Справа № 2а-1148/12/1470
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/800/10490/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Державної
фінансової інспекції в Миколаївській
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
12.07.2012р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2013р. у справі

за позовом Державної фінансової
інспекції в Миколаївській області

до відповідача Каширівської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області

про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

7.05.2010р. до суду надійшов позов
Контрольно-ревізійного управління в
Миколаївській області,
правонаступником якого є Державна
фінансова інспекція в Миколаївській
області (далі Фінінспекція), про
зобов'язання Каширівську сільську раду
виконати вимогу позивача. Позов
мотивовано тим, що, за наслідками
проведеної Фінінспекцією ревізії
діяльності сільради, останній
направлено вимогу із зобов'язанням
вчинити дії по усуненню порушень
законодавства, проте відповідач
відмовився виконувати належним чином
вимогу Фінінспекції.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12.07.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2013р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
Фінінспекція звернулась з касаційною
скаргою, в яких, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просила їх скасувати та задовольнити
позов. При цьому скаржник зазначив, що
суди дійшли помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за наслідками
проведеної позивачем ревізії складено
акт від 17.03.2010р. №13-24/02 та 31.03.2012р.
направлено в адресу сільської ради
вимогу №13-14/132 про усунення виявлених
ревізією порушень. В пункті 2 вимоги
відповідача зобов'язано прийняти
заходи для повернення до земель
державного та резервного фондів
Каширівської сільської ради земельні
ділянки, незаконно передані у приватну
власність.

Відповідно до статей 10, 15 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
(в редакції, що діяла на час звернення
позивача до суду) законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються, а
підрозділам КРУ надано право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Здійснивши аналіз залучених до
справи доказів, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про те, що при
прийнятті рішення про зобов'язання
відповідача здійснити дії, визначені в
пункті 2 вимоги, Фінінспекція діяла
всупереч приписів, визначених в
частині 3 статті 2 КАС України, що
унеможливлює задоволення позову в цій
частині.

При цьому, в судових рішеннях
наведено мотиви, з яких суди виходили
при їх прийнятті, мотиви неврахування
доводів позивача та положення закону,
яким керувались суди при прийнятті
своїх рішень.

Відповідно до частини першої статті
220 КАС України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Касаційна скарга не спростовує
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні адміністративного спору
та, по суті, зводиться до переоцінки
достовірності проаналізованих судами
доказів.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Миколаївській
області залишити без задоволення,
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12.07.2012р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2013р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз