Справа № 826/1931/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1931/14
інстанції: Васильченко І.П.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О ВА

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Сорочко Є.О.

Суддів:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Підприємства
з іноземними інвестиціями "МакДональдз
Юкрейн Лтд" до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд"
(далі - ПІІ МакДональдз Юкрейн Лтд")
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі - ДПІ у м. Сумах) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
25.12.2013 р. №/24435.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
березня 2014 року позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.
Сумах від 25.12.2013 р. №/24435.
Зобов'язано відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в
розмірі 182,70 грн. із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку ДПІ у м. Сумах на користь
позивача.

На вказану постанову ДПІ у м.
Сумах подала апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється, та
згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
ДПІ у м. Сумах проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих
позивачем в податковій декларації з
плати за землю (орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік, за
результатами якої складено акт
перевірки від 13.12.2013 р. №2094/2205/23744453/40.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем підпункту 288.5.1.
пункту 288.5 статті 288 Податкового
кодексу України щодо визначення
мінімального річного розміру орендної
плати відповідного земельного податку,
оскільки в декларації поданій
позивачем розмір орендної плати
обраховано виходячи з умов договору
оренди, без врахування зазначеного
положення Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено суму
грошового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної власності на суму 5585,94 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 25.12.2013 р.
№/24435, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності з юридичних осіб в розмірі
8378,91 грн. (за основним платежем - 5585,94
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 2792,97 грн.).

Як вбачається з матеріалів
справи, 15.02.2001 р. між ПІІ "МакДональдз
Юкрейн Лтд" та Сумською міською радою
укладено договір оренди земельної
ділянки, предметом якої є передача
позивачу на підставі рішення Сумської
міської ради від 27.09.2000 р. в строкове,
платне володіння та користування
земельну ділянку за адресою: м. Суми,
Червона площа, 15а. Об'єктом оренди є
земельна ділянка площею 3456 кв.м.

Договір оренди
зареєстровано у Сумському
міськвиконкомі, про що у книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
вчинено запис від 10.04.2001 р. № 407.

Частиною 4 пункту 2.3.
договору оренди земельної ділянки
визначено, що розмір орендної плати
переглядається у випадках і з моменту:
зміни умов господарювання або цілі
використання орендованої земельної
ділянки, визначеної договором;
підвищення цін, тарифів, тощо, в т.ч.
внаслідок інфляційних процесів;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документально; у разі
невиконання орендодавцем обов'язку
повідомити орендарю про права третіх
осіб на орендовану земельну ділянку;
збільшення розмірів ставки земельного
податку; в інших випадках, передбачених
законодавством України.

Відповідно до пункту 5.1.
договору оренди земельної ділянки
зміни умов договору можливі за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди спір вирішується у
судовому порядку.

Згідно п. 288.1. ст. 288 Податкового
кодексу України, підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Згідно п. 288.5 цієї ж статті
Кодексу, розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом.

Отже, положеннями Податкового
кодексу України передбачено, що
питання встановлення розміру орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності вирішується за
згодою сторін договору оренди землі із
визначенням розміру орендної плати в
такому договорі оренди.

При цьому, вимоги п. 288.5.
Податкового кодексу України щодо
мінімального розміру орендної плати
стосуються узгодження розміру
орендної плати при укладанні договору
оренди або внесені змін до нього, але
ніяк не можуть вважатись зобов'язанням
орендаря, встановленим Податковим
кодексом України, оскільки у 288.1. ст. 288
цього Кодексу зазначено, що підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки.

Те, що ст. 288.5 Податкового кодексу
України закріплює мінімальне та
максимальне значення розміру орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності означає лише те,
що орендна плата за такі земельні
ділянки є регульованою законодавством
ціною.

Так, відповідно до ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», орендна
плата із зазначенням її розміру,
індексації, форм платежу, строків,
порядку внесення і перегляду та
відповідальності за несплату є однією
із істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 цього ж Закону,
розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Згідно пункту 13 Типового
договору оренди землі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.03.2004 №220 в порядку статті 14 Закону
України «Про оренду землі», розмір
орендної плати переглядається у разі,
зокрема, зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів,
зміни коефіцієнтів індексації,
визначених законодавством, та в інших
випадках, передбачених законом.

При цьому, ст. 30 Закону
України «Про оренду землі»
передбачено, що зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Згідно ст. 654 Цивільного
кодексу України зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

З наведених правових норм, умов
договору оренди вбачається, що хоча
зміна розміру земельного податку є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
податковим органом суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних санкцій за
податковими повідомленнями-рішеннями.

Аналогічного висновку дійшов
Верховний Суд України в постанові від
11.06.2013 р. по справі 21-443а12.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, оскільки зміни у
вищевказаний договір від 15.02.2001 р.
внесені не були, висновки податкового
органу про порушення позивачем пп. 288.5.1.
п 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України
є необґрунтованими, а тому податкове
повідомлення-рішення від 25.12.2013 р.
№/24435 є протиправним та підлягає
скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів
звертає увагу на те, що відповідно до ч.
1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Проте, в резолютивній частині
постанови судом першої інстанції
зазначено, що судові витрати зі сплати
судового збору підлягають стягненню на
користь позивача, шляхом їх
безспірного списання із рахунку ДПІ у
м. Сумах, що не відповідає вимогам ст. 94
КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів не погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо задоволення
позову в частині порядку стягнення
судового збору, а тому апеляційну
скаргу ДПІ у м. Сумах необхідно
задовольнити частково, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07 березня 2014 року - змінити:
виключити з резолютивної частини
постанови слова "шляхом їх безспірного
списання з рахунку ДПІ у м. Сумах",
оскільки в цій частині постанова
ухвалена з порушенням норм
процесуального права. В іншій частині
постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 197, 198, 200, 201,
205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області - задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07 березня 2014 року -
змінити: виключити з резолютивної
частини постанови слова "шляхом їх
безспірного списання із рахунку
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області".

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
березня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Головуючий суддя

Сорочко Є.О.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.