановлено наявність законодавчо
встановлених підстав для зупинення
видаткових операцій платника податку,
зокрема, неподання відповідачем
документів, необхідних для опису майна.

З аналізу норм Податкового кодексу
України вбачається, що зупинення
видаткових операцій платника податку є
виключним засобом забезпечення
виконання обов'язків податковим
керуючим щодо опису майна такого
платника у податкову заставу з метою
забезпечення погашення податкового
боргу в повному обсязі.

Суд зауважує, що у відповідності до
пункту 89.4 статті 89 Податкового кодексу
України, зупинення видаткових операцій
на рахунках платника податків та
заборона відчуження таким платником
податків майна діють до дня складення
акта опису майна платника податків у
податкову заставу податковим керуючим
або акта про відсутність майна, що може
бути описано у податкову заставу, або
погашення податкового боргу в повному
обсязі. Податковий керуючий не пізніше
робочого дня, що настає за днем
складення зазначених у цьому пункті
актів, зобов'язаний надіслати банкам та
іншим фінансовим установам рішення про
складення таких актів. Таке рішення є
підставою для поновлення видаткових
операцій на рахунках платника
податків.

При цьому, згідно абзаців 2, 3 пункту 91.4
статті 91 Податкового кодексу України,
строк, на який можуть бути зупинені
видаткові операції, визначається
судом, але не більше двох місяців.
Зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків може бути
достроково скасовано за рішенням
податкового керуючого або суду.

З огляду на викладене, суд погоджується
щодо обґрунтованості позовних вимог за
вказаних дій платника податків щодо не
допуску до опису майна в податкову
заставу. Разом з тим, суд вказує на те,
що в судовому рішенні зазначення часу
(терміну) на який слід зупинити
видаткові операції та заборонити
відчуження майна, як то зазначає
позивач в своїх позовних вимогах,
окремого часового окреслення не
потребує, оскільки час дії таких
податкових санкцій визначений вище
вказаними статтями Податкового
кодексу України та припиняється із
настанням певної події.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості. В силу положень статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
докази, надані позивачем на
підтвердження існування у відповідача
податкового боргу, а також не надання
відповідачем на вимогу податкового
органу документів, необхідних для
опису майна та виконання податковим
керуючим його обов'язків, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню в частині.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162,
163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зупинити видаткові операції на
рахунках платника податків
Фермерського господарства
«Агропродукт-П» (вул. Ватутіна 8, с.
Тернівка, Козятинський район,
Вінницька область, ).

Заборонити відчуження майна
Фермерського господарства
«Агропродукт-П» (вул. Ватутіна 8, с.
Тернівка, Козятинський район,
Вінницька область, ).

Зобов'язати Фермерське господарство
«Агропродукт-П» (вул. Ватутіна 8, с.
Тернівка, Козятинський район,
Вінницька область, )
допустити податкового керуючого до
опису майна у податкову заставу.

В іншій частині адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя /підпис/ Дончик Віталій
Володимирович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: