Справа № 815/2537/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2537/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року 11 год.20
хв. м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Корой С.М.

секретар судового
засідання Філіппова Ю.В.

за участю сторін:

представників
позивача - Тануркова Р.Г. (за
довіреністю)

Гринько Т.В. (за довіреністю)

представника
відповідача - Бєлоусова С.А.(за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВІК ПОРТ СЕРВІС»
до Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними дій, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВІК
ПОРТ СЕРВІС» (далі - ТОВ «НОВІК ПОРТ
СЕРВІС) до Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі - ГУ
Міндоходів в Одеській області), в якому
позивач просить суд визнати
протиправними дії ГУ Міндоходів в
Одеській області по складанню та
направленню запиту № 1751/10/15-32-22-05-10 від
18.12.2013 року про витребування у ТОВ
«НОВІК ПОРТ СЕРВІС» інформації та
документів.

У своєму позові позивач зазначив, що
25.12.2013 року він отримав від ГУ
Міндоходів в Одеській області
письмовий запит від 18.12.2013 рок №
1751/10/15-32-22-05-10 щодо надання інформації та
документів, дії щодо складання та
направлення якого він вважає
протиправними та такими, що порушують
права позивача. Позивач повідомив, що
запит відповідача обґрунтовується тим,
що згідно з даними Системи
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та зобов'язань у
розрізі контрагентів наявні
відхилення з ТОВ «Метро МТД», ТОВ
«Глобал Проджект» та Одеською
залізницею та за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року встановлено декларування
незначних сум податку на прибуток у 2011
році та зменшення динаміки податкового
навантаження з податку на додану
вартість у 2012 році в порівнянні з 2011
роком. Позивач наголосив, що виходячи з
положень пп. 20.1.2. п. 20.1. ст. 20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
отримувати довідки, копії документів
про фінансово-господарську діяльність,
отримані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію виключно у
порядку, визначеному законодавством. В
свою чергу, згідно з положеннями ст. 16
вказаного нормативно-правового акта
платники податки зобов'язані надавати
відповідну інформацію на належним
чином оформлену письмову вимогу
контролюючих органів, у якій
обов'язково має зазначатися конкретний
перелік документів, які повинен надати
платник податків, та підстави для їх
надання. На думку позивача, право
податкового органу вимагати від
платника податків інформацію та її
документальне підтвердження пов'язано
із наявністю передбачених законом
підстав, про які має бути повідомлений
платник податків. В обґрунтування
своїх вимог позивач посилається на
положення ст. 73 Податкового кодексу
України, а також Порядку періодичного
подання інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 року № 1245, в яких визначені
підстави, за наявності яких платнику
податків надсилається письмовий запит
про надання інформації, а також
встановлені вимоги до оформлення
відповідних запитів, наголошуючи, що
складання запиту з порушенням вимог,
звільняє платника податку від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит. Позивач вважає зазначений запит
незаконним, оскільки він не містить
законної підстави для його
направлення, інформації щодо виявлених
недостовірних даних у деклараціях
позивача із зазначенням таких
декларацій, інформації щодо будь-яких
порушень позивачем вимог податкового
чи іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Зокрема, як
зазначає позивач, відповідачем не
визначено у запиті будь-яких правових
норм, а лише на підставі зменшення
динаміки податкового навантаження
витребувано у позивача документи за
період два роки, тоді як таке
спостереження не передбачено
Податковим кодексом України або
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 року № 124, а є лише внутрішнім
статистичним спостереженням
податкового органу, у зв'язку з чим
направлення запиту відповідного
змісту, на думку позивача, є
зловживанням службовим становищем.
Крім того, позивач зазначив, що
програмне забезпечення системи
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та зобов'язань у
розрізі контрагентів, декларацій по
податку на додану вартість не
відноситься до первинних документів
платника податків та не є належним
підтвердженням порушень податкового
законодавства, що підтверджується
наявною судовою практикою.

Відповідач надав до суду заперечення
(а.с.26-29), в яких посилаючись на
положення

пп. 20.1.2 п. 20.1. ст. 20, п. 73.3 ст. 73
Податкового кодексу України, вказав на
наявність у нього права отримувати
безоплатно від платників податків
довідки, копії документів про
фінансово-господарську діяльність,
отримані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
зборів, платежів, про дотримання вимог
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на контролюючі органи, а
також фінансову та статистичну
зв'язність у порядку та на підставах,
визначених законом. Поряд з цим,
виходячи з вимог ч. 1 ст. 2, пп. 1 п. 2 ст. 17
КАС України, відповідач відзначив, що
платник податків на власний розсуд
визначає, чи порушені його права
рішенням, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень, проте, на
думку відповідача, ці рішення, дія або
бездіяльність мають бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин. Водночас
дії щодо складання та направлення
запиту не є рішенням органу владних
повноважень, відтак не породжує для
платника податків настання будь-яких
юридичних наслідків та не впливає на
його права, обов'язки та законні
інтереси, що, в свою чергу, виключає
можливість його оскарження у судовому
порядку, про що, зокрема, визначено в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 07.07.2010 року по справі №
49/167-А. Окремо відповідач зазначив, що у
відповідь на направлений ним запит
позивач надав письмове пояснення від
03.01.2014 року № 1, в якому відмовив у
наданні пояснень та первинних
документів по взаємовідносинах з
зазначеними контрагентами, у зв'язку з
чим відповідачем доручено ДПІ у м.
Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській
області (далі - ДПІ у м. Іллічівську)
провести документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «НОВІК ПОРТ
СЕРВІС». Начальником ДПІ у м.
Іллічівську видано наказ від 18.02.2014
року № 67 про проведення відповідної
перевірки, який разом із направленням
на перевірку у відповідності до
положень п. 81.1. ст. 81 Податкового
кодексу України були пред'явлені
позивачеві, та 19.02.2014 року розпочато
перевірку. Відповідно до наказу ДПІ у м.
Іллічівську від 04.03.2014 року № 83 термін
документальної позапланової перевірки
був продовжений на п'ять робочих днів.
Однак, 04.03.2014 року від ТОВ «НОВІК ПОРТ
СЕРВІС» надійшов лист, в якому
повідомлялось про пошкодження під час
проведення ремонтних робіт частини
документів, в тому числі й тих, щодо
яких направлявся запит, у зв'язку з чим
підприємство розпочало роботу щодо їх
відновлення. На підставі зазначеного
підприємство просило надати йому час
на відновлення цих документів, у
зв'язку з чим призупинити проведення
позапланової виїзної перевірки на
строк 90 календарних днів. Зазначене
прохання позивача задоволено,
перевірку призупинено. З урахуванням
наведеного, на думку відповідача,
оскаржуватися у судовому порядку має
наказ на проведення перевірки, та
позивач скористався таким правом,
звернувшись до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про визнання
протиправними дій ДПІ у м. Іллічівську
щодо складання наказів від 18.02.2014 року
№ 67, від 04.03.2014 року № 83, визнання
зазначених наказів протиправними та їх
скасування, а також визнання
протиправними дій ДПІ у м. Іллічівську
щодо проведення документальної
позапланової перевірки ТОВ «НОВІК ПОРТ
СЕРВІС» на підставі згаданих наказів.
Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 01.04.2014 року
по справі № 815/1543/14 в задоволенні
вказаного адміністративного позову
було відмовлено. Також, пославшись на
постанову Вищого адміністративного
суду України, відповідач наголосив, що
позови платників податків, спрямовані
на оскарження рішень (у тому числі про
призначення перевірки) дій або
бездіяльності контролюючих органів,
можуть бути задоволені лише в тому
разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося допуску
посадових осіб контролюючого органу до
спірної перевірки. Також відповідач
послався на позицію Верховного Суду
України, згідно з якою платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом недопуску
посадових осіб контролюючого органу до
перевірки. Якщо ж допуск до проведення
перевірки відбувся, у подальшому
предметом розгляду у суді має бути лише
суть виявлених порушень податкового та
іншого законодавства, дотримання якого
контролюється контролюючими органами.
У зв'язку з чим, враховуючи те, що після
направлення оскаржуваного позивачем
запиту посадові особи ГУ Міндоходів в
Одеській області були допущені до
перевірки, відповідач вважає, що вимоги
про визнання протиправними дій щодо
складання та направлення такого запиту
не підлягають задоволенню.

Також позивач надав до суду пояснення
(а.с.61-65 ), в яких на підтвердження
доводів про відсутність будь-яких
підстав для направлення відповідачем
запиту щодо надання інформації
додатково наведено пояснення з приводу
зміни динаміки податкового
навантаження у 2011-2012 роках, що
обґрунтовується об'єктивними
чинниками розвитку відповідного ринку,
а також інформація, яка на думку
позивача, свідчить про відсутність
відхилень із контрагентами, щодо яких
надсилався запит, наводячи висновок, що
дані податкового програмного
забезпечення не є достовірними та не
можуть бути належними та допустимими
доказами відповідно до положень КАС
України. Крім того, позивачем надані до
суду пояснення (а.с.101-102) в яких
визначено, що за результатами розгляду
справи № 815/1543/14 Одеським апеляційним
адміністративним судом прийнято
рішення про задоволення його вимог
щодо визнання протиправними дій
відповідача зі складання наказів на
проведення відповідної перевірки,
визнано протиправними та скасовано
зазначені накази, а також визнано
протиправними дії ДПІ у м. Іллічівську
по проведенню документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«НОВІК ПОРТ СЕВРІС» на підставі
зазначених наказів. При цьому позивач
наголосив, що у вказаному судовому
рішенні міститься висновок про те, що
запит ГУ Міндоходів в Одеській області
сформований та направлений з
порушенням пп. 73.3. ст. 73 Податкового
кодексу України.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали вимоги та
обґрунтування адміністративного
позову у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на доводи, викладені ним у
запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
адміністративного позову, заперечень
проти нього, пояснення сторін, наявні
матеріали справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступне.

18.12.2013 року ГУ Міндоходів в Одеській
області складено та направлено ТОВ
«НОВІК ПОРТ СЕРВІС» запит №
1751/10/15-32-22-05-10, в якому повідомлялось, що
на підставі аналізу податкової
звітності ТОВ «НОВІК ПОРТ СЕРВІС»
встановлено декларування незначних
сум по податку на прибуток у 2011 році та
зменшення динаміки податкового
навантаження по податку на додану
вартість у 2012 році в порівнянні з 2011
роком, а також відхилення податкового
кредиту, встановлені системою
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з наступними
підприємствами-контрагентами: ТОВ
«МЕТРО МТД» на суму ПДВ 49238,55 грн. у
січні 2011 року; ТОВ «Глобал Проджект» на
суму ПДВ 202,50 грн. у листопаді 2011 року;
Одеською залізницею - на суму 4161,20 грн. у
липні 2012 року (а.с. 9-10). З урахуванням
наведеного з метою перевірки
правильності нарахування податку на
додану вартість та податку на прибуток
ГУ Міндоходів в Одеській області у
вказаному запиті викладено прохання
надати пояснення та документальне
підтвердження із наведенням переліку
документів, які мають бути надані.

У відповідь на зазначений запит ТОВ
«НОВІК ПОРТ СЕРВІС» направило
відповідачеві лист від 03.01.2014 року № 1, в
якому, посилаючись на відсутність
законних підстав для витребування
наведених у запиті документів,
відмовило у наданні відповідної
інформації (а.с. 33- 34).

11.02.2014 року у зв'язку з отриманням
відповіді позивача стосовно відмови у
наданні запитуваної інформації
заступником начальника ГУ Міндоходів в
Одеській області складено доповідну
записку, адресовану начальнику ГУ
Міндоходів в Одеській області, в якій
запропоновано доручити ДПІ у м.
Іллічівську організувати проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «НОВІК ПОРТ СЕРВІС» з
питань правильності нарахування
податку на прибуток, податку на додану
вартість за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року із залученням фахівця
управління податкового та митного
аудиту ГУ Міндоходів в Одеській
області (а.с. 35). Згідно з резолюцією, що
міститься на вказаній доповідній
записці, начальником ГУ Міндоходів в
Одеській області підтримано зазначену
пропозицію.

18.02.2014 року ДПІ у м. Іллічівську
складено наказ № 67 про проведення
документальної позапланової перевірки
ТОВ «НОВІК ПОРТ СЕВРІС» з питань
правильності нарахування податку на
прибуток, податку на додану вартість,
валютного законодавства за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року (а.с. 37).

Одночасно з цим ДПІ у м. Іллічівську
видано направлення на перевірку від
18.02.2014 року № 01-045/025, яке пред'явлено
представнику позивача перед
проведенням перевірки, про що свідчить
відповідний запис на направлені,
зроблений головним бухгалтером
підприємства 19.02.2014 року (а.с.39).

Згідно з наказом ДПІ у м. Іллічівську
від 04.03.2014 року № 83 термін проведення
вищевказаної перевірки був
продовжений на п'ять робочих днів з
05.03.2014 року.

Таким чином, як вбачається з наведених
документів, після отримання відповіді

ТОВ «НОВІК ПОРТ СЕРВІС» на запит
відповідача стосовно надання
інформації, відповідачем ініційовано
проведення позапланової
документальної виїзної перевірки, до
якої ТОВ «НОВІК ПОРТ СЕРВІС» було
допущено посадових осіб, яким доручено
проведення відповідної перевірки.

04.03.2014 року позивач звернувся до ДПІ у м.
Іллічівську з листом № 84, в якому
посилаючись на пошкодження під час
проведення ремонтних робіт окремих
документів, просило надати час строком
90 календарних днів для відновлення
первинної документації, яка
підтверджує дані податкового і
бухгалтерського обліку підприємства, у
зв'язку з чим призупинити проведення
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«НОВІК ПОРТ СЕРВІС» та перенеси її
проведення на 90 календарних днів (а.с.44).

З урахуванням зазначеного звернення
позивача 06.03.2014 року посадовою особою
ГУ Міндоходів в Одеській області
складено акт № 000027/15-32-22-05/36201877 про
неможливість проведення виїзної
позапланової перевірки ТОВ «НОВІК ПОРТ
СЕРВІС» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012
року (а.с. 45), у зв'язку з чим наказом ДПІ
у м. Іллічівську від 06.03.2014 року № 88
проведення такої перевірки перенесено
до дати відновлення та надання
документів до перевірки в межах 90
календарних днів (а.с.46).

Надаючи оцінку зазначеним доказам у
справі, суд встановив, що відповідно до
пп. 20.1.2. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
для здійснення функцій, визначених
законом, отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, усіх форм власності у
порядку, визначеному законодавством,
довідки, копії документів, засвідчені
підписом платника або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності), про фінансово-господарську
діяльність, отримані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, зборів, платежів, про
дотримання вимог законодавства,
здійснення контролю за яким покладено
на контролюючі органи, а також
фінансову і статистичну звітність у
порядку та на підставах, визначених
законом.

Зазначене право контролюючих органів
кореспондується із закріпленим у пп.
16.1.5.

п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України
обов'язком платників податків подавати
на належним чином оформлену письмову
вимогу контролюючих органів (у
випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання.

Зі змісту наведених норм законодавства
вбачається, що обов'язок платника
податків надавати інформацію та її
документальне підтвердження на запит
контролюючого органу виникає лише за
умови дотримання таким контролюючим
органом обов'язкових вимог щодо
складання запитів, в тому числі щодо
визначених законодавством підстав, що
зумовлюють необхідність витребування
відповідних документів.

Умови складання контролюючими
органами письмових запитів на
отримання від платника податку
інформації як заходу щодо збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, регламентовані у ст. 73
Податкового кодексу України.

Згідно з п. 73.3. зазначеної статті
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:

1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок та в інших
випадках, передбачених статтею 39 цього
Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті контролюючого органу, та її
документальне підтвердження протягом
одного місяця з дня, що настає за днем
надходження запиту (якщо інше не
передбачено цим Кодексом). У разі коли
запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації органами
державної податкової служби за їх
письмовим запитом визначається
Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок був затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 року № 1245 «Про затвердження
Порядку періодичного подання
інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом».

Пунктами 9 та 10 зазначеного Порядку
встановлено, що органи державної
податкової служби мають право
звернутися до суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
документального підтвердження такої
інформації. В окремих випадках
зазначений запит може надсилатися з
використанням засобів
телекомунікаційного зв'язку з
накладенням електронного цифрового
підпису органу державної податкової
служби. Запит щодо отримання
податкової інформації від платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин оформляється
на бланку органу державної податкової
служби та підписується керівником
(заступником керівника) зазначеного
органу. У запиті зазначаються:
посилання на норми закону, відповідно
до яких орган державної податкової
служби має право на отримання такої
інформації; підстави для надіслання
запиту; опис інформації, що
запитується, та в разі потреби перелік
документів, що її підтверджують.

Згідно з пунктом 16 зазначеного Порядку
у разі коли запит складено з порушенням
вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього
Порядку, суб'єкт інформаційних
відносин звільняється від обов'язку
надавати відповідь на такий запит.

Як вбачається із письмового запиту,
який направлявся контролюючим органом
позивачеві, підставою для його
направлення визначено пп. 78.1.4. п. 78.1 ст.
78 Податкового кодексу України,
відповідно до якого виявлення
недостовірності даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначено виявлену
недостовірність даних та відповідну
декларацію протягом 10 робочих днів з
дня отримання запиту, є підставою для
проведення позапланової
документальної перевірки.

Отже, цією нормою закріплений
спеціальний строк надання платником
податків відповіді на запит
контролюючого органу у випадку
виявлення недостовірних даних, що
містяться у податкових деклараціях.

Виходячи з наведених норм
законодавства, єдиним правовим
наслідком складання та направлення
податковим органом на адресу позивача
письмового запиту про подання
інформації є виникнення обов'язку в
останнього подати інформацію,
визначену у запиті контролюючого
органу, та її документальне
підтвердження. При цьому у випадку,
якщо запит складено з порушенням вимог
чинного законодавства, відповідний
обов'язок у платника податків не
виникає. Тобто, закон у даному випадку
прямо визначає спосіб захисту платника
податків від можливих порушень його
прав або інтересів шляхом надання йому
права не виконувати вимоги запиту, що
не відповідає вимогам законодавства,
чим і скористався позивач.

З огляду на зазначене складання та
направлення платнику податків запиту
на отримання податкової інформації
само по собі не створює жодних правових
наслідків для суб'єкта господарювання
та не змінює стану його суб'єктивних
прав, оскільки не породжує настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливає на права та обов'язки суб'єкта
господарювання.

Частинами першою та другою ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду

Частиною першою ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з п.1 ч. 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Зі змісту наведених норм законодавства
вбачається, що судовому захисту в
адміністративних судах України
підлягає лише порушене право, а отже
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється. Водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду. При цьому
неодмінною ознакою порушення права
особи є зміна стану її суб'єктивних
прав та обов'язків, тобто припинення чи
неможливість реалізації її права
та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Натомість, отримання позивачем запиту
контролюючого органу щодо надання
інформації з її документальним
підтвердженням не спричинило
негативних наслідків для нього, адже
позивачем реалізоване передбачене
законом право відмовити у наданні
відповідної інформації. В свою чергу,
призначення та проведення
контролюючим органом позапланової
документальної перевірки у зв'язку з
неотриманням інформації платника
податків на обов'язковий письмовий
запит не може розглядатись як
порушення інтересів позивача
внаслідок складання протиправного
запиту, оскільки правомірність дій
щодо проведення такої перевірки має
виступати предметом іншого спору.
Власне правом на оскарження таких дій і
скористався позивач, звернувшись до
Одеського окружного адміністративного
суду із позовом до ДПІ у м. Іллічівську
про визнання протиправними дії ДПІ у м.
Іллічівську по складанню наказів від
18.02.2014 р. № 67, від 04.03.2014р. № 83; визнання
протиправними та скасування
вищевказаних наказів ДПІ у

м. Іллічівську та визнання
протиправними дій ДПІ у м. Іллічівську
по проведенню документальної
позапланової виїзної перевірки TOB
«НОВІК ПОРТ СЕРВІС» на підставі цих
наказів. Постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
01.04.2014 року у справі № 815/1543/14 у
задоволенні цього адміністративного
позову відмовлено, а за наслідками
апеляційного оскарження вказаної
постанови суду першої інстанції
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2014 року
у справі № 815/1543/14 вищезгадана
постанова скасована та постановлено
нове рішення, яким позовні вимоги
позивача задоволені повністю.

Згідно з положеннями ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Наявні у матеріалах справи докази у
своїй сукупності свідчать про
відсутність порушених прав, свобод або
інтересів позивача, відновлення яких
може бути забезпечено шляхом визнання
судом протиправними дій контролюючого
органу.

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163,
167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВІК ПОРТ СЕРВІС»
до Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними дій Головного
управління Міндоходів в Одеській
області по складанню та направленню
запиту від 18.12.2013 року № 1751/10/15-32-22-05-10
про витребування у товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВІК
ПОРТ СЕРВІС» інформації та документів -
відмовити.

Судові витрати розподілити
відповідно до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
18.07.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

У задоволенні адміністративного
позову товариства з обмеженою
відповідальністю «НОВІК ПОРТ СЕРВІС»
до Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними дій Головного
управління Міндоходів в Одеській
області по складанню та направленню
запиту від 18.12.2013 року № 1751/10/15-32-22-05-10
про витребування у товариства з
обмеженою відповідальністю «НОВІК
ПОРТ СЕРВІС» інформації та документів -
відмовити.

Судові витрати розподілити
відповідно до приписів ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
18.07.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

18 липня 2014 року.