Справа № 814/554/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/554/14

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Зіньковський О. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Лук’янчук О.В.,судді -Вербицької Н.В.

(у зв'язку з неприбуттям у судове
засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС
України )

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Держземагенства
України у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Держземагенства
України у Миколаївській області про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року ОСОБА_4 (надалі -
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства України у
Миколаївській області (надалі -
відповідач, Держземагенство) в якому
просив:

- визнати протиправними дії
Держземагенства в частині відмови
позивачу у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки площею 2,0 га пасовищ для
ведення особистого селянського
господарства в межах території
Мостівської сільської ради
Доманівського району Миколаївської
області;

- зобов'язати Держземагенства прийняти
та повторно розглянути заяву позивача
щодо надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 2,0
га пасовищ для ведення особистого
селянського господарства в межах
території Мостівської сільської ради
Доманівського району Миколаївської
області.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, Держземагенство
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
20.12.2013 року позивач звернувся до
Держземагентства із заявою про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність площею 2,0 га
пасовищ для ведення особистого
селянського господарства в межах
території Мостівської сільської ради
Доманівського району Миколаївської
області.

Листом №3197/2000-13 від 20.01.2014 року
Держземагентство повідомило позивача
про відмову у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою з
посиланням на ст.60 та ст.61 Земельного
кодексу України та ст.47 Закону України
«Про охорону земель», зазначивши, що
бажана для відведення земельна ділянка
розташована поряд з річкою Чичиклія.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що на
даний час у відповідача відсутні дані,
які б підтверджували, що земельна
ділянка знаходиться в прибережній
захисній смузі річки Чичиклія або сама
земельна ділянка є ерозійно та
зсувонебезпечною, а тому відмова
відповідача у наданні позивачу дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки є
безпідставною.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.121 ЗК України
громадяни України мають право на
безоплатну передачу їм земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарства із земель
державної або комунальної власності
площею не більше 2,0 га.

Частинами 6, 7 ст.118 ЗК України
передбачено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки. Забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно з ч.3 ст.60 ЗК України та частин 7, 8
ст.88 Водного кодексу України
прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою, які розробляються в
порядку, передбаченому законом. Межі
встановлених прибережних захисних
смуг зазначаються в документації з
землеустрою, кадастрових планах
земельних ділянок, а також у
містобудівній документації.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що проект землеустрою
прибережної захисної смуги річкою
Чичиклія не розроблений.

В позовній заяві позивач стверджує, що
бажана для відведення земельна ділянка
знаходиться на відстані більше ніж 200
метрів від вказаної річки та не є Розо -
та зсувонебезпечною, що не суперечить
ст.60 та ст.61 Земельного кодексу України
та ст.47 Закону України «Про охорону
земель».

В той же час, відмовляючи позивачу у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою, відповідач не визначив
конкретну відстань земельної ділянки
до річки, зазначивши лише, що земельна
ділянка «розташована поряд з річкою»,
що на думку колегії суддів не є
достатнім підтвердження порушення
прибережної захисної смуги.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 71 КАС
України, відповідач, як суб'єкт владних
повноважень повинен довести факт
порушення прибережної захисної смуги в
результаті відведення позивачу
бажаної земельної ділянки, але таких
доказів відповідачем не надано.

Разом з цим, представником позивача
надано суду довідку Держземагентства
№2-1430-13 від 20.06.2013 року, з якої
вбачається, що бажана земельна ділянка
віднесена до категорії земель
сільськогосподарського призначення
(пасовища), місце розташування
земельної ділянки вимог раціональної
організації території не порушує.

Враховуючи те, що відповідач не довів
суду законність та обґрунтованість
прийнятого рішення про відмову у
наданні дозволу на розроблення проекту
землеустрою, та те що на даний час у
відповідача відсутні дані, які б
підтверджували, що земельна ділянка
знаходиться в прибережній захисній
смузі річки Чичиклія або сама земельна
ділянка є ерозійно- та
зсувонебезпечною, колегія суддів
приходить до висновку, що така відмова
є безпідставною та незаконною.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, порушень
матеріального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства України у
Миколаївській області - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: О.В. Лук’янчук Н.В. Вербицька