Справа № 825/714/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/714/14
Головуючий у 1-й інстанції: Тихоненко
О.М.Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду в місті Києві
апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства» на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Ніжинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області до Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства» про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Ніжинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
звернулася до суду з вимогами до
Комунального підприємства «Виробниче
управління комунального господарства»
про стягнення податкового боргу.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014
адміністративний позов задоволено
повністю - стягнуто з Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства» :

93 958 (дев'яносто три тисячі дев'ятсот
п'ятдесят вісім) грн 00 коп. податку на
додану вартість на р/р 0005,
Ніжинське УК/м. Ніжин/14010100, код 37716092, ГУ
ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592;

289 263 (двісті вісімдесят дев'ять тисяч
двісті шістдесят три) грн 55 коп.
надходжень від розміщення відходів на
р/р 0005, Ніжинське УК/м. Ніжин/19010301,
код 37716092, ГУ ДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592;

30 950 (тридцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят)
грн 70 коп. земельного податку на р/р
0005, Ніжинське УК/м. Ніжин/13050100, код
37716092, ГУ ДКСУ у Чернігівській області,
МФО 853592.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального права,
а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та заперечення на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Комунальним
підприємством «Виробниче управління
комунального господарства» не
сплачено самостійно визначену суму
податкового зобов`язання, що призвело
до утворення податкового боргу, який
складає 414 172,22 грн, з них:

- з податку на додану вартість в розмірі
93 958,00 грн, який виник на підставі
самостійно поданих податкових
декларацій з податку на додану
вартість: № від 20.08.2013; №
від 19.09.2013; № від 21.10.2013; №
від 20.11.2013 та № від 18.12.2013;

- з надходження від розміщення відходів
у спеціально відведених для цього
місцях в розмірі 289 263,55 грн, який виник
на підставі самостійно поданої
податкової декларації екологічного
податку № від 14.01.2013;

- з земельного податку в розмірі 30 950,70
грн, який виник на підставі самостійно
поданої податкової декларації з плати
за землю (земельний податок та/або
орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності) №
від 21.01.2013.

06.02.2014 Ніжинською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області з метою погашення податкового
боргу на адресу позивача надіслано
податкову вимогу №47.

Одночасно позивачем подано до суду
адміністративний позов про стягнення
податкового боргу з Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства».

Задовольняючи адміністративний позов
повністю, суд першої інстанції виходив
з того, що органи державної податкової
служби України мають право звертатися
до суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом
(пункт 57.1 статті 57 ПК України).

В свою чергу, статтею 96 Податкового
кодексу України встановлені
особливості погашення податкового
боргу державних підприємств, які не
підлягають приватизації, та
комунальних підприємств.

Згідно приписів пунктів 96.1, 96.3 статті 96
ПК України у разі якщо сума коштів,
отримана від продажу внесеного в
податкову заставу майна комунального
підприємства, не покриває суму його
податкового боргу і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
публічних торгів, або у разі
відсутності у такого боржника власного
майна, що відповідно до законодавства
України може бути внесено в податкову
заставу та відчужено, орган державної
податкової служби зобов'язаний
звернутися до органу місцевого
самоврядування чи органу виконавчої
влади, до сфери управління якого
належить майно такого платника
податків, з поданням щодо прийняття
рішення про: виділення коштів
місцевого бюджету на сплату
податкового боргу такого платника
податків. Рішення про фінансування
таких витрат розглядається на
найближчій сесії відповідної ради;
затвердження плану досудової санації
такого платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу; ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії; прийняття сесією відповідної
ради рішення щодо порушення справи про
банкрутство платника податків.
Відповідь щодо прийняття одного із
зазначених рішень надсилається органу
державної податкової служби протягом 30
календарних днів з дня направлення
звернення. У разі неотримання
зазначеної відповіді у визначений цим
пунктом строк або отримання відповіді
про відмову у задоволенні його вимог
орган державної податкової служби
зобов'язаний звернутися до суду із
позовною заявою про звернення
стягнення податкового боргу на кошти
державного органу, в управлінні якого
перебуває таке державне (комунальне)
підприємство або його майно.

Колегією суддів встановлено, що судом
першої інстанції не було досліджено
фактів, які б підтверджували
дотримання контролюючим органом
встановленого Кодексом порядку
стягнення податкового боргу з
комунального підприємства та вжиття
передбачених законом заходів для
додержання відповідної процедури.

Однак, встановлення даних обставин має
важливе значення для правильного
вирішення даної справи.

Також суд апеляційної інстанції вважає
за необхідне зазначити, що податковим
органом порушено вимоги статті 95 ПК
України.

Відповідно до положень пункту 95.2
статті 95 ПК України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

З огляду на матеріали справи, 06.02.2014
Ніжинською ОДПІ одночасно надіслано
податкову вимогу №47 та подано
адміністративний позов до суду про
стягнення податкового боргу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
звертає увагу, що право на звернення з
позовом про стягнення податкового
боргу з відповідача виникає через 60
днів з моменту надіслання йому
податкової вимоги.

Окрім того, колегія суддів не
погоджується з твердженнями апелянта,
що податковим органом порушено вимоги
статті 58 ПК України щодо невручення
податкового повідомлення-рішення з
огляду на наступне.

Так, відповідно до положень пункту 59.4
статті 85 ПК України податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Керуючись викладеним, суд апеляційної
інстанції звертає увагу на відсутність
у даному випадку у Ніжинської ОДПІ
обов'язку прийняття податкового
повідомлення-рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
правомірності надсилання відповідачем
податкової вимоги №47 про стягнення
податкового боргу з Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства», оскільки
процедура стягнення податкового боргу
контролюючим органом у даному випадку
не дотримана.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 1 та 4 частини 1 статті 202 КАС
України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та приймає нову,
якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Виробниче управління
комунального господарства» -
задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
Ніжинській об'єднаній державній
податковій інспекцій Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня складення в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В. Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

Головуючий суддя

Межевич М.В.

Судді:

Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.