Справа № 2а-604/11/2770
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/50415/12

Вищий адміністративний
суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач),
Ліпського Д.В., Лиски Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
відкритого акціонерного товариства
«Севастопольський морський завод» до
Управління пенсійного фонду України в
Нахімовському районі м. Севастополя
про визнання протиправним рішення і
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати протиправним рішення
відповідача і зобов'язання здійснити
перерахунок сум фактичних витрат з
виплати і доставки пенсій, призначених
колишнім працівникам підприємства за
ч. 2 Заключних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, що призначені відповідно до п.п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за період з
січня 2010 року по листопад 2010 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 15 листопада 2011 року, яку залишено
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 5 червня 2012 року, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач на
підставі розрахунків фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, сформованих пенсійним органом,
здійснював їх відшкодування.

Вважаючи, що оскільки його працівники
набули пільговий стаж до 1.01.1992 року, то
пенсії їм мали призначатися за ст. 100
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", що виключає
необхідність їх відшкодування, позивач
звернувся до відповідача з листом, в
якому просив здійснити перерахунок
фактичних витрат з виплати та доставки
пенсій, що призначені за ч. 2 Заключних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в частині пенсій, що
призначені відповідно до п.п. «б»-«з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за період з січня 2010 року
по листопад 2010 року та зняття з
відшкодування суми витрат на виплати
та доставку пенсій, призначених ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Однак відповідач відмовив
позивачу у здійсненні такого
перерахунку.

Задовольняючи даний позов, суди першої
та апеляційної інстанцій виходили з
того, що відповідачем безпідставно
призначено пільгові пенсії
працівникам позивача на підставі ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з покладенням на
відповідача обов'язку по відшкодуванню
фактичних витрат на їх виплату та
доставку, що суперечить приписам ст.100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», яка регулює питання
призначення пенсій особам, що набули
пільговий стаж до 31.12.1991 року, й не
передбачає обов'язку суб'єкта
господарювання, у якого такі особи
набули пільговий стаж, здійснювати
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку таких пенсій.

Згідно зі ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на
пільгове пенсійне забезпечення мають
особи, які працювали до введення в дію
цього Закону (до 01.01.1992 року) на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених раніше
діючим законодавством. Пенсії за віком
призначаються за таких умов: особам,
які на день введення в дію Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
мають повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому ст.ст.13 - 14 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
виходячи із вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

До набрання чинності Законом України
"Про пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення осіб здійснювалось
відповідно до Положення про порядок
призначення та виплату державних
пенсій, затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 3.08.1972 року. При
цьому вимоги щодо атестації робочих
місць за умовами праці згідно з раніше
діючим законодавством були відсутні.
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
№442 від 1.08.1992 року.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
вище, пенсії призначаються за нормами
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Згідно із Законами України "Про
пенсійне забезпечення"; "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодуванню підлягали
пенсії, призначені за пунктами "б"-"з" ст.
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Отже, пенсії, призначені відповідно до
ст. 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відшкодуванню не
підлягають.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками судів
першої і апеляційної інстанцій про
задоволення позову, оскільки колишні
працівники позивача набули стаж роботи
із шкідливими і важкими умовами праці
до 1.01.1992 року (і після цієї дати не
працювали на цих роботах), тобто мали
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», та про помилковість
призначення пільгових пенсій вказаним
особам на підставі ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» й
зобов'язання позивача покривати
фактичні витрати на виплату і доставку
таких пенсій.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Нахімовському районі м. Севастополя
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 15 листопада 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 5 червня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Бутенко

Д.В.Ліпський

Т.О.Лиска