Справа № 824/2314/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/2314/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.,

за участю секретаря судового засідання
Жураковської Ю.М.,

представників сторін:

позивача - Ротара А.В.,

відповідач - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Експріелтсервіс"

про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

ВСТАНОВИВ:

Чернівецьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі -
позивач) звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом, в якому
просило стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експріелтсервіс" (далі - відповідач)
адміністративно-господарські санкції
в сумі 9619,13 грн. та пеню у розмірі 210,66
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач належним чином не виконує
вимоги Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" щодо забезпечення
працевлаштування інвалідів та в силу
ст. 20 цього Закону своєчасно не сплатив
штрафні санкції в сумі 9619,00 грн., за що
позивачем нараховано пеню у розмірі
210,66 грн. В добровільному порядку
штрафні санкції та пеню відповідачем
не було сплачено, що стало підставою
звернення до суду із позовною заявою.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, просив суд
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи за адресою
внесеною до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців 04.07.2014 р., що
підтверджується відміткою про
вручення рекомендованого поштового
відправлення від 04.07.2014 р. (а.с. 10).

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 128 КАС
України, суд вважає, що неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, не є перешкодою для
розгляду і вирішення справи за
наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Експріелтсервіс"
(58000, м. Чернівці, вул. Руська,
будинок 12, ідентифікаційний код 21437126)
зареєстроване як юридична особа (а.с. 7).

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" від 21.03.1991 р. № 875-XII
(далі - Закон № 875-XII) для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Відповідно до вимог ч. 2 вказаної статті
Закону підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Згідно поданого товариством звіту про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік № 73/101/108 форми №
10-ПІ середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
становила 17 осіб, а середньооблікова
чисельність працюючих на підприємстві
інвалідів становила 0 осіб, в той час
коли встановлений норматив складав 1
робоче місце, тобто не працевлаштовану
1 особу - інваліда. Фонд оплати праці
штатних працівників склав 163525,15 тис.
грн. Сума
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів
визначена самостійно відповідачем у
розмірі 9619,41 грн. (а.с. 5).

Частиною 5 ст. 19 Закону № 875-ХІІ
передбачено, що виконанням нормативу
робочих місць у кількості, визначеній
згідно з частиною першою цієї статті,
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним. Згідно ст. 21
Кодексу законів про працю України,
результатом працевлаштування є
укладення трудового договору між
працівником (в даному випадку
інвалідом) та власником підприємства
або уповноваженим ним органом, тобто
безпосереднє працевлаштування
інваліда здійснюється підприємством.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 20 Закону
№ 875-ХІІ підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів. Порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій тягне за собою нарахування
пені. Пеня обчислюється виходячи з 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського
кодексу України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині 2 наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито всіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Згідно зі ст. 181 Закону № 875-ХІІ державна
служба зайнятості здійснює пошук
підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його бажань.

Суд зазначає, що
адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця
не є податком, збором (обов'язковим
платежем), обов'язкова сплата яких
передбачена Конституцією України та
Податковим кодексом України, а є
заходом впливу до правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку із
скоєнням правопорушення. У разі не
доведення учасником господарських
відносин про вжиття всіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення на
нього може бути покладена
відповідальність за не
працевлаштування інвалідів.

Згідно інформації Чернівецького
міського центру зайнятості від 16.06.2014 р.
№ 25-13/3517, відповідач
протягом 2013 р. не інформував
Чернівецький міський центр зайнятості
про наявність вакансій для
працевлаштування осіб з інвалідністю
(а.с. 4).

Частиною 8 ст. 20 Закону № 875-ХІІ
передбачено, що порядок сплати
адміністративно-господарських санкцій
і пені до відділень Фонду соціального
захисту інвалідів, їх акумуляції,
обліку та контролю за їх використанням,
а також з урахуванням пропозицій
всеукраїнських громадських
організацій інвалідів - використання
цих коштів встановлюється законом.

Так, ч. 4 ст. 20 Закону № 875-ХІІ
встановлено, що
адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського
кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач, у зв'язку із не виконанням
нормативу працевлаштування інвалідів,
зобов'язаний був самостійно сплатити
до 15.04.2014 р. на рахунок позивача
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 9619,41 грн., тобто суму, що
визначається в розмірі
середньомісячної заробітної плати на
підприємстві за кожне робоче місце не
зайняте інвалідом.

Проте, дана сума відповідачем не
сплачена, у зв'язку з цим позивач
звернувся до суду.

Так, згідно розрахунку
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
призначених для працевлаштування
інвалідів та пені з 16.04.2014 р. за
прострочення сплати
адміністративно-господарських санкцій
товариства з обмеженою
відповідальністю "Експріелтсервіс"
станом на 27.06.2014 р. основний борг
становить 9619,13 грн. та пеня в сумі
210,66 грн. (а.с. 3).

Як видно із матеріалів справи, вказана
заборгованість та пеня не погашені
відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно п. 4 частини третьої статті
129 Конституції України та ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

На час вирішення справи відповідач не
надав доказів відсутності або
погашення ним
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про порушення відповідачем
вимог Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" щодо несвоєчасної сплати
адміністративно-господарської санкції
і пені та вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи та наявним
матеріалам, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір), відповідно до
ст. 94 КАС України, стягненню з
відповідача не підлягають.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Керуючись ст. 129 Конституції України,
ст. ст. 71, 86, 94,158, 162, 160-167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Експріелтсервіс" на
користь Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
в сумі 9619,13 грн. та пеню у розмірі 210,66
грн.

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано судом 18 липня 2014 р.

Суддя
В.К.
Левицький