Справа № 2а-9399/12/2070
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

08 липня 2014 року м. Київ
В/800/2795/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Пасічник С.С., Мойсюка М.І.,
Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,
Штульмана І.В.

перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Головного управління юстиції
у Харківській області, третя особа:
начальник Головного управління
юстиції у Харківській області Мохончук
Сергій Михайлович про визнання
незаконним та скасування наказу,
поновлення на посаді та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а :

У серпні ОСОБА_6 звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просила визнати незаконним та
скасувати наказ начальника Головного
управління юстиції у Харківській
області №473/3 від 19.07.2012 р. «Про
припинення державної служби
заступника начальника Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_6», звільнивши її з посади
19.07.2012 р. за порушення Присяги
державного службовця на підставі п. 6
ст. 30 Закону України «Про державну
службу»; поновити ОСОБА_6 на посаді
заступника начальника Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції; стягнути з Головного
управління юстиції у Харківській
області на користь ОСОБА_6 заробітну
плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року у задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_6
залишено без задоволення, постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року змінено в частині мотивів та
підстав відмови в задоволенні позову. В
іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 13
листопада 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 18 березня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 13
листопада 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2013 року - без змін.

Ухвалюючи судові рішення, як суди
першої та апеляційної інстанцій, так і
суд касаційної інстанції виходили з
того, що Головне управління юстиції у
Харківській області, звільняючи
позивача зі служби за порушення
Присяги державного службовця на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про державну службу», діяло (за
обставин скоєного нею проступку) з
дотриманням норм чинного
законодавства.

В заяві про перегляд Верховним
Судом України зазначеної вище ухвали
Вищого адміністративного суду України
ОСОБА_6 порушує питання про її
скасування та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити свої позовні вимоги.

Відповідно до статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно з статтею 235 Кодексу
адміністративного судочинства України
Верховний Суд України переглядає
судові рішення в адміністративних
справах виключно з підстав і в порядку,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 236 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають право
подати заяву про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
після їх перегляду в касаційному
порядку.

Згідно з положеннями статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Встановлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Обґрунтовуючи неоднакове застосування
Вищим адміністративним судом України
норм п. 6 ч.1 ст.30 Закону України «Про
державну службу», ОСОБА_6 додала до
матеріалів заяви копії ухвал Вищого
адміністративного суду України від 07
березня 2013 року №К/800/2185/13, від 26 вересня
2013 року №К/28571/12,К/9991/28174/12, від 05 грудня
2013 року №К/800/20936/13, від 14 лютого 2014 року
№К-21662/10, проте, останні постановлені за
результатами розгляду справ за інших
обставин, які, як встановили суди, не
можна віднести до вчинення певними
особами діянь, що кваліфікуються як
порушення Присяги державного
службовця, й, як наслідок,
застосовувати приписи п. 6 ч.1 ст. 30
Закону України «Про державну службу».

Зважаючи на викладене, підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Головного управління
юстиції у Харківській області, третя
особа: начальник Головного управління
юстиції у Харківській області Мохончук
Сергій Михайлович про визнання
незаконним та скасування наказу,
поновлення на посаді та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
березня 2014 року за заявою ОСОБА_6.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
С.С. Пасічник

М.І. Мойсюк

Ю.Й.
Рецебуринський

О.П. Стародуб

І.В. Штульман