Справа № 354/452/14-а
Суддя: Гандзюк Д. М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження по справі № 2-а/354/28/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року
м.Яремче

Яремчанський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді
Гандзюка Д.М.

секретаря
Петращук Т.Ю.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Різничука В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Яремче
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Державної інспекції
сільського господарства в
Івано-Франківській області про
скасування постанови в справі про
накладення адміністративного
стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про скасування постанови
№0062/17 від 27.06.2014 р. про накладення на
нього адміністративного стягнення у
виді штрафу.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що
27.06.2014 р. державним інспектором
Боднаруком П.Б. було винесено постанову
про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
накладення штрафу. Позивач вважає
постанову незаконною з наступних
підстав.

Згідно рішення Поляницької сільської
ради №105 від 13.12.2004 р. йому було видано
державний акт на земельну ділянку в
урочищі «Стаїще» с.Поляниця,
Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області розміром 0.25
га, кадастровий номер :22:002:0299. При
виготовленні державного акта ним було
виготовлено технічну документацію та
каталог координат зовнішніх меж, на
місцевості були винесені межові знаки
в натурі.

04.09.2006 р. ОСОБА_3 придбала у позивача
частину земельної ділянки розміром 0.05
га. Земельна ділянка була придбана в
межах належної йому земельної ділянки
площею 0.25 га. До договору
купівлі-продажу було складено додаток
за підписом продавця та покупця. Згідно
доданого додатку земельна ділянка
ОСОБА_3 межує із земельною ділянкою
позивача по лінії 20м та 26.06 м. Після
укладення договору купівлі-продажу
сторони повинні були виготовити нову
технічну документацію та винести
землі в натурі по нових межових знаках.
При виготовленні державного акта
ОСОБА_3 не виготовила
земельно-кадастровий план, межі з
сусідніми землекористувачами і з
позивачем не погоджувала, межові знаки
в натурі не винесла та приступила до
використання земельної ділянки.

В 2012 р. сусідній землекористувач ОСОБА_3
на власний розсуд встановила межу
землекористування та по тій межі
встановила бетонну огорожу. В
подальшому ОСОБА_3 двічі звернулася з
скаргою до відповідача про захоплення
позивачем земельної ділянки.

11.02.2014 р. відповідачем було
складено акт, яким встановлено, що
згідно державного акта ОСОБА_3
належить 0.05 га, а фактична площа її
земельної ділянки складає 0.052 га.
Збільшення земельної ділянки ОСОБА_3
відбулося за рахунок захоплення
земельної ділянки ОСОБА_1 Внаслідок
цього фактичний розмір земельної
ділянки відповідача менший, ніж
зазначено в державному акті. Позивач
зазначає, що захоплення земельної
ділянки відбулося внаслідок не
встановлення межових знаків в 2006 р. під
час виготовлення ОСОБА_3 державного
акта і внаслідок збудованого ОСОБА_3
фундамента для огорожі.

12.02.2014 р. було складено акт обстеження
земельної ділянки, в якому зазначено,
що ОСОБА_3 на власний розсуд визначила
межу та збудувала фундамент під
огорожу.

Позивач зазначає, що ним не вчинялася
протиправна поведінка, а зміна межі
землекористування відбулася внаслідок
протиправних дій ОСОБА_3

Ст.38 КУпАП визначений граничний строк
накладення адміністративного
стягнення за вчинене правопорушення,
яке може бути накладено не пізніше, як
через два місяці з дня вчинення
правопорушення. З даного приводу в 2013 р.
вже складався адміністративний
протокол щодо позивача, однак він не
був притягнутий до адміністративної
відповідальності. Позивач вказує, що
при винесенні постанови були порушені
також строки притягнення його до
відповідальності.

Тому позивач просить скасувати
постанову Державної інспекції
сільського господарства в
Івано-Франківській області №0062/17 від
27.06.2014 р. про накладення на нього
адміністративного стягнення за ст.53-1
КУпАП у виді штрафу в розмірі 170
гривень.

У письмових запереченнях на позов
відповідач вказує, що 19.06.2014 р. було
проведено перевірку і встановлено, що
ОСОБА_1 в порушення вимог земельного
законодавства самовільно зайняв
частину земельної ділянки суміжного
землекористувача ОСОБА_3 площею 0.0028 га.
За результатами перевірки складено
акт, протокол про адміністративне
правопорушення, видано припис про
усунення встановленого порушення та
винесено постанову про накладення
адміністративного стягнення.
Перевіркою було встановлено, що межі
фактичного землекористування ОСОБА_1
не відповідають конфігурації,
вказаній у державному акті з сторони
суміжного землекористувача ОСОБА_3 За
результатами геодезичної зйомки та
контрольних промірів встановлено, що
фактична межа між земельними
ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка
проходить по фундаменту бетонної
огорожі ОСОБА_3 та дерев'яній огорожі
ОСОБА_1, не відповідає межі між
земельними ділянками, визначеній у
державних актах. Внаслідок такої
невідповідності частина земельної
ділянки ОСОБА_1 площею 0.048 га
відмежована до фактичного
землекористування ОСОБА_3, а частина
земельної ділянки площею 0.0028 га
відмежована до фактичного
землекористування ОСОБА_1 Тому
відповідач просить відмовити в позові.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав з підстав, наведених у
позовній заяві. Він просить задоволити
позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав. Він просить
відмовити в позові.

Суд заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази та оцінивши досліджені
докази в сукупності, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Поясненнями осіб, які беруть участь у
справі і стверджуються записами в
постанові (а.с.4), встановлено, що 27.06.2014
р. позивача визнано винуватим у
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.53-1
КУпАП і накладено штраф у розмірі 170
грн. В постанові вказано, що позивач
порушив вимоги ст.ст.116, 118, 125 ЗК України.
Він самовільно зайняв земельну ділянку
площею 0.0028 га, яка належить суміжному
землекористувачу.

В акті перевірки (а.с.31) зазначено, що
позивачу належить земельна ділянка
площею 0.1890 га в с.Поляниця.
Конфігурація земельної ділянки в
натурі не відповідає конфігурації в
земельно-кадастровій документації з
сторони суміжного землекористувача.
Межа проходить по фундаменті бетонної
огорожі з сторони ОСОБА_3 і по
дерев'яній огорожі з сторони ОСОБА_1
Частину земельної ділянки ОСОБА_3
площею 0.0028 га зайняв ОСОБА_1 Частину
земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0.0048 га
зайняла ОСОБА_3

В протоколі про адміністративне
правопорушення (а.с.33) позивач дав
пояснення, що бетонну огорожу
встановила ОСОБА_3 Цією огорожею вона
зайняла 48 м2 земельної ділянки
позивача і 28 м2 ділянки відгородила
позивачу.

Із записів у листі відповідача (а.с.8),
вбачається, що фундамент бетонної
огорожі збудований ОСОБА_3, цей
фундамент є межею між земельними
ділянками позивача і ОСОБА_3 Внаслідок
збудованого фундамента земельна
ділянка позивача зменшилася, а
земельна ділянка ОСОБА_3 збільшилася.

Досліджені докази дають підстави
зробити висновок, що фактична межа між
земельними ділянками позивача і
суміжного власника ОСОБА_3 не
відповідає межі, вказаної у державних
актах названих осіб. Внаслідок цього
площа земельної ділянки позивача
зменшилася. Зменшення площі земельної
ділянки позивача спростовує
твердження відповідач про те, що
позивач зайняв частину чужої земельної
ділянки.

Диспозиція ст.53-1 КУпАП передбачає
відповідальність за самовільне
зайняття земельної ділянки. Проте
судом встановлено, що позивач не вчиняв
названого правопорушення. Тому його
притягнуто до адміністративної
відповідальності необґрунтовано. В
зв'язку з цим позов підлягає
задоволенню.

На підставі ст..293 КУпАП та керуючись
ст.ст.160 - 162, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позов задоволити повністю.

Скасувати постанову Державної
інспекції сільського господарства в
Івано-Франківській області №0062/17 від
27.06.2014 р. про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення за ст.53-1
КУпАП у виді штрафу в розмірі 170
гривень. Адміністративну справу за
ст.53-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя: Д. М. Гандзюк