Справа № 2а-3010/10
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 липня 2014 року м. Київ
В/800/3065/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддів Черпіцької Л.Т., Маслія В.І.,
Мороза В.Ф., Логвиненка А.О., Єрьоміна
А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.01.2014р. № К/9991/28346/12 у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в м. Павлограді
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
м. Павлограді Дніпропетровської
області, в якому просила визнати
незаконними дії відповідача щодо
відмови у переході на пенсію згідно з
Законом України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 грудня 2010 року
позов задоволено. Визнано незаконними
дії відповідача щодо відмови у
переході на пенсію згідно Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".
Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у місті Павлограді
Дніпропетровської області призначити
ОСОБА_1 пенсію на підставі Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність".

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2012 року скасовано
постанову суду першої інстанції та
прийнято нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.01.2014р.
№ К/9991/28346/12 касаційну скаргу ОСОБА_1
залишено без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2012
року залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України рішення Вищого
адміністративного суду України
скаржник ставить питання про його
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права.

На обґрунтування неоднакового з
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права скаржник додає
рішення Вищого адміністративного суду
України від 16.01.2014р. № К/9991/28346/12, від
06.11.2012р. К/9991/63330/11, від 21.11.2013р. №
К/9991/74528/12, від 15.01.2014
№ К/9991/55454/12.

Абзацом 1 частини 1 ст. 237 КАС України
встановлено, що заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як вбачається з оскаржуваного судового
рішення від 16.01.2014р.
№ К/9991/28346/12 Вищий адміністративний
суд України дійшов висновку, що
працювання на посадах заступника
директора та директора КЗ
"Павлоградського
історико-краєзнавчого музею" не
відноситься до наукового стажу згідно
з 24 Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" та п.п. 3, 4
Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04.03.2004
року № 257.

Натомість, у доданому до заяви іншому
судовому рішенні - ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
06.11.2012р. К/9991/63330/11 суд касаційної
інстанції дійшов іншого протилежного
висновку, що період роботи ОСОБА_2, на
посадах заступника директора та
директора, у КЗ "Павлоградський
історико-краєзнавчий музей"
Павлоградської міської ради має бути
зарахований до наукового стажу. Даного
висновку суд касаційної інстанції
дійшов з аналізу ст. 24 Закону України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" та Переліку посад
працівників державних і комунальних
музеїв, які провадять
культурно-освітню та науково-дослідну
діяльність, пов'язану з
комплектуванням музейних зібрань,
експозиційною, фондовою, видавничою,
реставраційною, пам'яткоохоронною
роботою, затвердженому Постановою КМ
України від 22.01.2005 № 82.

Також, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
15.01.2014р. № К9991/55454/12, з
аналізу ст. 24 Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
та Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04.03.2004
року № 257, суд касаційної інстанції
також дійшов аналогічного висновку
стосовно того, що перебування на посаді
заступника генерального директора
музею зараховується до наукового
стажу.

Отже, колегія суддів вбачає неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема статті ст. 24
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", Переліку
посад наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III - IV рівнів акредитації, перебування
на яких дає право на призначення пенсії
та виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.03.2004 року № 257 та Переліку посад
працівників державних і комунальних
музеїв, які провадять
культурно-освітню та науково-дослідну
діяльність, пов'язану з
комплектуванням музейних зібрань,
експозиційною, фондовою, видавничою,
реставраційною, пам'яткоохоронною
роботою, затвердженому Постановою КМ
України від 22.01.2005 № 82.

Обговоривши доводи заяви та виходячи з
мети судового перегляду, колегія
суддів знаходить підстави для допуску
заяви до провадження.

Одночасно, ОСОБА_1 заявлено клопотання
про поновлення строку звернення із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.01.2014р. № К/9991/28346/12.

Дослідивши викладені в заяві
обставини, колегія суддів дійшла
висновку про поважність причин
пропуску ОСОБА_1 процесуального строку
звернення із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.01.2014р. № К/9991/28346/12.

Керуючись ст.ст. 102, 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити ОСОБА_1 строк звернення із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.01.2014р. № К/9991/28346/12.

2. Допустити справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Павлограді Дніпропетровської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити дії до
провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.01.2014р. № К/9991/28346/12 за заявою ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді: