Справа № 475/761/14-а
Суддя: Кривенко О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд
Миколаївської області
35 м. смт. Доманівка Доманівський район
Справа № 475/761/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.07.2014смт. Доманівка

Доманівський районний суд
Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Кривенко
О.В., при секретарі Маташнюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Доманівка
адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора АП ВДАІ Доманівського
району Лисенка Сергія Олексійовича про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в порядку
адміністративного судочинства з
позовною заявою до відповідача про
визнання незаконною та скасування
постанови Інспектора АП ВДАІ
Доманівського району Лисенка Сергія
Олексійовича про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
порушення Правил дорожнього руху
України.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначає, що з рішенням
інспектора не згоден, вважає його
безпідставним і протиправним, а
постанову про накладення
адміністративного стягнення такою, що
підлягає скасуванню, а відповідач
проігнорував те, що він не визнавав
вину та не навів доказів вчинення ним
правопорушення, не вказав свідка, не
зазначив місце вчинення
адмінінстративного правопорушення, не
роз"яснив йому права.

Позивач в судове засідання
надав заяву, в якій просив справу
розглядати в порядку письмового
провадження і підтримав позов.

Зважаючи на те, що у справі є
достатні докази для вирішення її по
суті, немає необхідності в особистих
поясненнях сторін для прийняття
рішення, суд ухвалив про розгляд
справи за відсутності позивача,
відповідача, в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Постанова про притягнення
фізичних осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п. 3 Постанови
Пленуму Вищого Адміністративного Суду
України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні
встановлено, що відносно позивача
відповідачем на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений КУпАП складений протокол
про адміністративне правопорушення,
АА2 №506560, в якому зазначено, що "11.06.14р.
17год.05хв. гром. ОСОБА_1 керував
автомобілем ВАЗ-2109, д/н НОМЕР_1, який
буксирував автопричіп д/н НОМЕР_2, на
який були відсутні документи на
реєстрацію та поліс обов"язкового
соціального страхування, чим порушив
вимоги п.2.1(б)(в) ПДР, за що
відповідальність передбачена ч.І ст.126
КУпАП" та протокол АА2 №506561, в якому
зазначено, що "11.06.14р. о 17год.05хв. гром.
ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2109, д/н
НОМЕР_1 буксирував причіп в якого не
працювали у встановленому режимі задні
стоп сигнали та встановлені різні типи
шини з різними протекторами, чим
порушив вимоги п.(31.4.5 г) (31.4.3а) ПДР, за що
відповідальність передбачена ч.І ст.121
КУпАП".

На підставі цих протоколів винесена
постанова ПСІ №638503 від 11.06.2014р. по
справі про адмін.правопорушення за ч.І
ст.126, ч.І ст.121 КУпАП України і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
600грн. штрафу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
Законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС
України передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Виходячи з положень
зазначених вище законів, Кодексу та з
контексту Конституції України можна
зробити висновок, що однією з
найважливіших тенденцій розвитку
сучасного законодавства України є
розширення сфери судового захисту, у
тому числі судового контролю за
правомірністю і обґрунтованістю
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами
по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані на підставі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність або відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його скоєнні та
інші обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Маючи перед прийняттям
постанови протокол про
адміністративне правопорушення, в
якому позивач заперечував проти
порушення ним Правил дорожнього руху,
зазначаючи, що « за стан причепа
відповідає господар» та «документи
знаходяться у господаря», суб'єкт
владних повноважень мав би,
використовуючи свої повноваження,
зібрати докази, які підтверджували б
наявність складу правопорушення та
спростовували свідчення позивача, але
таких доказів ні протокол, ні постанова
не містить. Відповідно до п.4.2
Інструкції з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху
від 26 лютого 2009 року №77, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 24.04.2009
року за №374/16390, яка розроблена
відповідно до вимог КУпАП і встановлює
порядок провадження у справах про
адміністративні провадження, та
порядок їх обліку, до протоколу про
адміністративне правопорушення
долучаються письмові пояснення
свідків правопорушення. В порушення
вимог вказаної Інструкції, відсутні
пояснення свідка - господаря причепа, в
протоколі не вказано реєстраційний
номер причепа, не зазначено місце
вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 288
КУпАП встановлено, що постанову в
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено в
суд, у порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом. Частиною 3
ст. 162 КАС України надано
адміністративному суду повноваження
на прийняття іншої постанови (не
передбаченої переліком частини 2) , яка
б гарантувала дотримання і захист прав,
свобод людини і громадянина у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень. За змістом ст. 293 КУпАП під
час розгляду позову перевіряється
законність і обґрунтованість
винесеної постанови і приймається одне
з таких рішень: залишення постанови без
зміни; скасування постанови і
надсилання справи на новий розгляд;
скасування постанови і закриття
справи; зміна заходу стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

За зазначених обставин справи
постанова про адміністративне
правопорушення, у зв'язку недостатнім
обґрунтуванням доказами вчиненого
правопорушення, підлягає скасуванню і
справа направляється на новий розгляд
до органу (посадової особи), що її
постановив, оскільки не були з'ясовані
обставини, які мають значення для
справи.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову ПСІ №638503 від 11.06.2014р.
по справі про адмін.правопорушення за
ч.І ст.126, ч.І ст.121 КУпАП України
стосовно ОСОБА_1 - скасувати, а справу
про адміністративне правопорушення
направити на новий розгляд.

Постанова є остаточною та
оскарженню в апеляційному порядку не
підлягає.

Суддя :О. В. Кривенко