Справа № 2а-11300/08/1570
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/50924/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Новатек-електро" на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2011

у справі № 2а-11300/08/1570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Новатек-електро"

до Державної податкової інспекції
у Малиновському районі м. Одеси

третя особа: Приватне підприємство
„Пальвітіс"

про скасування податкових
повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Новатек-електро"
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси про
визнання не дійсним рішення № /0
від 15.10.2008.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16.02.2011
позовні вимоги задоволено частково,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 15.10.2008.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2011
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16.02.2011
скасовано прийнято нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судом апеляційної інстанції при
вирішенні спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, Вищий адміністративний
суд України вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведена
виїзна позапланова документальна
перевірка позивача з питань
взаєморозрахунків з ПП „Пальвітіс" за
період з 01.01.2006 по 01.07.2008 та складено акт
№ 41/23-214/31095003 від 07.10.2008.

За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення - рішення № /0 від
15.10.2008, яким визначено позивачу
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість за основним платежем у
сумі 81667 грн. та по штрафним фінансовим
санкціям у сумі 40833,5 грн.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України також
вважає обґрунтованим спростування
судом першої інстанції посилань
податкового органу на факт
непідтвердження платником податків
використання у власній господарській
діяльності отриманих по спірним
господарським операціям

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
„Про податок на додану вартість", у
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Підпунктом 7.4.5 цієї ж статті
встановлено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пп. 7.2.6 цього пункту).

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит,
відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7
зазначеного Закону, вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Зважаючи наведені законодавчі приписи,
а також на те, що позивачем правомірно
було віднесено до складу валових
витрат вартість придбаних у
контрагента послуг, формування ним
податкового кредиту на підставі
отриманих від постачальника
податкових накладних обґрунтовано
визнано судом першої інстанції
правомірним та таким, що відповідає
вимогам положень ст. 7 Закону України
„Про податок на додану вартість".

За умови реального здійснення
господарської операції, яка призвела
до об'єктивної зміни складу активів
платника податків - покупця, будь-які
порушення постачальниками товару
правил ведення господарської
діяльності не можуть бути підставою
для позбавлення покупця права на
валові витрати чи податковий кредит.

Платник податків (покупець товару) не
має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
постачальниками товару вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності тощо і в
подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на валові витрати чи
податковий кредит за можливу
неправомірну діяльність будь-кого з
контрагентів. Такий платник не повинен
притягуватися до відповідальності в
тому випадку, якщо він здійснював
реальну господарську операцію.

Нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товару,
укладення покупцем товару договору з
метою безпідставного формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість та валових витрат з
понесених витрат за придбання товару
має підтверджуватися належними та
допустимими доказами і не може
ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції обґрунтовано
відхилено доводи податкового органу
про нікчемність спірних контрактів з
підстав неможливості підписання
податкових накладних, на підставі яких
позивачем сформовано податковий
кредит з податку на додану вартість,
директором ПП „Пальвітіс"
Неклюдовим О.Е., адже за приписами
частини 1 статті 18 Закону України від 15
травня 2003 року № 755-IV „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

В свою чергу, чинним на час виникнення
спірних правовідносин податковим
законодавством не презумується
обов'язок платника податків
здійснювати перевірку повноважень
особи на підписання податкових
накладних та верифікацію її підпису.

Зазначене судом апеляційної інстанції
при постановленні оскаржуваного
судового рішення взято до уваги не
було, що призвело до безпідставного
скасування рішення суду першої
інстанції.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Новатек-електро" на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2011 у
справі № 2а-11300/08/1570 слід задовольнити,
постанову суду апеляційної інстанції
скасувати, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
16.02.2011 залишити без змін.

Керуючись ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Новатек-електро" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2011 у
справі № 2а-11300/08/1570 скасувати.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16.02.2011 у
справі № 2а-11300/08/1570 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко