Справа № 2а-1870/7271/12
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р.
Справа № 2a-1870/7271/12

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представника відповідача - Сороколіт
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №2a-1870/7271/12 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумиреспект" до
Сумської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сумиреспект" (далі по
тексту - позивач, ТОВ "Сумиреспект")
звернулося до Сумського окружного
адміністративного суду з позовом до
Сумської митниці Міндоходів (далі по
тексту - відповідач, Сумська митниця)
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № 49 від 13 липня 2012
року та № 50 від 13 липня 2012 року. Свої
вимоги мотивує тим, що відповідачем
проведено невиїзну документальну
перевірку правильності визначення
позивачем бази оподаткування,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.
За наслідками перевірки відповідачем
13.07.2012 винесено податкові
повідомлення-рішення, якими визначено
зобов'язання зі сплати ввізного мита та
податку на додану вартість. Вважає, що
рішення прийнято відповідачем
протиправно, оскільки при ввезені
товарів на митну територію України
позивачем подавались митні декларації,
в яких вказувався код товару.
Відповідачем було перевірено
правильність зазначення саме такого
коду. Проведено митне оформлення та
випущено товари у вільний обіг. При
цьому розмір платежів визначається не
платником, такий обов'язок покладено
законом на митний орган. Рішення про
збільшення розміру зобов'язань
позивача прийнято відповідачем на
підставі копій документів, отриманих
від митних органів Турецької
республіки, що начеб то свідчили про
невірне зазначення позивачем коду
товару при його ввезенні та заниженні
сум, що підлягають сплаті. Турецькі
фірми не були постачальниками товару,
як вважає відповідач, а лише
відправниками, оскільки позивачем з
ними не здійснювалось ніяких
розрахунків. Митною вартістю є
вартість, сплачена позивачем та
зазначена в інвойсах, а не визначена
відповідачем за документами,
отриманими з Турецької республіки.
Просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином (т.3 а.с.184), про причини
неявки, всупереч вимог ч.2 ст. 40 КАС
України, суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову та
зазначив, що міжнародними угодами, до
яких приєдналась і Україна,
передбачено зменшення обсягу і
складності митних процедур. Закріплено
принцип мінімального та вибіркового
митного втручання на етапі пропуску та
під час здійснення митного оформлення.
При здійсненні митного оформлення
товарів, що ввезені позивачем, огляд
вантажів не проводився через
відсутність до того законом визначених
підстав. Разом з тим, митний орган
наділений повноваженнями проводити
документальні перевірки з питань
дотримання вимог митного
законодавства після закінчення
операцій митного контролю. В ході
перевірки на запит Держмитслужби
України митними органами Республіки
Туреччина надано документи, що
подавалися відправником товарів при
митному оформленні експорту для
позивача. В ході дослідження отриманих
документів було встановлено, що коди
товарів, зазначені в них відрізняються
від кодів, задекларованих позивач в
документах, поданих до Сумської
митниці при проведенні митного
оформлення. Так, позивачем
задекларовано отримання тканини зі
ставкою ввізного мита 0%. За документами
ж наданими повноважними органами
іноземної держави на адресу позивача
направлялись інші товари, при митному
оформленні яких він мав сплачувати
мито за ставкою 12%. Також мались
невідповідності по характеристиках
товарів, що є визначальним для
визначення коду та митної вартості
товарів. В зв'язку з поданням
документів, що містять неправдиві
відомості, позивач занизив розмір мита
та податку на додану вартість, що він
мав сплачувати. Вважає, що
повідомлення-рішення прийняті
правомірно, просять в задоволенні
позову відмовити.

Суд, заслухавши представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012 в
задоволенні позовних вимог ТОВ
"Сумиреспект" до Сумської митниці про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень: № 49 від
13 липня 2012 року, яким визначено
зобов'язання зі сплати ввізного мита в
сумі 474713 грн. 08 коп. та застосовано
штрафні санкції в сумі 118678 грн. 27 коп.; №
50 від 13 липня 2012 року, яким визначено
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1180502 грн. 14 коп. та
застосовано штрафні санкції в сумі 295125
грн. 54 коп. було відмовлено в зв'язку з
їх необґрунтованістю.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2013
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.12.2012 по
справі № 2a-1870/7271/12 було залишено без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.04.2014 постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
03.12.2012 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25.02.2013 по справі № 2a-1870/7271/12 було
скасовано, а справу направлено на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Підставою для скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанції
послугували висновки касаційної
інстанції, що суди попередніх
інстанцій, вирішуючи спір по даній
справі, обмежились наявністю
документів, отриманих від Міністерства
митної справи та торгівлі Республіки
Туреччина на запит Державної митної
служби України, та не встановили
реальності здійснення експортних
операцій, наявності реєстрації
контрагента - нерезидента на момент
укладання контракту та його виконання,
та в залежності від цього
правомірність застосування позивачем
нульової ставки до таких операцій.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що в
матеріалах справи наявні всі необхідні
докази для всебічного та об'єктивного
з'ясування обставин справи, з огляду на
наступне.

У судовому засіданні встановлено, що в
період з 12.06.2012 по 14.06.2012 відповідачем
було проведено документальну невиїзну
перевірку ТОВ "Сумиреспект" з питань
з'ясування правильності класифікації
товарів згідно УКТ ЗЕД, правильності
визначення бази оподаткування,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів
за товари, за результатами якої
складено акт від 15.06.2012 (т.1 а.с.18-34).

Відповідно до акту перевірки, в ході її
проведення встановлено
невідповідність найменування вартості
та коду УКТЗЕД за цілим рядом вантажних
митних декларацій, поданих позивачем
до митного оформлення та документів, що
подані товаровідправником до митних
органів Республіки Туреччина.
Позивачем подано інформацію про
ввезення тканини зі ставкою мита 0%. За
інформацією офіційно отриманою від
митних органів Туреччини на адресу
позивача відправлялись рушники, халати
за іншими кодами та з іншою вартістю,
ніж вказано позивачем. При цьому номери
фактур, кількість місць, вага брутто у
вказаних документах співпадають, що
дає підстави ідентифікувати поставки.
За висновком відповідача в результаті
таких дій позивачем не сплачено
протягом липня-серпня 2011 року державне
мито на загальну суму 474713 грн. 08 коп. та
податок на додану вартість в сумі 1180502
грн. 14 коп. За фактами порушення митних
правил Сумською митницею складено
відповідні протоколи (т. 1 а.с. 187-210).

За результатами перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення:

- № 49 від 13.07.2012, яким визначено
зобов'язання зі сплати ввізного мита в
сумі 474713,08 грн. та застосовано штрафні
санкції в сумі 118678,27 грн. (т.1 а.с.13);

- № 50 від 13.07.2012, яким визначено
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1180502,14 грн. та
застосовано штрафні санкції в сумі
295125,54 грн. (т.1 а.с.12).

Не погодившись з такими рішення,
позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку. Так
Рішенням Державної митної служби №
11.1/2-15.1/9269 від 15.08.2012 в задоволенні
скарги відмолено, податкові
повідомлення-рішення залишені без змін
(т.1 а.с.35-41).

Надаючи правову оцінку матеріалам
справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01 березня 2011 року
позивачем укладено контракт № 1728 MR
купівлі-продажу тканини з Piemont (NZ) Limited
на загальну суму 3000000 доларів США (т.1
а.с.14-17). На підтвердження виконання
умов контракту позивачем подано копії
інвойсів, рахунків-фактур, вантажних
митних декларацій, декларацій митної
вартості, договорів міжнародного
перевезення вантажу, відповідно до
яких позивачем отримано вантажі
тканини з поліефірних синтетичних
волокон (т.1 а.с.42-53,211-224, т.2 а.с.96-141).

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу
України (в редакції 2002 року, що діяла на
момент виникнення правовідносин)
незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.
Такий контроль здійснюється на
підставі письмового розпорядження
керівника митного органу або особи, яка
його заміщує.

Відповідно до ст.39 Митного кодексу
України взаємодія митних органів
України з митними та іншими
уповноваженими органами іноземних
держав, а також з міжнародними
організаціями з питань, пов'язаних з
провадженням у справах про контрабанду
та порушення митних правил,
здійснюється митними органами України
в порядку, передбаченому міжнародними
договорами України, укладеними в
установленому законом порядку.

Відповідно до п.п. 2,6 Прядку проведення
митними органами невиїзних
документальних перевірок,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 02.02.2011 року №71,
перевірка проводиться після пропуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України згідно із ст. 69
Митного кодексу України. Під час
проведення перевірки посадові особи
митного органу, зокрема, вивчають,
аналізують та порівнюють: відомості,
зазначені у митних деклараціях та/або
їх електронних копіях, що містяться в
Єдиній автоматизованій інформаційній
системі Держмитслужби, а також
належних до таких декларацій
комплектах товаросупровідних
документів; дані, що містяться в
документах, отриманих від
уповноважених органів іноземних
держав, та інформацію, що стосується
товарів, митне оформлення яких
завершено, отриману від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
виробників таких товарів, з Інтернету,
наукової літератури, висновків
акредитованих відповідно до
законодавства експертів тощо.

Судом встановлено, що на офіційний
запит Державної митної служби України
до Міністерства митної справи та
торгівлі Республіки Туреччина
отримано копії документів, подаваних
при експортному оформленні товарів,
які поставлялись на адресу ТОВ
"Сумиреспект" (т.2 а.с.168-238, т.3 а.с.8-9). З
отриманих документів встановлено
розбіжність в найменуванні, вартості
та коді УКТЗЕД товарів між документами,
поданими при експортному оформленні
товарів відправником та документами,
поданими позивачем до Сумської митниці
при митному оформленні товарів в
Україні.

Документи від повноважних органів
Турецької республіки отримано на
офіційний запит в установленому
нормативними актами з митної справи
порядку, а тому не довіряти їм у суду
підстав немає.

Відповідно до актів проведення митного
огляду товарів при митному оформленні
зразки товарів не відбирались (т.3
а.с.3-7). Суд вважає, що на момент митного
оформлення відповідач не мав
можливості встановити невідповідність
ввезених товарів заявленим в
документах, поданих відповідачем до
митного оформлення.

Відповідно до ст. 41 п. 41.1 п.п. 41.1.2
Податкового кодексу України митні
органи є контролюючими органами щодо
мита, акцизного податку, податку на
додану вартість, інших податків, які
відповідно до податкового
законодавства справляються у разі
ввезення (пересилання) товарів і
предметів на митну територію України
або територію вільної митної зони або
вивезення (пересилання) товарів і
предметів з митної території України
або території вільної митної зони.

Відповідно до ст.54 п. 54.3 п.п. 54.3.6
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: результати
митного контролю, отримані після
закінчення процедури митного
оформлення та випуску товарів,
свідчать про заниження або завищення
податкових зобов'язань, визначених
платником податків у митних
деклараціях.

При цьому, визначаючи суму грошових
зобов'язань посадові особи митного
органу цілком правомірно виходили з
наступного.

Ідентифікувати товари, які надавалися
на експортне оформлення до митних
органів Турецької Республіки і до
Сумської митниці можливо за наступними
даними: номер фактури, надісланої до
Сумської митниці співпадає з номером
рахунка-фактури поданим до митного
оформлення, кількість місць на вага
брутто товарів, вказана у ВМД
№805000009/2011/008229 від 07.07.2011,
рахунку-фактурі від 24.06.2011 року №67887, СМR
від 30.06.2011 № 108883, CARNET TIR VХ67596987 повністю
співпадає з кількістю місць та вагою
брутто товарів, вказаних у ВМД
№11341300ЕХ308410 від 22.06.2011, додатковим
аркушем до неї та фактурою № 067887 від
22.06.2011, наданих митними органами
Турецької Республіки.

Класифікація товарів для цілей митного
оформлення здійснюється згідно з
вимогами Української класифікації
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, що є товарною
номенклатурою Митного тарифу України,
затвердженого Законом України «Про
Митний тариф України» (у редакції
Закону України від 21.12.10 № 2829-VI), а саме:
з урахуванням Основних правил
інтерпретації УКТ ЗЕД, відповідних
приміток до розділів та груп,
текстового опису товарних позицій та
тих характеристик товару, які є
визначальними.

Статтею 67 Митного кодексу України
встановлено, що Українська
класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності (УКТ
ЗЕД) складається на основі
Гармонізованої системи опису та
кодування товарів та стверджується
законом про Митний тариф України.
Законом України «Про митний тариф»
встановлено, що в основу товарної
класифікаційної схеми Митного тарифу
України (товарна номенклатура)
покладено Українську класифікацію
товарів зовнішньоекономічної
діяльності, яка базується на
Гармонізованій системі опису та
кодування товарів. Міжнародною
конвенцією про Гармонізовану систему
опису та кодування товарів, яка
укладена в Брюсселі 14.06.1983 року та
вступила в дію 01.01.1988 року встановлено,
що під Гармонізованою системою опису
та кодування товарів розуміється
Номенклатура, яка включає в себе
товарні позиції, субпозиції та цифрові
коди, які відносяться до них, примітки
до розділів, груп та субпозицій, а також
основні правила класифікації для
толкування Гармонізованої системи.
Указом Президента України від 17.05.2002
№466/2002 Україна приєдналась до
Міжнародної конвенції про
Гармонізовану систему опису та
кодування товарів, яка вступила в дію
для України з 01.01.2004. Для Турецької
Республіки Міжнародна конвенція про
Гармонізовану систему опису та
годування товарів вступила в дію з
01.01.1989.

З урахуванням вище викладеного,
заявленому коду товару у ВМД №
113441300ЕХ308410 від 22.06.2011 Турецької
Республіки відповідає код
товару за УКТЗЕД (ставка мита 12%),
коду товару відповідає коду
товару за УКТЗЕД (ставка мита 12%).

Аналогічні порушення надання
документів, які містять неправдиві
відомості щодо характеристик товарів,
які є визначальними при встановленні
кодів за УКТЗЕД, фактурної та
митної вартості даних товарів,
виявлені в поданих Сумській митниці
документах, при митному оформленні
товарів, які надійшли на адресу
позивача та митне оформлення яких
здійснено за ВМД №№:

-805000009/2011/010167 від 17.08.2011;

-805000009/2011/009811 від 10.08.2011;

-805000009/2011/009342 від 01.08.2011;

-805000009/2011/009002 від 25.О7.2011;

-805000009/2011/008458 від 13.07.2011;

-805000009/2011/008390від 12.07.2011;

-805000009/2011/008389 від 12.07.2011;

-805000009/2011/008387 від 12.07.2011,

-805000009/2011/008385 від 12.07.2011;

-805000009/2011/008226 від 07.07.2011;

-805000009/2011/008190 від 06.07.2011.

Враховуючи викладені вище обставини,
суд дійшов висновку, що в ході
перевірки відповідачем встановлено
факт подання для митного оформлення
документів, які містять недостовірну
інформацію про характеристики товарів,
що є визначальними при встановленні
розміру податків та зборів належних до
сплати. За таких обставин, суд вважає,
що податкові повідомлення-рішення
винесено відповідачем в межах його
повноважень та за наявності до того
встановлених законом підстав, та
відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Підстави для визнання
податкових повідомлень-рішень № 49 від
13.07.2012 та № 50 від 13.07.2012 протиправними та
їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумиреспект" до
Сумської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень № 49 від
13 липня 2012 року та № 50 від 13 липня 2012
року - відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 02.07.2014
року.

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов