Справа № 2а-1928/10
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
Справа №
9104/70102/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сапіги В.П.,

суддів
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Хустської міської
ради Закарпатської області на
постанову Хустського районного суду
Закарпатської області від 18 жовтня 2010
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Хустської міської
ради Закарпатської області про
стягнення заборгованості,

В С Т А
Н О В И В :

04.10.2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд із
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Хустської міської ради Закарпатської
області про стягнення заборгованості
із виплачуваної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона
здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та має
право на отримання допомоги у розмірі,
який не може бути нижчим прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
віком до шести років. Проте вказана
допомога виплачувалася їй в нижчому
розмірі.

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської області від 18 жовтня 2010
року позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить постанову
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким повністю відмовити у задоволенні
заявленого позову. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що управління
належним чином виконало свій обов'язок
перед позивачкою щодо виплати їй
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною. Просить врахувати,
що виключно законом про Державний
бюджет України визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування і органи праці
та соціального захисту населення не
вправі їх змінювати. Стверджує, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення було допущено порушення норм
бюджетного законодавства України та не
враховано видаткові можливості
основного фінансового документу
держави.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є матір'ю
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, належить до
застрахованих осіб, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
знаходиться на обліку у відповідача.

Згідно зі статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

При нарахуванні та виплаті позивачу
цього виду державної допомоги у 2007 році
відповідач керувався статтею 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», якою передбачено, що у 2007
році допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для непрацездатних, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку встановленому
Кабінетом Міністрів України, а також
пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»,
яким зупинено на 2007 рік дію, зокрема,
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 зміни,
внесені пунктом 7 статті 71 «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
визнано такими, що не відповідають
Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня по 31 грудня 2007
року відповідач був зобов'язаний
нараховувати та сплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому статтею 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

За таких обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню в 2007
році за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року.

Посилання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» соціальних виплат як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги колегією
суддів не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Враховуючи вказане, судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваного
рішення вірно дано правову оцінку
обставинам у справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підставою для її
задоволення бути не можуть.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Хустської міської ради Закарпатської
області залишити без задоволення.

Постанову Хустського районного суду
Закарпатської області від 18 жовтня 2010
року по справі № 2а-1928/10 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.П.Сапіга

Судді
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька