Справа № 816/1136/14
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 р. Справа № 816/1136/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Зливко І.М., Колієнко Н.О.

предстаників позивача - Тімохіна Л.С.,
Соломахи М.В.

представника відповідача - Решетько
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Товариства з
обмеженою відпоідальністю "УПСК
Діамент", Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
13.05.2014р. по справі № 816/1136/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "УПСК
Діамент"

до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень та визнання
протиправним та скасування акту
перевірки,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "УПСК
Діамент" ( далі - ТОВ «Діамант», позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області ( далі - ДПІ у м. Полтаві) в якому
просило визнати протиправними та
скасувати в повному обсязі податкові
повідомлення-рішення форми «Р» від
26.02.2014 р. ДПІ в м. Полтаві за № про
донарахування податку на прибуток
приватних підприємств в сумі 503 177 грн
та штрафних санкцій в сумі 125 794,25 грн;
№ про донарахування податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в сумі 361 599 грн та штрафних
санкцій в сумі 90 399,75 грн; № про
зменшення розміру від*ємного значення
суми податку на додану вартість на
суму 128 559 грн; № про застосування
штрафних санкцій за не подання не у
повному обсязі, з помилками
податкового розрахунку з сум
утриманого податку за формою 1ДФ за 1
квартал 2012 р. на суму 510 грн; № про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску в сумі 15 248,53 грн і штрафних
санкцій в сумі 7 624,27 грн; №00000332 про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм по регулювання обігу
готівки на суму 7 035,26 грн. Визнати
протиправним та скасувати Акт
№741/16-01-22-01-09/37710195 від 11.02.2014 р. «Про
результати планової виїзної перевірки
ТОВ «УПСК «Діамант».

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 р.
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.
Полтава від 26.02.2014 № , № , №
.

Провадження в частині позовних вимог
про визнання протиправним та
скасування Акту № 741/16-01-22-01-09/37710195 від
11.02.2014 "Про результати планової виїзної
перевірки ТОВ "УПСК Діамент" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 10.06.2011 по
31.12.2012 закрито.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду
позивач подав апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення норм чинного
законодавства, просив скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 р. в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог. Ухвалити нову постанову, якою
визнати протиправними та скасувати у
повному обсязі податкові
повідомлення-рішення форми «Р» від
26.02.2014 р. ДПІ в м. Полтаві № про
донарахування податку з доходів
фізичних осіб в сумі 14 793,38 грн та
штрафних санкцій в сумі 34 960,05 грн ;
№ про застосування штрафних
санкцій за не подання не у повному
обсязі, з помилками податкового
розрахунку з сум утриманого податку за
формою 1ДФ за 1 квартал 2012 р. на суму 510
грн; рішення № про застосування
штрафних санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску, яким
донараховано 15 248,53 грн єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та застосовано
штрафні санкції в сумі 7 624,27 грн; №
про застосування штрафних санкцій за
порушення норм по регулювання обігу
готівки на суму 7 035,26 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначив, що особи,
зазначені в таблиці Акту перевірки,
доходу в сумі 11 696,79 грн не отримували
ТОВ «УПСК «Діамент» сплатило кошти КП
«Об*єднань готельне господарство
«Готель Україна» та ПП «Кампус плюс» за
проживання та харчування іноземних
спеціалістів, які не мають трудових
відносин з підприємством. Згідно умов
контракту, дана сума була сплачена
позивачем, а в подальшому
компенсувалася нерезидентом.

Апелянт вважає, що перевіряючим було
безпідставно підсумовано всі доходи
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які в сумі
перевищили для кожного 10-ти кратний
розмір мінімальної заробітної плати і
як наслідок безпідставно донарахувала
2% від суми, як не утриманий
підприємством податок на доходи
фізичних осіб. Оскільки кошти
нараховувалися і даними особами
отримані у різні періоди та їх розмір
не перевищив 10 730 грн, то підстави для
нарахування податку в сумі 17% для цих
працівників були відсутні.

На думку апелянта штрафні санкції до
ТОВ «УПСК Діамент» не можуть бути
застосовано, оскільки сплинув строк
позовної давності, передбачений п.1 ч.2
ст. 258 ЦК України. В зв*язку з чим вважає
такими, що підлягають скасуванню
податкові повідомлення-рішення №
та № про нарахування штрафних
санкцій.

Працівникам підприємства ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 були відшкодовані кошти,
але до валових витрат дані кошти
віднесені не були, а відшкодовувалися
працівникам за рахунок прибутку
підприємства. Кошти виплачувалися
безпосередньо ОСОБА_6, а тому зазначати
в документах особу через яку були
сплачені кошти необхідності не було.
Розрахункові документи, що надавалися
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 містять адреси СГД, їх
ідентифікаційні номери та номери
телефонів.

Також апеляційна скарга була подана
ДПІ в м. Полтаві в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
13.05.2014 року в частині задоволення
позовних вимог та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог ТОВ «УПСК Діамент» відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначила, що товариством не
було включено до складу інших доходів
отриману від постачальника Компанії
РOSZUKIVANIA NAFTOVE "DIAMENT" (Польща) знижку на
суму 42 158 ,64 грн по акту виконання робіт
від 13.12.2012 року за виконані
колтюбінгові роботи. В порушення вимог
п.138.1, п.138.4 ст. 138 Податкового Кодексу
України (далі - ПК УКраїни) товариством
завищено собівартість сервісних робіт
на свердловині №66 Свиридівка, які
виконувалися для компанії «Регал
Петроліум Корпорейшин Лімітед» у
березні 2012 р. за рахунок безпідставного
списання обладнання на загальну суму 873
610,23 грн. Також позивачем безпідставно
завищено обсяг собівартості придбаних
та реалізованих послуг у ІІ кВ. 2012 р. по
р.05.1 Декларації за рахунок включення до
їх складу придбання послуг оренди
ємностей V40 в кількості 3 шт. на суму 173 100
грн. Апелянт зазначив, що позивачем
були порушені приписи п.п.138.1.1 п.138.1,
п.138.2 ст. 138 ПК України, а саме завищено
обсяг собівартості придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт) на суму 1 307 214 грн за рахунок
безпідставного включення до складу
собівартості придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт, послуг)
послуг на оренду обладнання у ТОВ «Мега
Пром», ТОВ «Марітен», ТОВ «Лантіком»,
ТОВ «Лінк Груп», ТОВ «Ружик 70».

Позивачем були порушені вимог п.198.1,
п.198.2 ст. 198 ПК України в частині
завищення обсягу податкового кредиту у
червні 2012 року на суму 34 620 грн за
рахунок включення до його складу ПДВ
від придбання послуг оренди ємностей V40
в кількості 3 шт у ТОВ «Мета Пром» при
умові наявності на балансі у
підприємства власних ємностей об'ємом
40м.куб в кількості 3 шт. Підприємством
завищено обсяг податкового кредиту на
суму 261 443 грн за рахунок безпідставного
включення до складу податкового
кредиту послуг з оренди обладнання у
ТОВ «Мега Пром», ТОВ «Марітен», ТОВ
«Лантіком», ТОВ «Лінк Груп», ТОВ «Ружик
70» Позивачем безпідставно включено до
складу податкового кредиту 174 722 грн.

ДПІ у м. Полтаві було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ «УПСК Діамент» бюджетного
відшкодування ПДВ у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ за
вересень 2012 р. в сумі 128 559 грн,
відображених у податковій декларації з
ПДВ та з урахуванням уточнюючого
розрахунку , за наслідками якої
складено довідку. Згідно висновків
даної довідки неможливо підтвердити
заявлену суму бюджетного
відшкодування за вересень 2012 р. в сумі
128 559 грн, що пов'язано з відсутністю на
момент перевірки відповідей щодо
підтвердження сум податкового кредиту
за перевіряє мий період Дана сума буде
підтверджена після надходження
відповідних відповідей у
відповідності до наказу ДПА України
від 19.06.2012 р. №522.

В запереченні на апеляційну скаргу ДПІ
в м. Полтаві, позивач просив апеляційну
скаргу ДПІ в м. Полтава залишити без
задоволення, а судове рішення в цій
частині без змін.

ДПІ в м. Полтаві в запереченні на
апеляційну скаргу позивача просила
апеляційну скаргу товариства залишити
без задоволення.

Колегія суддів вислухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши доводи апеляційних
скарг, правильність застосування норм
чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, зазначає
наступне.

Під час судового розгляду встановлено,
що в період з 23.12.2013 по 23.01.2014
працівниками ДПІ у м. Полтава проведено
планову виїзну перевірку ТОВ "УПСК
Діамент" з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
10.06.2011 по 31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 10.06.2011 по
31.12.2012.

За результатами перевірки складено акт
№ 741/16-01-22-01-09/37710195 від 11.02.2014р. на
підставі якого винесено податкові
повідомлення-рішення від 26.02.2014 року:

№ яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств на суму 628 971,25 грн.;

№ яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в сумі 451 998,75
грн.,

№ яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 128 559,00 грн.,

№ яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковим агентом із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати на суму 49 753,43 грн. ( 14
793,38 основний платіж та штраф 34 960,05 грн.),

№ яким до позивача застосовано
штрафну санкцію за платежем податок на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковим агентом із доходів платника
податку у вигляді заробітної плати в
розмірі 510,00 грн. ,

№ яким до позивача застосовано
штрафну санкцію в розмірі 7035,26 грн.,

рішення про застосування штрафних
фінансових санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску за №
яким позивачу донараховано
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
15 248,53 грн. та застосовано штрафну
санкцію в розмірі 7 624,27 грн.

Відмовляючи частково в задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з правомірності висновків
податкового органу щодо наявності
порушень законодавства позивачем.

Колегія суддів з даними висновками
суду першої інстанції погоджується
частково виходячи з наступного.

Перевіряючи правомірність прийняття
податкового повідомлення-рішення №
яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковим агентом із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати на суму 49 753,43 грн. із
них за основним платежем 14 793,38 грн та
штрафними санкціями 34 960,05 грн колегія
суддів зазначає.

Фактичною підставою для прийняття вище
зазначеного податкового
повідомлення-рішення стало не
утримання податку з доходів фізичних
осіб, а саме з ОСОБА_5, якому за період з
лютого по липень 2012 р. з каси товариства
виплачувалися кошти за оренду
транспортного засобу на загальну суму
47 100,00 грн та компенсація вартості
проживання на загальну суму 12 566,80 грн.
Також не утримано податок на доходи
фізичних осіб із доходу отриманого
іноземними спеціалістами, які не
перебувають у трудових відносинах із
ТОВ «УПСК Діамант», а саме з оплати їм
проживання та харчування на території
України. Крім того товариством був
сплачений податок на доходи фізичних
осіб до бюджету за рахунок прибутку
підприємства в сумі 12 566,80 грн.

Відповідно до додатку п. f ст. IV №176 до
Контракту №СТ-011211 НА укладеного між
ТОВ «УПСК ДІАМЕНТ» та Компанією POSZUKIVANIA
NAFTOVE "DIAMENT" (Польща) замовник
зобов*язується за свій власний рахунок
забезпечити належне харчування
(харчування 3 рази на день, включаючи
одне гаряче харчування) і умови
проживання (готель європейського
стандарту). В подальшому дані кошти
були компенсовані нерезидентом
позивачу.

Зважаючи на те, що фактично позивачем
не надавалися додаткові блага особам
(нерезидентам), які працювали на
виконання умов контракту №СТ-011211 НА
укладеного між ТОВ «УПСК Діамент» та
Компанією POSZUKIVANIA NAFTOVE DIAMENT" (Польща)
колегія суддів вважає, що ТОВ "УПСК
Діамент" не є податковим агентом
стосовно зазначених в акті перевірки
осіб ( ст. 54-55), а тому підстави для
донарахування податку на доходи з
фізичних осіб - нерезидентів в сумі 11
696,79 грн, відсутні.

Відповідно до п.3.1. та 3.2 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні»
затвердженого постановою правління
Національного банку України від 15.12.2004
N 637 ( далі - Положення) касові операції
оформляються касовими ордерами,
видатковими відомостями,
розрахунковими документами,
документами за операціями із
застосуванням електронних платіжних
засобів, іншими касовими документами,
які згідно із законодавством України
підтверджували б факт продажу
(повернення) товарів, надання послуг,
отримання (повернення) готівкових
коштів

Касові операції, що проводяться
відповідно до Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", оформляються згідно з вимогами
цього Закону.

Пунктом 7.39 Положення передбачено,
що під час перевірки звітів про
використання коштів для вирішення
господарських питань особлива увага
приділяється дотриманню підзвітними
особами встановлених термінів
складання та подання до бухгалтерії
відповідних звітів, своєчасність
повернення до каси підприємств залишку
невикористаних коштів (одночасно з
відповідним звітом), наявність
оригіналів підтвердних документів, їх
погашення тощо. Крім того,
ураховується те, що подання звітів про
використання коштів із порушенням
установлених термінів може
дозволятися лише у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю
підзвітної особи або за інших
обставин, що мають документальне
підтвердження.

Пунктиом 7.40 Положення
передбачено, що до уваги береться
також і те, що не повинні
порушуватися строки та умови видачі
готівки під звіт, визначені
законодавством України, зокрема
пунктом 2.11 цього Положення.

Враховуючи вище викладене, а
також те, що як під час перевірки так і
під час судового розгляду позивачем
надані розрахункові документи, що
підтверджують проведення готівкових
розрахунків і дані документи були
додані до авансових звітів, а також
враховуючи відсутність доказів не
використання підзвітними особами
даних коштів для цілей на які вони були
видані під звіт, колегія суддів вважає
безпідставним донарахування податку
на доходи фізичних осіб. Відсутність в
розрахунковому документі адреси
суб*єкта господарювання, реквізитів
суб'єкта господарювання не може бути
підставою для донарахування податку на
доходи фізичних осіб, оскільки під час
судового розгляду встановлено
фактичне їх використання для цілей на
які вони були видані підзвітним особам.

Таким чином колегія суддів
погоджується з позицією ТОВ «УПСК
Діамент» щодо неправомірного
донарахування податку на доходи
фізичних осіб в сумі 1423,03 грн.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п.168.1 ст. 168
ПК України податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов*язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в ст.. 167
цього Кодексу. У разі, якщо загальна
сума отриманих платником податку у
звітному податковому місяці доходів,
перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
звітного податкового року, ставка
податку становить 17% суми перевищення.

Зважаючи на те, що товариством був
сплачений податок на доходи фізичних
осіб за ОСОБА_5 з прибутку підприємств,
тобто позивачем надано додаткове благо
працівнику, колегія суддів вважає
правомірним донарахування
відповідачем податку на доходи
фізичних осіб в сумі 1 673,56 грн.

Відповідно до п.123.1 ст. 123 ПК України у
разі, якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених п.п. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4,
54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу,- тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу в розмірі 25% суми
визначеного податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Враховуючи на правомірність
донарахування відповідачем податку на
доходи фізичних осіб в сумі 1 673,56 грн,
колегія суддів вважає правомірним
нарахування штрафу в сумі 418,39 грн.

Надаючи правову оцінку рішенню №
яким позивачу донараховано єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 15 248,53 грн.
та застосовано штрафну санкцію в
розмірі 7 624,27 грн. колегія суддів
зазначає.

Фактичною підставою для прийняття
даного податкового
повідомлення-рішення стало те, що
позивачем не був нарахований та не
сплачений єдиний внесок із сум
компенсації вартості проживання
працівникам підприємства та особам, що
працюють за трудовим договором та яка
не була врахована до фонду оплати
праці. Факт даного порушення норм
чинного законодавства позивачем не
спростовувалося.

Враховуючи встановлені порушення
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного соціального внеску на
загальнообов*язкове державне
соціальне страхування» колегія суддів
вважає правомірними висновки суду
першої інстанції щодо відсутності
підстав для скасування рішенню №
.

Посилання позивача на пропуск строку
позовної даності щодо стягнення
штрафної санкції колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки відповідно
до ч. 16 ст. 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов*язкове державне
соціальне страхування» строк давності
щодо нарахування, застосування та
стягнення сум недоїмки, штрафів та
нарахованої пені не застосовується.

Колегія суддів також
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо правомірного винесення
відповідачем податкового
повідомлення-рішення №.

Факт несвоєчасного перерахування
податку на доходи фізичних осіб із
заробітної плати за квітень 2012 р. був
встановлений під час судового
розгляду. А тому підстави для
скасування рішення № відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропуску строку позовної давності при
винесенні вище зазначеного
податкового повідомлення-рішення
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки відповідно
до ст. 102 ПК України контролюючий орган
має право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше 1095 дня, що настає за останнім
днем граничного строку подання
податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом.

Перевіряючи правомірність прийняття
податкового повідомлення-рішення №
яким до позивача застосовано
штрафну санкцію в розмірі 7035,26 грн.
колегія суддів зазначає наступне.

Фактичною підставою для прийняття
податкового повідомлення-рішення №
стало те, що додані до авансових
звітів ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5
документи не відповідають вимогам щодо
оформлення розрахункових документів.

Зважаючи на те, що під час судового
розгляду встановлено використання
коштів вище зазначеними працівниками
для цілей на які видавалися дані кошти
і які підтверджуються наданими
розрахунковими документами, колегія
суддів вважає протиправним
нарахування фінансових санкцій ,
відповідно до ст. 1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм по
регулюванню, обігу готівки» від 12.06.1995
р. №436/95 . Як наслідок податкове
повідомлення-рішення № підлягає
скасуванню.

Стосовно вимог апеляційної
скарги відповідача колегія суддів
зазначає.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду, що 01.12.2012 між
позивачем (орендар) та ТОВ "ЛІНК ГРУП"
(орендодавець) укладено договори
оренди обладнання № ЛГ/УПСК-ЄМН, №
ЛГ/УПСК-ОР, № ЛГ/УПСК-КЛВТ, №
ЛГ/УПСК-ОБВ, за умовами яких
орендодавець передає, орендар приймає
в тимчасове оплатне користування
обладнання, яке є об'єктом власності
орендодавця.

01.03.2012 між позивачем (орендар) та ТОВ
"Ружик-70" (орендодавець) укладено
договори оренди обладнання № 30103-12К, №
20103-12У , № 10103-12О за умовами яких
орендодавець передає, орендар приймає
в тимчасове оплатне користування
обладнання, яке є об'єктом власності
орендодавця.

01.10.2012 між позивачем (орендар) та ТОВ
"Лантіком" (орендодавець) укладено
договори оренди обладнання № 01-10/12-ОГБ,
№ 01-10/12-ЛУБР, № 01-10/12-УВ, № 01-10/12-ЄМ за
умовами яких орендодавець передає,
орендар приймає в тимчасове оплатне
користування генератор та два блоки
перекачування рідини Q-2 м3/хв,
Лубрикатори, Утримуючу вежу, Ємності
для кислот які є об'єктами власності
орендодавця.

03.05.2012 між позивачем (орендар) та ТОВ
"МЕГА ПРОМ" (орендодавець) укладено
договір оренди обладнання № 0305-12-ОР,
01.06.2012 року договір оренди № 01-06/12-ОБ,
01.09.2012 р. договір оренди № 01-09/12-КЛВТ,
01.06.2012 р. договори оренди № 01-06/12-ОЄМ №
01-06/12-ОЦГ , № 01-06/12-ОБГ за умов яких
орендодавець передає, орендар приймає
в тимчасове оплатне користування
обладнання, обов'язки насосного
агрегату (всмоктуючи та нагнітаюча
лінії), Кріогенну лінію високого тиску,
генератор та два блоки перекачування
рідини Q-2 м3/хв , ємкість V 40 у кількості
трьох штук, цементувальну головку
відповідно, які є об'єктами власності
орендодавця.

31.08.2012 між позивачем (орендар) та ТОВ
"МАРИТЕН" (орендодавець) укладено
договір оренди обладнання № 31-08/12-УВ,
01.09.2012 договір оренди № 01-09/12-ЛУБР, за
умовами яких орендодавець передає,
орендар приймає в тимчасове оплатне
користування Утримуючу вежу,
Лубрикатори, які є об'єктами власності
орендодавця.

На підтвердження фактичного
здійснення господарських операцій з
ТОВ "МЕГА ПРОМ", ТОВ "МАРИТЕН", ТОВ
"Лантіком", ТОВ "Лінк Груп", ТОВ "Ружик-70"
позивачем надано: акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг), акти
приймання-передачі обладнання,
податкові накладні. Оплата проведена
по вище зазначених договорах проведена
в безготівковій формі.

Орендоване обладнання
використовувалось позивачем у власній
господарській діяльності для
здійснення робіт по сервісному
обслуговуванню нафтових та газових
свердловин.

20.12.2011 між позивачем (підрядник) та
Представництвом "Регал Петролеум
Корпорейшн Лімітед" (Компанія) укладено
договір № 198.11.П, за умов якого
підрядник виконує колтюбінгові та
азотні роботи на свердловинах Компанії
в Полтавській області. Згідно
додаткової угоди № 1 до вказаного
договору Компанія та підрядник
домовились доповнити Договір
Попереднім розрахунком сервісних
робіт технології Velocity String на
свердловині № 66 Свиридівна як Додаток D
до Договору № 198.11.П від 20.12.2011.

В підтвердження правомірності
списання товарно-матеріальних
цінностей у зв'язку з виконання робіт
на свердловині № 66 Свиридівна на
загальну суму 873 610,23 грн. (в тому числі
ПДВ - 174 722,00 грн.) позивачем суду надано
акт на списання матеріальних цінностей
та паливно-мастильних матеріалів від
30.03.2012 та додаток D до Договору № 198.11.П
від 20.12.2011, акт здачі-прийняття робіт № 1
від 12.03.2012 та акт здавання-приймання
сервісних робіт технології Velocity String на
свердловині № 66 Свиридівна.

Доводи апеляційної скарги, щодо
неврахування позивачем до складу інших
доходів отриману від постачальника
Компанії POSZUKIVANIA NAFTOVE DIAMENT" (Польща)
знижки в сумі 42 159 грн за виконані
колтюбінгові роботи колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
розмір суми даної знижки був в
подальшому врахований при виконанні
розрахунків за колтюбінгові роботи з
замовником робіт - ТОВ «Українська
бурова компанія», що підтверджується
актом здачі-приймання робіт №77 від
14.12.2012 р. (а.с.62 т.1).

Посилання апелянта на завищення
собівартості сервісних робіт в березні
2012 р. в зв'язку з тим, що в наданих
підприємством документах, в переліку
використаних матеріалів відсутнє
обладнання, яке списано згідно акту №1
на списання матеріальних цінностей від
30.03.2012 р. в сумі 873 610,23 грн. колегія
суддів також вважає необґрунтованими
оскільки перевіряючими не були
враховані технологічні особливості
робіт Velocity String, виконаних ТОВ «УПСК
Діамент».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
перевищення повноважень податковим
органом стосовно висновку про
завищення ТОВ «УПСК Діамент»
собівартості придбаних і реалізованих
товарів у ІІ кварталі 2012 року на суму 173
100,00 грн та податкового кредиту в червні
2012 року на суму 34 620,00 грн у зв'язку з
орендою ємностей V 40 м.куб., і як
наслідок доводи апеляційної скарги в
цій частині є безпідставними.

Щодо посилання апелянта на
завищення обсягу собівартості
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг) на
суму 1 307 214,00 грн за рахунок
безпідставного включення до складу
собівартості придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт, послуг)
на оренду обладнання у підприємств ТОВ
"Мега Пром", ТОВ "Марітен", ТОВ "Лантіком",
ТОВ "Лінк Груп", ТОВ "Ружик-70" колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.138.2 ст. 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкту оподаткування,
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку та інших
документів, встановлених розділом І
цього Кодексу.

На підтвердження правомірності
віднесення до собівартості придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг) послуг на оренду
обладнання у вище зазначених
підприємствах позивачем надані акти
виконаних робіт та податкові накладні,
які підписані та завірені належним
чином на підставі укладених договорів.
Як слідує із пояснень представника
позивача добові рапорти є внутрішнім
оперативним документом товариства,
який передбачений для зручності обліку
годин роботи персоналу та відображення
ходу технологічних операцій на кожному
об'єкті. Дані рапорти не регламентують
кількість задіяного обладнання та
персоналу у вказаний період.

Зважаючи на вище зазначене
колегія суддів вважає
необґрунтованими висновки
податкового органу щодо завищення
обсягу собівартості придбаних та
реалізованих товарів на суму 1 307 214,00
грн.

Враховуючи вище викладене,
колегія суддів прийшла до висновку,
щодо правомірності висновків суду
першої інстанції щодо незаконного
прийняття податковим органом
податкових повідомлень-рішень №
від 26.02.2014 р. про донарахування податку
на прибуток за основним платежем в сумі
503 177 грн та штрафних санкцій в сумі 125
794,25 грн. та № від 26.02.2014 р. про
донарахування податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за основним
платежем в сумі 361 599,00 грн та штрафними
санкціями в сумі 90 399,75 грн.

Щодо правомірності прийняття
податкового повідомлення-рішення
№ від 26.02.2014 р. про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість в розмірі 128
559,00 грн колегія суддів зазначає
наступне.

Фактичною підставою для
винесення даного податкового
повідомлення-рішення стало
відсутність на момент перевірки
відповідей на запити податкового
органу щодо проведення зустрічних
перевірок з питання правомірності
віднесення до податкового кредиту сум
ПДВ від вартості товарів придбаних у
постачальників.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
ПК України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Як слідує з зазначених правових
норм, чинне законодавство не ставить в
залежність право на віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту від результатів
перевірок його контрагентів.

Як наслідок колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо протиправності
податкового повідомлення-рішення
№ щодо зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість.

Інші доводи апеляційної скарги
податкового органу правомірності
висновків суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог
правомірних висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції, через
порушення норм матеріального та
процесуального права, підлягає
частковому скасуванню, а апеляційна
скарга позивача підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С
Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "УПСК
Діамент" задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року по справі № 816/1136/14
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
донарахування податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб за
основним платежем в сумі 13119,82 грн та
штрафних санкцій в сумі 34 541.66 грн та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 26.02.2014
р. про нарахування штрафних санкцій в
сумі 7 035,26 грн.

Ухвалити нову постанову, якою визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 26.02.2014
р. щодо донарахування податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб за основним платежем в
сумі 13 119,82 грн та штрафними санкціями в
сумі 34 541,66 грн та податкове
повідомлення-рішення № від 26.02.2014
р.

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2014 року по справі №816/1136/14
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
постанови виготовлений 14.07.2014 р.