Справа № К/9991/87126/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/87126/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Мойсюка М.І.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області на
рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 21 липня 2010 року
та постанову колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
від 26 вересня 2011 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до управління праці та
соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області,
Головного управління Державного
казначейств України в Донецькій
області про стягнення щорічної
допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом у
якому зазначав, що відповідач в
порушення вимог статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
сплачує щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірах, що не
співвідносяться з мінімальною
заробітною платою, встановленою
законами України, внаслідок чого за
2007-2009 роки утворилась заборгованість,
яку просив стягнути.

Рішенням Волноваського районного суду
Донецької області від 21 липня 2010 року
позов задоволено частково: стягнуто з
управління праці та соціального
захисту населення Волноваської
районної державної адміністрації
Донецької області 9 370 грн.
недоотриманої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007-2009 роки.

Постановою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
від 26 вересня 2011 року рішення суду
першої інстанції в частині позовних
вимог за 2007 рік скасовано та ухвалено
нове, яким відмовлено у задоволенні
позову в цій частині. У решті судове
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в частині
задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році 2
категорії і на підставі статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на щорічну допомогу на
оздоровлення, яку за 2007-2009 роки
сплачено по 100 грн. щорічно.

Вирішуючи спір районний суд виходив з
того, що позивачу неправомірно
сплачені суми в розмірі, що
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік відповідав
встановленому на час здійснення такої
виплати розміру, а тому не підлягає
перерахунку.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачені компенсації
(грошова допомога на оздоровлення) за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату
годувальника.

Відповідно до розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни, зокрема, до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та статтю 48
викладено в такій редакції:
«Одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 установлено громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, такий
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення: учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії - 100 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року (справа щодо
предмета та змісту закону про
Державний бюджет України), зокрема,
визнано таким, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 28
розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було внесено зміни до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, розмір сплаченої позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2008 рік у вересні 2009 року не відповідав
вимогам закону, чинного на день
здійснення таких виплат.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
надано право Кабінету Міністрів
України встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2009 році
таке право використано не було, а тому
вказані норми не підлягали
застосуванню під час визначення
розміру виплат, передбачених статтею 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суди
попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про те, що при
визначенні розміру щорічної допомоги
на оздоровлення у 2009 році застосуванню
підлягає стаття 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постанова Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562, яка істотно
звужує обсяг встановлених законом
прав, а виплачений у травні 2010 року
розмір зазначеної допомоги за 2009 рік не
відповідає вимогам закону.

За таких підстав висновок судів
попередніх інстанцій щодо
неправомірності дій відповідача по
виплаті щорічної допомоги у 2008-2009 роках
є обґрунтованим.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування та ухвалення
нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації Донецької області
залишити без задоволення, а рішення
Волноваського районного суду
Донецької області від 21 липня 2010 року
та постанову колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
від 26 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.І. Мойсюк
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/