Справа № 820/7329/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р.Справа № 820/7329/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі міста Харкова,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в м. Харкові на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. по
справі № 820/7329/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Фрунзенському районі
міста Харкова

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків та професійних
захворювань України в м. Харкові

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України у Фрунзенському районі міста
Харкова, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Фрунзенському районі
м.Харкова, в якому просив:

-визнати дії відповідача щодо внесення
змін до обліку осіб, яким виплачена
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві за
період: з жовтня 2013 року по грудень 2013
року на загальну суму 848,94 грн., з січня
2014 по березень 2014 на загальну суму 848,94
грн., разом за період з жовтня 2013 по
березень 2014 ( включно) на загальну суму
витрат, що підлягає відшкодуванню в
розмірі 1697,88 грн. незаконними;

-зобов'язати відповідача включити до
Актів щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з жовтня 2013 до
березень 2014 року (включно) з
урахуванням відкоригованого обліку
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, що матиме своїм
наслідком відшкодування коштів
Пенсійному фонду України Фондом
соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України;

-стягнути з відповідача суму
невизнаних витрат на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві у розмірі 1697,88 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в м.
Харкові (61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, 1,
офіс 302, р/р 1002 ГУ ДКСУ в
Харківській області, МФО 851011, ) на користь управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова (61082, м.
Харків, пр-т Московський, 198/3, р/р 88,
ХОУ ВАТ "Державний ощадний банк
України", МФО 351823, ) суму
невизнаних витрат на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з з жовтня 2013
року по березень 2014 року у розмірі 1697.88
(одна тисяча шістсот дев'яносто сім грн.
88 коп.)

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в Фрунзенському районі м.
Харкова, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Фрунзенському
районі м. Харкова подали апеляційні
скарги.

Управління Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова в
апеляційній скарзі просить постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
необґрунтовану відмову судом першої
інстанції в задоволенні позовних
вимог.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Фрунзенському
районі м. Харкова в апеляційній скарзі
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що судом першої інстанції не
встановлено усіх обставин справи,
позивачем не надано достатніх доказів,
які б підтверджували зобов'язання
відповідача щодо сплати
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційних скарг рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що за період з жовтня 2013
року по березень 2014 року (включно) між
Управлінням Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова та
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Фрунзенському
районі м. Харкова підписані Акти
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Акти).

В Актах Управлінням Пенсійного фонду
України в Фрунзенському районі м.
Харкова зазначено про підготовку
списків осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії, у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Списки) та
зазначило загальну суму витрат, що
підлягали відшкодуванню.

Загальна сума невизнаних Відділенням
сум за період з 01.10.2013 р. по 31.03.2014 р.
складає 1697,88 грн., з яких 848,94 грн. за
період з жовтня 2013 року по грудень 2013
року та 848,94 грн. за період з січня 2014 по
березень 2014 року. Дана сума є
заборгованістю по основному розміру
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
осіб, нещасний випадок у яких стався на
території СРСР.

Відповідач не визнав та не включив до
Актів при їх підписанні суми витрат,
мотивуючи тим, що не підлягають
відшкодуванню: витрати на виплату та
доставку пенсій особам, нещасний
випадок на виробництві з якими стався
на території колишнього СРСР або на
території країн СНД;

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із наявності у
відповідача законодавчо встановленого
обов'язку відшкодувати фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ
(стаття 4 Основ у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

За змістом пункту 2 статті 7 Прикінцевих
положень Закону України від 22 лютого 2001
року № 2272-Ш "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку цьому Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду та Фонду
соціального страхування України. При
цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків у рахунок його страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а між
страховиками з інших видів страхування
і Фондом соціального страхування від
нещасних випадків в подальшому
відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-ХІV)
закріплено аналогічне правило: якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
таку категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
яким виник спір.

За змістом частини другої статті 2
Закону № 1105-ХІV особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
від 5 листопада 1991 року № XII "Про
пенсійне забезпечення" встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105-ХІV
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги.

Абзацом третім цього пункту (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) встановлено, що уся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання-чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
цьому Фонду страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та на
яких було ушкоджено здоров'я
потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 наведеного
вище пункту, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України від 14 жовтня 1992 року №
2694-ХІІ "Про охорону праці", які
ліквідуються.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

У випадку відсутності згоди Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України на включення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, до актів звірки
розрахунків, вимоги про відшкодування
таких сум вирішуються у судовому
порядку в судах адміністративної
юрисдикції, шляхом пред'явлення позову
про стягнення цих сум.

Якщо ж нещасний випадок мав місце після
розпаду СРСР, на території колишніх
його республік, а зараз - незалежних
країн, що входять до складу
Співдружності Незалежних держав, то ці
правовідносини повинні регулюватися з
особливостями, визначеними Угодою про
взаємне визнання праці на
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику професійним захворюванням
або іншим ушкодженням здоров`я, які
пов`язані з виконанням ними трудових
обов`язків, підписана 9 вересня 1994 року
державами колишнього СРСР
(Азербайджан, Вірменія, Білорусія,
Грузія, Казахстан, Киргизія, Молдова,
Росія, Таджикистан, Туркменія,
Узбекистан, Україна).

Враховуючи, що нещасні випадки у
спірних правовідносинах мали місце до
розпаду СРСР, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необхідність стягнення
з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в м. Харкові на користь
управління Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова суму
невизнаних витрат на виплату та
доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з жовтня 2013 року
по березень 2014 року у розмірі 1697,88 грн.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
необгрунтованості позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
включити до Актів щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві за період з
жовтня 2013 до березень 2014 року (включно)
з урахуванням відкоригованого обліку
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, що матиме своїм
наслідком відшкодування коштів
Пенсійному фонду України Фондом
соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
оскільки належним способом захисту
прав позивача є саме стягнення
вказаних коштів.

Вказана позиція відповідає вимогам
рішення Верховного Суду України від
19.03.2012 р. по справі № 21-364а11 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Львові про
зобов'язання вчинити дії, яке
відповідно до ст. 224-2 КАС України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно - правовий акт,
що містить зазначені норми права та для
всіх судів України.

Згідно ч. 2 ст.161 КАС України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову ґрунтуються на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в
судовому засіданні усіх обставин
справи в їх сукупності. Судом вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено. Твердження
апеляційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі міста Харкова,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань
України в м. Харкові залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014р. по
справі № 820/7329/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М.