Справа № 803/1163/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Справа № 803/1163/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Котельчука
Б.Я.,

представника третьої особи
Дробишинець Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Ківерцівської районної
державної адміністрації Волинської
області, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Волинська обласна державна
адміністрація про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, поновлення на посаді та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до
Ківерцівської районної державної
адміністрації Волинської області (далі
- Ківерцівська РДА), третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Волинська обласна державна
адміністрація (далі - Волинська ОДА), в
якому просить визнати нечинним та
скасувати розпорядження відповідача
від 13.05.2014 року №47-ос «Про звільнення
ОСОБА_1», поновити її на посаді
начальника відділу освіти
Ківерцівської РДА, стягнути з
відповідача різницю між заробітною
платою та розміром допомоги по
безробіттю за час вимушеного прогулу,
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку, витрати на правову
допомогу, які пов'язані з розглядом
справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
внаслідок тиску зі сторони місцевих
активістів та представників ВО
«Свобода», який розпочався в лютому 2014
року, позивач без особистого
волевиявлення 13.05.2014 року написала
заяву про звільнення із займаної
посади за згодою сторін (пункт 1 статті
36 КЗпП України). Листом від 13.05.2014 року
№2376/44/2-14 Волинська ОДА погодила
звільнення ОСОБА_1 і розпорядженням
Ківерцівської РДА від 13.05.2014 року №47-ос
позивача було звільнено із займаної
посади. ОСОБА_1 вважає, що оскаржуване
розпорядження було видане без
дотримання встановленого законом
порядку, без достатніх правових
підстав і особою, яка не мала на це
повноважень. Зокрема, звільнення не
погоджене з управлінням освіти і науки
Волинської ОДА, а погодження надано
керівником апарату Волинської ОДА.
Крім того, розпорядження про
звільнення підписав заступник голови
Ківерцівської РДА ОСОБА_6, який не мав
на це повноважень і діяв всупереч
положенням частини другої статті 11
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації».

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги
з підстав, викладених у позовній заяві,
просили позов задовольнити. Допитана в
судовому засіданні як свідок ОСОБА_1
суду показала, що з кінця лютого 2014 року
неодноразово була об'єктом
переслідувань в боку громадських
активістів та представників ВО
«Свобода», які вимагали її звільнення
із займаної посади. Так, заява на
звільнення за власним бажанням під
тиском вказаних осіб нею була написана
24.02.2014 року, яка в подальшому була
відкликана. З 08.03.2014 року по 08.04.2014 року
вона перебувала на листку
непрацездатності, а 09.04.2014 року,
вийшовши на роботу, не була допущена до
свого робочого місця, оскільки
представники ВО «Свобода» перекрили
вхід до відділу освіти Ківерцівської
РДА, про що є повідомлення на сайті
«Ківерці. Неформатний сайт міста»
(http://www.kivertsi.in.ua/). За вказаним фактом
вона звернулась до Ківерцівського РВ
УМВС України у Волинській області.
Разом з тим, з 09.04.2014 року по 04.05.2014 року
перебувала у відпустці, а 05.05.2014 року
знову прийшов натовп, який вимагав її
звільнення. З огляду на те, що
громадські діячі перешкоджали
здійсненню службових обов'язків,
погрожували їй та її сім'ї, 06.05.2014 року
нею була написана заява на відпустку,
яка не була задоволена. Заступник
голови Ківерцівської РДА ОСОБА_6
просив, щоби вона звільнилась. Тоді ж
06.05.2014 року нею була написана інша заява
на переведення її на посаду вчителя
іноземної мови ЗОШ І-ІІІ ступеня
смт.Цумань, попередньо надавши
відпустку терміном 15 календарних днів,
яку також не було задоволено. Внаслідок
цього вона 06.05.2014 року написала заяву
про звільнення із займаної посади за
згодою сторін з 07.05.2014 року. 07 та 08
травня 2014 року вона перебувала на
роботі, чекали на погодження
Волинської ОДА на звільнення. Після
вихідних 13.05.2014 року перебувала на
роботі, а 14.05.2014 року її повідомили про
звільнення із займаної посади з 13.05.2014
року за згодою сторін та попросили
написати заяву на звільнення 13-ти
числом, що вона і зробила, а попередні
заяви від 06.05.2014 року їй повернули на
руки. Зазначила, що не хотіла залишати
посаду начальника відділу освіти
Ківерцівської РДА, однак під тиском і
погрозами громадськості вимушено
написала заяву про звільнення.

В поданих суду запереченнях (а.с.48-49)
відповідач адміністративний позов не
визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 до
правоохоронних органів зі скаргою на
місцевих активістів не зверталась, з
метою захисту своїх законних прав та
інтересів до керівництва
райдержадміністрації також не
зверталась. Оскільки Ківерцівська РДА
не була ініціатором у звільненні
ОСОБА_1 із займаної посади і ніякого
тиску на останню не чинила, тому її
заява про звільнення з роботи за угодою
сторін була прийнята і задоволена.
Просить у задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав подані суду
заперечення в повному обсязі та
додатково пояснив, що 06.05.2014 року ОСОБА_1
подала заяву про звільнення з займаної
посади з 07.05.2014 року за згодою сторін.
Після отримання 13.05.2014 року погодження
Волинської ОДА відповідачем видано
розпорядження від 13.05.2014 року №47-ос
«Про звільнення ОСОБА_1». Оскаржуване
розпорядження вважає законним, тому
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

В поданих поясненнях на
адміністративний позов (а.с.50) третя
особа - Волинська ОДА зазначила, що
ОСОБА_1 звернулася із заявою до
Ківерцівської РДА про звільнення з
посади начальника відділу освіти
Ківерцівської РДА за угодою сторін.
Листом від 13.05.2014 року №2376/44/2-14
Волинська ОДА погодила звільнення
ОСОБА_1 з посади начальника відділу
освіти Ківерцівської РДА за угодою
сторін. Дане погодження підписав
заступник керівника апарату -
начальник організаційного відділу
апарату обласної державної
адміністрації ОСОБА_8, так як на цей час
він виконував обов'язки заступника
голови - керівника апарату
облдержадміністрації ОСОБА_9, який вже
був звільнений з роботи.
Розпорядженням голови Ківерцівської
РДА від 13.05.2014 року №47-ос ОСОБА_1
звільнено з роботи відповідно до вимог
Кодексу законів про працю України.
Оскільки будь-яких доказів написання
позивачем заяви під тиском не надано,
просить у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні представник
третьої особи підтримала письмові
пояснення Волинської ОДА, просила
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 Додатково пояснила, що до
Волинської ОДА 07.05.2014 року надійшов
лист від Ківерцівської РДА про
погодження звільнення ОСОБА_1 13.05.2014
року начальник управління освіти і
науки Волинської ОДА ОСОБА_10 та
заступник голови Волинської ОДА
ОСОБА_11 погодили звільнення позивача
із займаної посади, про що Ківерцівську
РДА повідомлено листом за підписом
заступника керівника апарату
Волинської ОДА ОСОБА_8

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
часткового задоволення з огляду на
таке.

Судом встановлено, що з 21.06.2012 року
ОСОБА_1 була призначена по переведенню
на посаду начальника відділу освіти
райдержадміністрації, про що свідчить
розпорядження голови Ківерцівської
РДА №39-ос від 21.06.2012 року (а.с.109).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 13.05.2013
року остання просила звільнити її із
займаної посади за угодою сторін на
підставі п.1 ст.36 КЗпП України з 13.05.2014
року (а.с.7).

Згідно з розпорядженням заступника
голови Ківерцівської РДА ОСОБА_6 від
13.05.2014 року №47-ос «Про звільнення
ОСОБА_1» її звільнено з посади
начальника відділу освіти районної
державної адміністрації за угодою
сторін з 13 травня 2014 року (а.с.9).
Підставою для такого звільнення
слугували заява ОСОБА_1, лист
облдержадміністрації від 13 травня 2014
року №2376/44/2-14 «Про погодження
звільнення ОСОБА_1».

Правовий статус позивача, в тому числі
підстави припинення служби,
врегульовано Законами України «Про
державну службу» та «Про місцеві
державні адміністрації», Кодексом
законів про працю України.

Так, статтею 30 Закону України «Про
державну службу» визначено, що
припинення державної служби можливе на
загальних підставах у відповідності до
Кодексу законів про працю України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 36 КЗпП України однією з підстав
припинення трудового договору є угода
сторін.

За змістом вказаної норми при
домовленості між працівником і
уповноваженим органом про припинення
трудового договору за пунктом 1 статті
36 КЗпП України договір припиняється в
строк, визначений сторонами,
анулювання такої домовленості може
мати місце лише при взаємній згоді обох
сторін.

Якщо працівник подає письмову заяву
про припинення трудового договору, то в
ній мають бути зазначені прохання
звільнити його за угодою сторін і дата
звільнення. Саме ж оформлення
припинення трудового договору за
угодою сторін має здійснюватися лише в
письмовій формі. У наказі
(розпорядженні) і трудовій книжці
зазначаються підстава звільнення за
угодою сторін з посиланням на пункт 1
статті 36 КЗпП України і раніше
домовлена дата звільнення.

Відповідно до пункту 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів» (із змінами та
доповненнями) при домовленості між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом про
припинення трудового договору за
пунктом 1 статті 36 КЗпП (за згодою
сторін) договір припиняється в строк,
визначений сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді про це власника або
уповноваженого ним органу і
працівника.

Відповідно до частини другої статті 11
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» керівники структурних
підрозділів місцевих державних
адміністрацій призначаються на посаду
та звільняються з посади головами
відповідних державних адміністрацій
за погодженням з органами виконавчої
влади вищого рівня в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з частиною другою пункту 1
Порядку призначення на посади та
звільнення з посад керівників
управлінь, відділів, інших структурних
підрозділів місцевих державних
адміністрацій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.1999 року №1374, керівники
управлінь, відділів, інших структурних
підрозділів районних, районних у
містах Києві і Севастополі державних
адміністрацій призначаються на посади
та звільняються з посад за погодженням
з відповідними обласними, Київською і
Севастопольськими міськими державними
адміністраціями.

Відповідно до пункту 1.2 Посадової
інструкції начальника відділу освіти
Ківерцівської районної державної
адміністрації ОСОБА_1 позивач
призначалась та звільнялась
розпорядженням голови районної
державної адміністрації за
погодженням з управлінням освіти і
науки Волинської обласної державної
адміністрації (а.с.14-17).

Таким чином, звільненню начальника
відділу освіти райдержадміністрації
повинно передувати відповідне
погодження начальника управління
освіти і науки Волинської ОДА, а
рішення про звільнення вправі приймати
відповідний голова
райдержадміністрації.

Як встановлено судом, на підставі заяви
ОСОБА_1 на звільнення за згодою сторін
від 06.05.2014 року (а.с.51) Ківерцівською РДА
скеровано голові Волинської ОДА лист
від 07.05.2014 року №1179/20/2-14 з проханням
погодити звільнення позивача з посади
начальника відділу освіти
Ківерцівської РДА (а.с.38). На даному
листі містяться підписи за 13.05.2014 року з
відмітками «Погоджено» ОСОБА_10 та
ОСОБА_11

Розпорядженням голови Волинської ОДА
від 15.04.2014 року №128-ос підтверджується
та обставина, що ОСОБА_10 з 16.04.2014 року за
погодженням з Міністерством освіти і
науки України призначена на посаду
начальника управління освіти і науки
Волинської ОДА.

Таким чином, погодження начальника
управління освіти і науки Волинської
ОДА ОСОБА_10 на звільнення ОСОБА_1 із
займаної посади було отримане 13.05.2014
року.

Листом від 13.05.2014 року №2376/44/2-14
Волинська ОДА повідомила Ківерцівську
РДА, що звільнення ОСОБА_1 з посади
начальника відділу освіти
райдержадміністрації погоджено (а.с.8).

З огляду на викладене, твердження
позивача про відсутність належного
погодження на її звільнення
спростовуються дослідженими судом
доказами.

Разом з тим, як свідчить оспорюване
позивачем розпорядження від 13.05.2014 року
№47-ос, останнє прийняте за підписом
заступника голови Ківерцівської РДА
ОСОБА_6

Водночас матеріалами справи
підтверджується та обставина, що
ОСОБА_6 станом на 13.05.2014 року виконував
обов'язки голови Ківерцівської Р.А.

Так, згідно розподілу функціональних
обов'язків між головою, першим
заступником, заступниками голови та
керівником апарату районної державної
адміністрації, затверджених
розпорядженням голови Ківерцівської
РДА ОСОБА_12 від 05.07.2012 року №309, перший
заступник голови ОСОБА_13 виконує
обов'язки голови на період його
відсутності, а заступник голови ОСОБА_6
виконує обов'язки першого застпуника у
разі його відсутності (а.с.67-81).

Розпорядженням голови Ківерцівської
РДА від 25.02.2014 року №22-ос «Про
звільнення ОСОБА_13» першого заступника
голови райдержадміністрації ОСОБА_13
звільнено з посади у зв'язку з виходом
на пенсію 03 березня 2014 року (а.с.83).

Відповідно до розпорядження голови
Ківерцівської РДА від 24.03.2014 року №32-ос
«Про припинення повноважень голови
районної державної адміністрації»
голова Ківерцівської РДА ОСОБА_12 24
березня 2014 року припинив виконання
своїх функцій та повноважень.
Зазначеним розпорядженням виконання
функцій і повноважень голови
райдержадміністрації покладено на
ОСОБА_6 (а.с.40).

Таким чином, посилання позивача на те,
що оскаржуване розпорядження про її
звільнення видане не уповноваженою
особою, не знайшли свого підтвердження
в ході з'ясування обставин у справі по
суті.

Суд також вважає безпідставними
твердження позивача про написання
заяви на звільнення із займаної посади
без її добровільного волевиявлення, за
наявності примусу зі сторони місцевих
активістів та членів ВО «Свобода»,
оскільки відповідних доказів з цього
приводу позивачем не надано.

Суд не приймає до уваги як доказ тиску
звернення позивача до Ківерцівського
РВ УМВС України у Волинській області
09.04.2014 року (а.с.91), оскільки на підставі
цього звернення досліджувались інші
обставини, що не мають відношення до
написання позивачем заяв від 06.05.2014
року та 13.05.2014 року, про що свідчить
постанова про закриття кримінального
провадження від 24.04.2014 року (а.с.93-94).

Разом з тим, будь-яких доказів тиску на
позивача з боку керівництва
Ківерцівської РДА з вимогою
звільнитись із займаної посади судом
також не зібрано.

При цьому суд вважає, що діяльність
позивача на керівній посаді в органі
державної влади цілком закономірно
могла піддаватись критиці та
громадському осуду, однак вказані
обставини не можуть слугувати
підставою для поновлення останньої на
роботі.

Водночас безпідставними є доводи
позивача про те, що Ківерцівською РДА
порушено порядок реєстрації поданих
нею заяв, оскільки відповідно до
Інструкції з діловодства в
Ківерцівській РДА, затвердженої
розпорядженням голови
райдержадміністрації від 26.04.2012 року
№206 (а.с.122-163), реєстрація заяв на
звільнення не передбачена.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що ОСОБА_1 звільнена із
посади начальника відділу освіти
Ківерцівською РДА правомірно, з
дотриманням вимог КЗпП України та
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», а тому в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
нечинним та скасування розпорядження
Ківерцівської РДА від 13.05.2014 року №47-ос
«Про звільнення ОСОБА_1», поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу слід
відмовити.

Водночас, позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення з Ківерцівської РДА
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні
підлягають до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до статті 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Судом встановлено, що при звільненні
ОСОБА_1 з займаної посади 13.05.2014 року
відповідачем не був проведений в день
звільнення повний розрахунок з нею.
Фактичний розрахунок з ОСОБА_1
Ківерцівською РДА проведено 11.06.2014
року, що підтверджується відомістю
розподілу заробітної плати від 11.06.2014
року (а.с.170) та не оспорюється
представником відповідача.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що
в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до довідки Ківерцівської
РДА №99/2-14 від 08.07.2014 року (а.с.88)
середньоденна заробітна плата ОСОБА_1
складала 106,47 грн. Час затримки
розрахунку при звільненні за період з
13.05.2014 року по 11 червня 2014 року
становить 19 днів.

Таким чином, у зв'язку з непроведенням
відповідачем повного розрахунку з
ОСОБА_1 в день її звільнення 13.05.2014 року,
суд дійшов висновку про стягнення з
Ківерцівської РДА на користь ОСОБА_1
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні в
сумі 2022,93 грн. (106,47 грн. х 19 = 2022,93 грн.).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Кодексу законів
про працю України, Закону України «Про
місцеві державні адміністрації», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Стягнути з Ківерцівської районної
державної адміністрації Волинської
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 2022,93
грн. (дві тисячі двадцять дві грн. 93
коп.).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 15 липня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій