Справа № 427/4967/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/52371/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Логвиненка А.О.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Свердловського міського суду
Луганської області від 01 серпня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного Фонду України в
місті Свердловську Луганської області
про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулась до суду з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови здійснити перерахунок пенсії
відповідно до статті 8 Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці» та зобов'язання
останнього здійснити з 1 травня 2012 року
такий перерахунок.

Постановою Свердловського
міського суду Луганської області від 01
серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати та
прийняти по справі нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами справи, ОСОБА_4 з 3 вересня
2003 року отримує пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 1. На день
призначення пенсії мала загальний стаж
роботи 28 років 9 місяців 23 дні, стаж
роботи за Списком № 1 - 4 роки 1 день.
Після проведеного з 01.10.2010 року
перерахунку загальний страховий стаж
склав 35 років 8 місяців 22 дні, в тому
числі 10 років 10 місяців 29 днів за
Списком № 1.

Згідно трудової книжки позивача та
довідки, яка уточнює особливий
характер роботи або умов праці, що
неохідні для призначення пільгової
пенсії, вона в періоди з 16.03.1978 року по
15.01.1979 року та з 03.07.2000 року по 29.03.2013 року
працювала дільничим гірничим
нормувальником у вугільній
промисловості із зайнятістю на
підземних роботах 50% та більше робочого
часу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
вказали, що обов'язковою умовою
отримання пенсії за Законом України
"Про підвищення престижності
шахтарської праці" є робота в підземних
умовах за Списком № 1 повний робочий
день, а ОСОБА_4 не надала доказів на
підтвердження вказаної обставини, отже
підстави для задоволенні позову
відсутні.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками
судів, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про
підвищення престижності шахтарської
праці" встановлено, що дія цього Закону
поширюється на працівників, які
видобувають вугілля, залізну руду, руди
кольорових і рідкісних металів,
марганцеві та уранові руди,
працівників шахтобудівних
підприємств, які зайняті на підземних
роботах повний робочий день, та
працівників державних воєнізованих
аварійно-рятувальних служб (формувань)
у вугільній промисловості - за Списком N
1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та
членів їх сімей.

Відповідно до ст. 8 цього закону
мінімальний розмір пенсії шахтарям,
які відпрацювали на підземних роботах
не менш як 15 років для чоловіків та 7,5
років для жінок за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників (36-2003-п), затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
встановлюється незалежно від місця
останньої роботи, у розмірі 80 відсотків
середньої заробітної плати шахтаря,
але не менш як три розміри прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до Списку № 1,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36,
на який в апеляційній скарзі
посилається відповідач, дійсно
віднесені: п. 1.1а - усі робітники,
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, п. 1.1б - керівники та
фахівці підземних дільниць; п. 1.1в
керівники шахт, шахтоуправлінь на
правах шахт, рудників і копалень; п.1.1в -
головні енергетики, головні інженери,
головні механіки, директори (інші
керівники); п. 1.1г - працівники, зайняті
на підземних роботах 50 і більше
відсотків робочого часу на рік (в
обліковому періоді) - нормувальники
гірничі.

Відповідно до уточнюючих довідок і
Списку № 1 робота, яку виконувала
позивач віднесена до п."г", тобто до
працівників, зайнятих на підземних
роботах 50 і більше відсотків робочого
часу на рік.

Відповідно до роз'яснень Міністерства
соціального захисту населення і
Міністерства праці України від 10
травня 1994 року № 01-3/406-02-2 «Про порядок
застосування Списків № 1 і 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників, що
дають право на пенсію за віком на
пільгових умовах» під повним робочим
днем розуміється виконання роботи в
умовах, передбачених Списками, не менше
80% робочого часу.

Позивачем же не надано доказів, що вона
працювала в підземних умовах повний
робочий день, оскільки ні трудова
книжка позивача, ні уточнююча довідка
таких відомостей не містять, а пенсія
на пільгових умовах позивачу
призначена за професією, яка
відноситься до п. 1.1г Списку № 1 та
передбачає можливість роботи в
підземних умовах 50% робочого часу, а не
повний робочий день.

Таким чином, ОСОБА_4 не пропрацювала на
підземних роботах із зайнятістю повний
робочий день не менш як 7,5 років , а тому
на неї не поширюється дія Закону
України "Про підвищення престижності
шахтарської праці".

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів погоджується з висноками судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для застосування приписів ст. 8
цього Закону та ст. 28 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" щодо визначення
розміру пенсії, яка дорівнює 80%
середньої заробітної плати шахтаря.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу постанову
Свердловського міського суду
Луганської області від 01 серпня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: