Справа № 2а-1693/09/0770
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 липня 2014 року м. Київ
В/800/3161/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Шведа Е.Ю.,

Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

Розваляєвої Т.С.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши заяву Чопської митниці
Міндоходів про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗакарпатЄвроТранс»
до Ужгородської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України в Закарпатській області про
визнання протиправними дій,

встановив:

Чопська митниця Міндоходів звернулась
до суду із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2014 року у вказаній справі.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року, позов задоволено частково,
визнано протиправною відмову
Ужгородської митниці від здійснення
митного оформлення товарів, визнано
протиправним порушення Ужгородською
митницею строку надання пояснень щодо
визначення митної вартості товарів,
визнано протиправним рішення про
визнання митної вартості товарів,
визнано неправомірними дії у
незастосуванні митним органом методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору, визнано протиправними
картки відмови, повернуто з державного
бюджету надмірно сплачені митні
платежі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 жовтня 2013 року рішення
судів попередніх інстанцій залишено
без змін.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції від 23 жовтня 2013 року
відповідач посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що регулюють порядок
повернення надмірно сплачених митних
платежів, а саме: статті 264 Митного
кодексу України від 11 липня 2002 року №
92-IV, Порядку повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 р. № 618 (далі - Порядок № 618) та
Порядку взаємодії митних органів з
органами Державного казначейства
України в процесі повернення з
Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, затвердженого наказом
Державної митної служби України,
Державного казначейства України від 20
липня 2007 р. № 611/147 (далі - Порядок № 611/147).

Відповідно до положень статті 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 КАС України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 236 КАС
України встановлено, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
право подати заяву про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах після їх перегляду в
касаційному порядку.

Згідно з нормою пункту 1 частини першої
статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

У заяві, що надійшла до Вищого
адміністративного суду України
заявник посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
відповідач посилається на постанову
Вищого адміністративного суду України
від 17 квітня 2014 року № К/800/6072/14.

В ухвалі від 23 жовтня 2013 року суд
касаційної інстанції погодився з
рішеннями судів попередніх інстанцій
щодо задоволення вимоги про стягнення
з Державного бюджету України на
користь ТОВ «ЗакарпатЄвроТранс»
надмірно сплаченої суми податку на
додану вартість.

У подібних правовідносинах, прийнявши
постанову від 17 квітня 2014 року, суд
касаційної інстанції дійшов
протилежного висновку, враховуючи
положення статті 264 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року № 92-IV,
Порядку № 618 та Порядку № 611/147, про
відмову у стягненні з Державного
бюджету України на користь платника
надмірно сплаченої суми податку на
додану вартість, мотивуючи своє
рішення тим, що такі вимоги заявлені
передчасно, оскільки
нормативно-правовими актами
встановлений порядок повернення
надмірно сплачених митних платежів, а
суд, задовольняючи такі вимоги,
підмінює виняткову компетенцію митних
органів в питаннях перевірки, контролю
правильності обчислення декларантом і
визначення митної вартості товару.

Оскільки, зі змісту доданих до заяви
судових рішень вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
одних і тих самих норм матеріального
права, суд дійшов висновку допустити до
провадження Верховного Суду України
дану справу для перегляду ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 23 жовтня 2013 року.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗакарпатЄвроТранс»
до Ужгородської митниці, Головного
управління Державного казначейства
України в Закарпатській області про
визнання протиправними дій для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 23
жовтня 2013 року за заявою Чопської
митниці Міндоходів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Е.Ю. Швед

С.А. Горбатюк

Л.Л. Мороз

Т.С. Розваляєва

Л.Т. Черпіцька