Справа № 2а-1995/10/1805
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/34005/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівМороз Л.Л. Шведа Є.Ю.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного Управління
Пенсійного фонду (далі - ГУПФ) України в
Сумській області про стягнення
підвищення до пенсії за касаційною
скаргою ГУПФ України в Сумській
області на постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 23 березня 2010
року та ухвалу Апеляційного суду
Сумської області від 18 квітня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2009 року ОСОБА_4 у Зарічному
районному суді м. Суми пред'явила позов
до ГУПФ України в Сумській області про
стягнення підвищення до пенсії.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що вона
відноситься до категорії громадян з
правовим статусом "діти війни" та
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" має
право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що таке підвищення
до пенсії йому не виплачувалося,
просила відновити пропущений строк
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів та
зобов'язати здійснити відповідні
перерахунки та виплати за 2007 - 2009 роки.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 23 березня 2010 року, залишеною
без зміни ухвалою Апеляційного суду
Сумської області від 18 квітня 2012 року,
позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
ГУПФ України в Сумській області.

Зобов'язано ГУПФ України в Сумській
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_4 з підвищенням її на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", та провести
виплати за періоди з 09 липня по 31 грудня
2007 року, з 22 травня 2008 року по 30
листопада 2009 року з урахуванням
проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ГУПФ України в
Сумській області, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права,
просить судове рішення апеляційної
інстанції скасувати та змінити рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що ОСОБА_4 народилася у 1940
році і відповідно до вимог статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", який набрав чинності з 1
січня 2006 року, набула правового статусу
особи, передбаченого цим Законом.

Отже, відповідно до положень вказаного
Закону пенсія позивача повинна
виплачуватись із збільшенням її на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік" з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом було
зупинено дію статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" на
2007 рік.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року
положення пункту 12 статті 71 Закону
України "Про державний бюджет України
на 2007 рік" з урахуванням статті 111 цього
Закону визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційними).

Також згідно з пунктом 41 розділу 2
Закону України "Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
текст статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" було
змінено. Статтею 6 (в новій редакції)
цього Закону передбачалося, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту") до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
дане підвищення провадиться за їх
вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року

№ 10-рп/2008 року, у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 65 розділу 1,
пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3
розділу 3 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" і 101 народного депутата
України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статті 67 розділу 1, пунктів 1-4,
6-22, 24-100 розділу 2 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (справа
щодо предмета та змісту закону про
Державний бюджет України), визнано
таким, що не відповідає Конституції
України (є неконституційним) положення
пункту 41 розділу 2 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Відповідно до вимог статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на всій
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

З моменту ухвалення рішення
Конституційним Судом України
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень є протиправною.

Отже, в період з 01 січня по 09 липня 2007
року та з 01 січня по 22 травня 2008 року
ОСОБА_4 не мала права на щомісячне
підвищення до пенсії, оскільки норма
відповідного Закону у 2007, 2008 роках, якою
передбачено це право, була зупинена та
змінена. Право ОСОБА_4 на підвищення до
пенсії у встановленому Законом розмірі
було відновлено лише з 09 липня по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року,
тобто з часу ухвалення Конституційним
Судом України вказаних вище рішень.

Крім того, відповідно до статті 71
Закону України від 26 грудня 2008 року №
835-VI "Про Державний бюджет України на 2009
рік" Кабінету Міністрів України у 2009
році надано право встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Проте, на виконання вищезазначеної
норми Кабінетом Міністрів України не
приймалося окремої постанови щодо
встановлення у 2009 році розміру
підвищення до пенсії особам,
віднесеним до категорії "дитина війни".
Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року № 530 "Про
деякі питання соціального захисту
окремих категорії громадян"
передбачено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про жертви нацистських переслідувань")
до пенсії щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення проводиться
у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 грн., з 1
липня - 48,2 грн. та з 1 жовтня - 49,8 грн.
Розмір підвищення до пенсії з 1 січня 2009
року цією постановою не був визначений
та відповідні зміни з цього питання у
2009 році у зазначену постанову не
вносилися.

Таким чином, з 01 січня 2009 року слід було
застосовувати статтю 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" у
попередній редакції.

Щодо розміру мінімальної пенсії за
віком, з якої має обчислюватись
зазначене підвищення до пенсії, то
розрахунок необхідно проводити з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншого розміру
такої пенсії законодавством не
передбачено.

Рішення судів першої та апеляційної
інстанцій є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновки судів та
встановлених обставин справи.

Відповідно частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного Управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області залишити без задоволення, а
оскаржувані постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 23 березня 2010
року та ухвалу Апеляційного суду
Сумської області від 18 квітня 2012 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про стягнення підвищення до
пенсії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Є.Ю.