Справа № 809/1974/14
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"18" липня 2014 р.
справа № 809/1974/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
Могила А.Б., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
Приватного підприємства фірми «Остас»
про припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулася
в суд із адміністративним позовом до
Приватного підприємства фірми «Остас»
про припинення юридичної особи.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
даними Державного реєстратора
Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Приватне
підприємство фірма «Остас» відсутнє за
зареєстрованим місцезнаходженням: м.
Івано-Франківськ, вул. Восьмого
березня, буд.40, кв.60. Заборгованість
перед бюджетом та цільовими фондами, що
контролюється органом доходів і зборів
у підприємства відсутня.

На адресу суду 07.07.2014 року повернулася
копія ухвали суду про відкриття
скороченого провадження в даній
адміністративній справі разом із
копією позову та доданими до нього
документами для відповідача з довідкою
ТОВ «Укркур'єр» про її повернення у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання.

Згідно із пункту 2 частини 5 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа повинна бути розглянута
у порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходження відповідача
зареєстровано по вул. Восьмого березня,
буд.40, кв.60 м. Івано-Франківськ, про що
свідчить витяг з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом 27.05.2014
(а.с.4-5).

Оцінивши письмові докази та інші
матеріали справи в порядку скороченого
провадження, відповідно до вимог ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України -без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі -прийшов до висновку, що
в задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Приватне підприємство фірма «Остас»
03.10.1995 року зареєстроване юридичною
особою, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за
№18739148 станом на 27.05.2014 року (а.с.4-5).

В цьому ж витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Державним
реєстратором Реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції внесено запис про
відсутність відповідача за
місцезнаходженням.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Згідно з підп.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
припинення юридичної особи та
припинення фізичною особою -
підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Це повноваження з врахуванням норм
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», який є спеціальним
законом з питань державної реєстрації,
припинення суб'єктів підприємницької
діяльності, слід розуміти як
повноваження на звернення до
адміністративного суду з позовом про
припинення юридичної особи чи
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем.

В ч.2 ст. 38 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» зазначені підстави
для постановлення судового рішення
щодо припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, серед яких є: визнання судом
недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом; провадження нею
діяльності, що суперечить установчим
документам, або такої, що заборонена
законом; невідповідність мінімального
розміру статутного капіталу юридичної
особи вимогам закону; неподання
протягом року органам доходів і зборів
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону; наявність в Єдиному державному
реєстрі запису про відсутність
юридичної особи за вказаним її
місцезнаходженням.

Статтею 19-1 Податкового кодексу України
визначені функції контролюючих
органів.

В підпункті 19-1.1.2 пункту 19.1.1 статті 19-1
Кодексу однією з таких функцій
визначено контроль за своєчасністю
подання платниками податків та
платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів.

Вказана норма співвідноситься з
нормами Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», якими визначені
підстави для постановлення судового
рішення про припинення юридичної особи
або припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
внаслідок неподання податкової
звітності.

В свою чергу, державні органи, згідно з
ч.2 ст.19 Конституції України,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Компетенція органів доходів і зборів
поширюється саме на відносини в сфері
адміністрування податків, зборів,
платежів.

Враховуючи наведене, органи доходів і
зборів можуть звертатися з вимогами
про припинення суб'єктів
господарювання не в усіх випадках,
визначених у ст.38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», а лише в
тих, коли органи доходів і зборів діють
на реалізацію своєї владної
компетенції. Отже, органи доходів і
зборів вправі звертатися з вимогою про
припинення суб'єктів господарювання,
якщо підставою позову є неподання
таким суб'єктом протягом року до
органів доходів і зборів податкових
декларацій, документів фінансової
звітності згідно з законодавством.

З довідки позивача від 29.05.2014
№8513/10/25-150/4555 вбачається, що у
відповідача станом на 28.05.2014 року по
податках і зборах, платежах, що
контролюються Державною податковою
інспекцією у м. Івано-Франківську не
має заборгованості (а.с.6).

Вказане свідчить про можливість
виконання позивачем покладених на
нього законодавством функцій щодо
здійснення контролю та нагляду за
діяльністю відповідача. До того ж,
доказів на підтвердження факту
порушенням відповідачем норм
податкового законодавства позивачем
суду не надано.

Однією з підстав для постановлення
судового рішення про припинення
юридичної особи, що не пов'язано з
банкрутством юридичної особи,
передбачених ч.2 ст.38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» є
наявність в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи
за вказаним її місцезнаходженням.

Норма названої статті не містить
імперативного застереження щодо кола
осіб, які мають право звернутися до
суду з позовом про припинення
юридичної особи з наведеної підстави,
проте подання такого позову органом
доходів і зборів обумовлено виконанням
покладеного на нього законом обов'язку
щодо аналізу причин і оцінки даних про
факти порушень податкового
законодавства, що нерозривно пов'язано
з набуттям платником податків
цивільної правосуб'єктності.

З огляду на відсутність доказів щодо
встановлених фактів порушення
відповідачем податкового
законодавства, в позивача відсутні
підстави для звернення до суду з даним
позовом. У зв'язку з цим позов
задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на постанову подається протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови.

Апеляційна скарга на постанову
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя
/підпис/ Могила
А.Б.