Справа № 2а-4586/11/1370
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Справа №
4102/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Сеник Р.П.,

суддів:
Хобор Р.Б., Сапіга
В.П.,

за участю секретаря судового
засідання: Гнатик
А.З.,

представника позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
18.03.2014 року за позовом ОСОБА_2 до
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, третіх осіб які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4
про скасування державної реєстрації
транспортних засобів,

В С Т А Н
О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління ДАІ ГУМВС України у
Львівській області, в якому просить
визнати незаконною та скасувати
державну реєстрацію транспортних
засобів, а саме: VOLKSWAGEN T4, 1999 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та FIAT Skudo, 1998 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем протиправно
зареєстровано транспортні засоби,
оскільки позивач не вчиняв будь - яких
дій, спрямованих на реєстрацію за ним
транспортних засобів. Зазначає, що
відповідно до п.8 «Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що засвідчують їхню особу,
однак ОСОБА_2 ніколи заяви на
реєстрацію цих автомобілів не подавав,
яким чином і хто зареєстрував на його
ім'я ці транспортні засоби не знає. У
зв'язку з цим звернувся в прокуратуру
Львівської області та визнаний
потерпілим по кримінальній справі,
порушеній відносно службових осіб
Львівського ВРЕВ УДАІ ГУМВСУ у
Львівській області. Вважає дії УДАІ
ГУМВСУ у Львівській області по
реєстрації транспортних засобі
протиправними, оскільки податок при
реєстрації ніким не сплачено, а орган
реєстрації не пересвідчився в особі, що
реєструвала автомобілі. Враховуючи ці
обставини, просить скасувати
реєстрацію транспортних засобів,
зареєстрованих на його ім'я.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.03.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, її оскаржив ОСОБА_2
подавши апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
оскаржувана постанова суду першої
інстанції винесення даної постанови
відбулося при неповному зясуванні
судом обставин, що мають значення для
справи, а постанова винесена з грубим
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а також суд не врахував
наявність у матеріалах справи копії
висновку експерта в якому зазначено, що
підпис на заявах про реєстрацію
відповідних транспортних засобів
виконані не ОСОБА_2, а не встановленою
особою. Просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою позов ОСОБА_2 задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача яка підтримала
апеляційну скаргу та просить її
задовольнити, перевіривши законність
та обґрунтованість постанови суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав

Згідно ст. 244 ЦК України, довіреністю є
письмовий документ, що підтверджує
повноваження представника діяти від
імені довірителя у відносинах з
третіми особами, на підставі ст.ст. 237-250
ЦК України, довіреність є
одностороннім правочином у якому
визначаються повноваження
представника, а відповідно до ст. 240 ЦК
України правочин, який вчинений
представником, створює, змінює,
припиняє права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише за умови, що
представник діяв в межах наданих йому
повноважень. Вчинення представником
правочину з перевищенням повноважень
може потягнути за собою його
недійсність або неукладеність, якщо
особа, яку представляють, не схвалить
цей правочин.

Укладення представником правочинів на
підставі довіреності є свідченням
існування між ним та особою, яку
представляють, домовленості на
вчинення конкретних юридичних дій,
тобто договірних відносин.

З довіреності від 12.10.2009 року
вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив
ОСОБА_6 на вчинення дій з купівлі
транспортних засобів та їх
постановлення на облік в органах ДАІ.
Таким чином, довіритель виявив
волевиявлення, визначені довіреністю,
а представник мав право або
зобов'язаний виконати надані йому
повноваження з тим, щоб була досягнута
результативна дія довіреності,
відповідно зобов'язання на придбання
автомобілів виконано та не
заперечується.

Матеріалами справи встановлено, що
12.10.2009 року ОСОБА_2 видав довіреність на
ім'я ОСОБА_6, якою уповноважив
останнього бути представником з питань
купівлі, транспортування будь-якої
марки автомобіля із-за кордону в
Україну, його розмитнення, постановки
на облік та отримання свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та
розписуватись від його імені і як
справи вбачається з матеріалів справи
на виконання вказаної довіреності
ОСОБА_6 придбав автомобілі VOLKSWAGEN T4, 1999
року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та FIAT Skudo, 1998
року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 від імені
ОСОБА_2, ввіз на митну територію
України, сплатив митні платежі, однак
такі дії ОСОБА_2 не оскаржує, а оскаржує
лише реєстрацію та постановку на облік
ввезених автомобілів.

Згідно даних Управління ДАІ ГУ МВС
України у Львівській області на ім'я
ОСОБА_2 18.12.2009 року зареєстровано
автомобіль марки T4, 1999 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 та 24.12.2009 року автомобіль
марки FIAT Skudo, 1998 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_2, однак ОСОБА_2 заперечує будь -
яку реєстрацію ним особисто і через
представника реєстрацію на своє імя
зазначених автомобілів.

Судом першої інстанції оглянуто
матеріали реєстраційної справи на
автомобіль VOLKSWAGEN Т4, державний номерний
знак НОМЕР_1, 1999 року випуску, в якій є
заява № 8272 від 15.12.2009 року на видачу
тимчасового талону при уточненні
реєстраційних даних ТЗ, накладна № 168536
від 17.12.2009 року на видачу продукції
власникам, довідка-рахунок від 02.11.2009
року, вантажно-митна декларація про
ввезення ТЗ, сертифікат відповідності,
висновок спеціаліста з комплексного
дослідження ТЗ, а також матеріали
реєстраційної справи на автомобіль FIAT
Skudo, державний номерний знак НОМЕР_2, 1998
року випуску, а саме: заява № 9426 від
22.12.2009 року на видачу тимчасового
талону при уточненні реєстраційних
даних ТЗ, накладна №171134 від 24.12.2009 року
на видачу продукції власникам,
довідка-рахунок від 18.11.2009 року,
вантажно-митна декларація про ввезення
ТЗ, сертифікат відповідності, висновок
спеціаліста з комплексного
дослідження ТЗ, посвідчення про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3.

Згідно дослідженого судом копії
висновку експерта НДЕКЦ ГУМВСУ у
Львівській області № 6/496 від 25.102013 року
зазначено, що досліджувались заяви
гр-на ОСОБА_2 № 8272 від 15.12.2009р. та № 9426
від 22.12.2009р. Згідно з висновками даного
висновку підпис від імені ОСОБА_2 у
заяві №8272 від 15.12.2009 року та заяві №9426
від 22.12.2009 року в графі заявник виконана
не ОСОБА_2, а іншою особою.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
даний висновок експерта як доказ того,
що подані до відповідача заяви від
імені ОСОБА_2 є такими, що подані та
підписані не відомими позивачу
особами, без встановлення справжності
підпису заявника (позивача) та без
документа, що засвідчував особу
заявника, оскільки довіреністю,
виданною ОСОБА_2, останній уповноважив
ОСОБА_6 подавати від його імені заяви,
розписуватися за нього, а також
виконувати всі дії у звязку із
виконанням довіреності, а підпис даної
особи не досліджувався у вищезгаданій
експертизі.

В матеріалах справи міститься вирок
Шевченківського районного суду м.
Львова від 01.07.2013 року у справі №1-233/11,
який набрав законної сили і, з якого
вбачається, що судом встановлено, що
протягом січня 2009-березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у
Львівській області проведено
реєстрацію транспортних засобів без
сплати та із частковою сплатою податку
з власників транспортних засобів,
зокрема, на ОСОБА_2 транспортні засоби -
VOLKSWAGEN T4, 1999 року випуску, НОМЕР_1 д.н.з.
НОМЕР_1 та FIAT Skudo, 1998 року випуску, д.н.з.
НОМЕР_2, але згідно вищевказаного
вироку судом встановлено лише факт
реєстрації ОСОБА_2 транспортних
засобів без сплати податку, проте його
не визнано судом потерпілим у даній
кримінальній справі та реєстрацію
автомобілів не визнано незаконною.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Надані позивачем докази не дають
підстави вважати, що реєстрація
транспортного засобу проводилась з
порушенням законодавства.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку, що відповідач
відмовляючи позивачу в скасуванні
реєстрації транспортного засобу діяв
правомірно а тому у суду відсутні
правові підстави вважати, що державна
реєстрація вказаних транспортних
засобів незаконно проведена на ім'я
ОСОБА_2

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційного суду погоджується із
висновком суду першої інстанції та
вважає, що надані позивачем докази не
дають підстави вважати, що реєстрація
транспортного засобу проводилась з
порушенням законодавства та за таких
обставин апеляційний суд приходить до
висновку, що відповідач відмовляючи
позивачу в скасуванні реєстрації
транспортного засобу діяв правомірно а
тому відсутні правові підстави
вважати, що державна реєстрація
вказаних транспортних засобів
незаконно проведена на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують,
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись: ч.З ст.160, ст.ст.195,196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, апеляційний суд

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 2а- 4586/11/1370 - залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді:
Р.Б. Хобор

В.П. Сапіга

Повний текс постанови виготовлений та
підписаний 17.07. 2014 р.