Справа № 2а-8674/11/0226
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-8674/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Карнаух А.П.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Біла Л.М. Боровицький О. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі на постанову
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 22 серпня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Тульчинському районі про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2011 року позивач звернувся в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 22 серпня 2011
року позов задоволено, а саме: визнано
протиправними дії та зобов"язано
управління ПФУ у Тульчинському районі
Вінницької області перерахувати та
виплачувати позивачу підвищення до
пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, яка
проживає у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
відповідно до ст.39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року, в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, щомісячно, починаючи
з 17.11.2010 року, до втрати права на таке
підвищення, виплативши заборгованість
з 17.11.2010 року по теперішній час з
урахуванням раніше виплачених сум;
зобов"язано управління ПФУ у
Тульчинському районі Вінницької
області перерахувати та виплачувати
позивачу додаткову пенсію як
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4 категорії відповідно до
ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року в розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком,що
становить 15% прожиткового мінімуму для
непрацюючих осіб,щомісячно, починаючи
з 17.11.2010 року, до втрати права на таку
пенсію, виплативши заборгованість з
17.11.2010 року по теперішній час з
урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
районного суду та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується копією
посвідчення та отримує пенсію та
часткову доплату за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначену у відповідності до
статтей 39, 51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч статтей 39, 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
Постановою Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року, а не в розмірі, як
того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року,
Постановою Міністрів України №530 від
28.05.2008 року відповідач не правомірно
виплачував додаткову пенсію в меншому
розмірі ніж це передбачено статтями 39,
51 зазначеного Закону.

Згідно до частини 1 статті 39
вищевказаного Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
помилково не вказав кінцевої дати
періоду, за який порушене право
позивача підлягає захисту.

Фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій в 2011 році
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України на 2011 рік і
доплату позивачу до пенсії проводить
управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області у розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, тому
право позивача на отримання підвищення
до пенсії до 22 липня 2011 року є
порушеним, оскільки відповідач
неправомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому
розмірі,ніж передбачено ст.ст. 39,51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
в зв`язку з чим його дії слід визнати
неправомірними та зобов`язати провести
перерахунок та виплати позивачу
позивачу недоотримані суми щомісячної
надбавки до пенсії з 17 листопада 2010
року по 22 липня 2011 року. Після 22 липня 2011
року таке право позивача не порушено,
оскільки відповідає Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про державний бюджет України на 2011 рік"
від 14 червня 2011 року.

Таким чином, право позивача на
отримання проведення перерахунку та
виплати основної та додаткової пенсії
підлягає захисту за період з 17.11.2010 року
по 22.07.2011 року.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду з підстав: правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі задовольнити
частково.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 22 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі про перерахунок
пенсії, - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 22 серпня 2011 року
викласти в наступній редакції:

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду у Тульчинському районі
Вінницької області нарахувати та
виплачувати ОСОБА_2 доплату за
проживання на території
радіоактивного забруднення в розмірах,
встановлених ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
17 листопада 2010 року по 22 липня 2011, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Абзац 4 резолютивної частини постанови
Тульчинського районного суду
Вінницької області від 22 серпня 2011
року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду у Тульчинському районі
Вінницької області нарахувати та
виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
дост. 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"в розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком, що становить 15 %
прожиткового мінімуму для непрацюючих
осіб, за період з 17 листопада 2010 року 22
липня 2011 року, з урахуванням фактично
виплачених сум".

В решті постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
22 серпня 2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.