Справа № 2а/0370/1230/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 р. Справа № 119033/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Саламахи О.І.,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника третьої особи
Даниліка Ф.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі за його позовом до
виконавчого комітету Луцької міської
ради Волинської області, комунального
підприємства «Волинське обласне бюро
технічної документації», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідачів
Волинська обласна спілка споживчих
товариств про визнання нечинним
рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, у якому просив визнати
нечинним рішення виконавчого комітету
Луцької міської ради Волинської
області (далі - Виконком) від 16.06.2011 року
№ 440-2 «Про оформлення права
власності на магазин промислових
товарів на АДРЕСА_1», зобов'язати
комунальне підприємство «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» (далі - ВОБТІ)
скасувати реєстрацію права власності
за Волинською обласною спілкою
споживчих товариств на магазин
промислових товарів (літера Б-1)
загальною площею 200,00 м2, який
розташований в АДРЕСА_1, та поновити
реєстрацію права власності на магазин
промислових товарів (літера Б-1)
загальною площею 209,9 кв. м., який
розташований в АДРЕСА_1 за ним.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року у справі № 2а/0370/1230/12 у задоволенні
позову було відмовлено.

У апеляційній скарзі ФОП просить
зазначене судове рішення скасувати і
ухвалити нове про задоволення його
позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
Виконком при видачі свідоцтва на право
власності Волинській обласній спілці
споживчих товариств (далі - ВОССТ)
порушив норми чинного законодавства та
незаконно перебрав на себе функції
суду. Обставини, які стали підставою
для видачі свідоцтва на право
власності ВОССТ не відповідають
фактичним обставинам справи. Крім того,
КП «Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» незаконно скасувало
реєстрацію права власності на магазин
за мною та зареєструвало за ВОССТ.

Представник ФОП у ході апеляційного
розгляду підтримав вимоги, викладені у
апеляційній скарзі, то просив
задовольнити її у повному обсязі.

Представник ВОССТ у судовому засіданні
апеляційного суду заперечив
обґрунтованість доводів апелянта,
просив залишити оскаржуване судове
рішення без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
на виклик апеляційного суду не прибули,
що не перешкоджає розгляду справи у їх
відсутності на підставі ч. 4 ст. 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи і проаналізувавши
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову ФОП,
суд першої інстанції виходив із того,
що оскільки договір оренди з викупом
від 23.02.2002 року та договір оренди землі
від 18.02.2005 року, укладені позивачем з
ВОССТ та Луцькою міською радою
відповідно, визнані недійсними в
судовому порядку, а також враховуючи
наявність рішення господарського суду
Волинської області від 07.09.2010 року у
справі № 6/32-71, яким ФОП зобов'язано
повернути надбудову на АДРЕСА_1 ВОССТ,
та договору оренди землі від 20.02.2009
року, укладеного Луцькою міською радою
з ВОССТ, Виконкомом правомірно
прийнято рішення від 16.06.2011 року № 440-2
«Про оформлення права власності на
магазин промислових товарів на
АДРЕСА_1»

Щодо позовних вимог ФОП про
зобов'язання ВОБТІ скасувати
реєстрацію права власності за ВОССТ на
магазин промислових товарів та
поновити реєстрацію права власності на
магазин за ФОП, суд першої інстанції
виходив із того, що ВОБТІ діяло
правомірно, здійснивши реєстрацію
права власності на магазин промислових
товарів за ВОССТ.

Даючи оцінку оскаржуваному судовому
рішенню та доводам апелянта, що
викладені у апеляційній скарзі, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Розглядаючи спір по суті, суд першої
інстанції виходив із того, що ця справа
є адміністративною. Разом із тим, із
обґрунтованістю такого висновку
погодитися не можна.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до позовної заяви ФОП він
просив суд визнати нечинним рішення
Виконкому від 16.06.2011 року № 440-2 «Про
оформлення права власності на магазин
промислових товарів на АДРЕСА_1»,
зобов'язати ВОБТІ скасувати
реєстрацію права власності за ВОССТ на
магазин промислових товарів (літера Б-1)
загальною площею 200,00 м2, який
розташований в АДРЕСА_1, та поновити
реєстрацію права власності на магазин
промислових товарів (літера Б-1)
загальною площею 209,9 кв. м., який
розташований в АДРЕСА_1 за ним.

При цьому Конституційний Суд України в
п. 4 мотивувальної частини рішення від
16.04.2009 року № 7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) вказав, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

На переконання апеляційного суду,
оскаржуване рішення Виконкому від
16.06.2011 року № 440-2 «Про оформлення права
власності на магазин промислових
товарів на АДРЕСА_1», яке є актом
індивідуальної дії, вичерпало свою
юридичну силу після реалізації, а саме
після одержання ВОССТ свідоцтва про
право власності від 21.06.2011 року (а.с. 79).

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку, що після оформлення
відповідно до чинного законодавства
права власності на об'єкт нерухомості
виник спір про право цивільне, а відтак
і захищати свої права та інтереси особи
повинні у способи, визначені у 16
Цивільного кодексу України.

Одночасно апеляційний суд звертає
увагу на те, що вирішення даного
адміністративного спору у частині
оцінки правомірності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно відповідним державним органом
неможливе без з'ясування питань, якими
обґрунтовуються оскаржувані дії
(бездіяльність) суб'єкта владних
повноважень, а саме без з'ясування
законності підстав набуття права
власності на об'єкт нерухомості щодо
якого ці дії (бездіяльність) вчинено.

Однак адміністративний суд не може
вирішувати спори про право власності,
оскільки такі спори не належать до
публічно-правових, якими обмежується
адміністративна юрисдикція.

З матеріалів справи вбачається
існування конкуренції підстав
виникнення права власності у різних
осіб приватного права, що претендують
на спірне майно.

Отже, для того, щоб вирішити даний
адміністративний спір має бути
прийнято остаточне судове рішення, в
якому буде розв'язано конкуренцію
підстав виникнення права власності
різних осіб на спірне майно.

Таким чином, в основі даного спору
лежить спір про право власності, який
відповідно до статті 17 КАС не належить
вирішувати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно із приписами пункту 1 частини 1
статті 157 КАС суд закриває провадження
у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених ст. 157 цього
Кодексу.

З огляду на викладене апеляційний суд
вважає, що оскаржуване судове рішення
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 06
червня 2012 року у справі № 2а/0370/1230/12 та
закрити провадження у
адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції..

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 10
липня 2014 року.