Справа № 824/2166/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

824/2166/14-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р. cправа № 824/2166/14-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Сокирянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області до відкритого акціонерного товариства "Сокирянський завод пиво-безалкогольних напоїв" про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача надав суду клопотання, відповідно до змісту якого просить розглянути справу у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач надав суду заперечення на позов відповідно до змісту якого заперечує щодо задоволення позову.

У судове засідання представник відповідача не з’явився, хоча про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Крім цього, від відповідача до суду надійшло клопотання у якому він просить відкласти слухання справи у зв’язку із відрядженням голови правління до м. Києва до участі в семінарі-нараді. Суд, враховуючи те, що відповідач є юридичною особою, інтереси якої крім законного представника може представляти будь-який інший представник за довіреністю, з метою недопущення процесуальних зловживань, визнає неприбуття представника відповідача до суду таким, що відбулось без поважаних причин. При цьому суд зазначає, що повістка про виклик отримана уповноваженою особою відповідача (не головою правління) 20.06.2014 р. (наказ про відрядження складений 09.07.2017 р.), що надавало йому можливість технічно забезпечити явку свого представника до суду.

Керуючись положеннями ч.ч.4,6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), а також враховуючи наявні у справі докази та заперечення на позов відповідача, з метою вирішення спору у розумні строки, суд вважає за можливим розглянути цю справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до змісту позову та додатків до нього, вимоги позивача обґрунтовані наступним.

Відповідно до наявних у справі матеріалів, а саме заперечення на позов, відповідач позов не визнає, оскільки ним самостійно суми податкового зобов’язання із єдиного податку не узгоджувались, позивачем податкові повідомлення-рішення на суму стягнення не приймались, податкові вимоги на його адресу не направлялись.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до п.14.1.175., ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із ст.20 ПК України органи державної податкової служби є органами стягнення та уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень. Таким чином, ДПІ має право звертатись до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ВАТ " Сокирянський завод " є юридичною особою, згідно довідки відповідач взятий у ДПІ на облік як платник податків з 20.01.1997 р.

Структура податкового боргу, який просить стягнути позивач з ВАТ " Сокирянський завод " складається із:

- пені у сумі 3,81 грн. нарахованої у зв’язку із несвоєчасністю сплати відповідачем податкових зобов’язань

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із п.57.1. ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідження матеріалів справи встановлено, що у строки встановлені ПК України відповідач самостійно узгодженні ним суми податкового зобов’язання не сплатив, що призвело до утворення податкового боргу.

Також, згідно п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пенею є сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов’язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідачем податкові зобов’язання з єдиного податку у строки встановлені законодавством України не сплаченні, у зв’язку із чим, по даному виду податкового зобов’язання ДПІ, відповідно до положень ст.129 ПК України нараховано пеню у сумі 3,81 грн.

На момент розгляду справи у суді сума пені, зазначена вище, відповідачем не погашена.

Згідно із ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Аналогічний нормативний припис зазначений і у п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України відповідно до якого платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто.

Пунктом 95.1. ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3. ст. 95 ПК України).

Щодо позицій відповідача, які викладені у запереченні на позов, згідно яких ним самостійно суми податкового зобов’язання із єдиного податку не узгоджувались, позивачем податкові повідомлення-рішення на суму стягнення не приймались, податкові вимоги на його адресу не направлялись, суд зазначає, що вони спростовуються матеріалами справи, оскільки суми податкового зобов’язання із єдиного податку узгодженні відповідною податковою декларацією від 10.02.2014 р. (а.с.13-15), податкова вимога сформована та надіслана відповідно до вимог ПК України (а.с.12), до структури податкового боргу, який є предметом стягнення у цій справі, суми податкових зобов’язань визначені податковими повідомленнями-рішеннями не входять.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У зв’язку із зазначеним суд не стягує з відповідача судові витрати здійсненні позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Анісімов