Справа № К/9991/25408/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/25408/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмови у виплаті недоотриманої суми
допомоги на оздоровлення та стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення, за касаційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцівської
міської ради Донецької області на
постанову Дебальцевського міського
суду Донецької області від 5 жовтня 2009
року та ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 4 квітня 2011 року, -

встановив:

У березні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмови у виплаті недоотриманої суми
допомоги на оздоровлення і стягнення
недоотриманої допомоги на
оздоровлення за 2007-2009 роки відповідно
до розмірів, встановлених статтею 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), у сумі 6995
гривень.

Постановою Дебальцевського міського
суду Донецької області від 5 жовтня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 4 квітня 2011 року, позов задоволено.
Визнано неправомірною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцівської
міської ради Донецької області у
виплаті ОСОБА_4 недоотриманої суми
разової грошової допомоги за 2007-2009 роки
відповідно до статті 48 Закону №
796-ХІІ. Зобов'язано відповідача
здійснити ОСОБА_4 нарахування та
виплату недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007 рік в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» на 25 січня 2007 року; за 2008 рік в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» на 5 лютого
2008 року; за 2009 рік в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, виходячи
з розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої Законом України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» на 9 січня 2009 року.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Дебальцевського міського суду
Донецької області від 5 жовтня 2009 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 4 квітня 2011 року і
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 мав статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії, а
потім - інваліда ІII групи внаслідок
захворювання, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач перебуває
на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області. Допомога на оздоровлення за
2007-2008 роки йому була нарахована та
виплачена як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії у січні 2007 року і лютому 2008
року, відповідно, у розмірі по 100
гривень, а за 2009 рік - у січні цього ж
року як інваліду ІII групи внаслідок
захворювання, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, у розмірі 90
гривень. Допомога на оздоровлення
позивачеві була виплачена у розмірах,
які встановлено постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі № 796-ХІІ.

Абзацами 3, 4 частини 4 статті 48 Закону №
796-ХІІ було передбачено, що інвалідам ІII
групи щорічна допомога на оздоровлення
виплачується у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, а
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії -
п'яти мінімальних заробітних плат.
Частиною 7 цієї статті встановлено, що
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 було установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії - 100 гривень, а інвалідам ІІІ
групи - 90 гривень.

Пунктом 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V з метою
приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено
на 2007 рік, зокрема, дію абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини 4 та частини 7 статті 48
Закону № 796-ХІІ в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної
плати.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
таким, що не відповідає Конституції
України (є неконституційним) пункт 30
статті 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» щодо
зупинення дії абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого,
сьомого частини 4 та частини 7 статті 48
Закону № 796-ХІІ.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI статтю 48 Закону №
796-ХІІ викладено в новій редакції,
відповідно до якої щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Зазначені рішення Конституційного
Суду України є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені,
крім того, вони мають преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, положення пункту 30 статті
71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» визнані
неконституційними та втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, а положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» - з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008, які відповідно до частини 1
статті 58 Конституції України не мають
зворотної дії в часі. Якщо суб'єкт
владних повноважень виплатив грошову
допомогу під час дії зазначених норм
Законів, то після прийняття рішень
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачеві щорічної разової грошової
допомоги.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виплата щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007, 2008 роки позивачеві
здійснювалася у січні 2007 року та у
лютому 2008 року, відповідно, - в період,
коли наведені норми Законів були
чинними, а їх виконання обов'язковим, а
тому дії Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області на час виплати позивачеві
зазначеної щорічної допомоги за 2007, 2008
роки були правомірними.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли помилкового висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 за
2007, 2008 роки.

Водночас, редакція абзацу 3 частини 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ, яким розмір
грошової допомоги на оздоровлення для
інвалідів ІІІ групи визначено у
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, у 2009 році була чинною
та іншими законодавчими актами, в тому
числі Законом України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня
2008 року № 835-VI, не призупинялась і зміни
до неї не вносились.

Частиною 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком судів про
неправомірність виплати позивачеві як
інваліду ІІІ групи грошової допомоги
на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 90
гривень, встановленого підзаконним
нормативним актом - постановою
Кабінету Міністрів України «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562, який суперечить Закону №
796-ХІІ, та про наявність законних
підстав для нарахування і виплати
позивачеві допомоги на оздоровлення за
2009 рік у розмірі, визначеному абзацом 3
частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230,
232 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області - задовольнити частково.

Постанову Дебальцевського
міського суду Донецької області від 5
жовтня 2009 року та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 4 квітня
2011 року в частині задоволення
позовних вимог за 2007-2008 роки - скасувати
та прийняти в цій частині нову
постанову, якою в задоволенні позову
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмови у виплаті недоотриманої суми
допомоги на оздоровлення та стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення - відмовити.

В іншій частині постанову
Дебальцевського міського суду
Донецької області від 5 жовтня 2009 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 4 квітня 2011 року - залишити
без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.