Справа № 345/5987/13-а
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р.
Справа № 876/2329/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 30.01.2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Калуської міської ради, третя особа
ОСОБА_3 про визнання незаконними
рішень,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 28.10.2013 року звернулася до суду з
адміністративним позовом до Калуської
міської ради, третя особа ОСОБА_3 про
визнання незаконними рішень Калуської
міської ради щодо земельної ділянки по
вул. Івано-Франківській.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
30.01.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою визнати
незаконними рішення Калуської міської
ради, покликаючись на невірне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Обґрунтовує свої доводи тим, що
згідно витягу з протоколу засідання
Калуської міської ради від 11.09.2013 року
підставою для підтвердження рішення
Калуської міської ради № 2121 від 16.07.2013
року про надання ОСОБА_3 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по вул.
Івано-Франківській слугувала
недостовірна інформація про те, що між
суміжними землекористувачами тривав
судовий спір, який в подальшому
вирішився на її користь. Рішенням №2190
від 11.09.2013 року Калуської міської ради
позивачу відмовлено у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства по вул.
Івано-Франківській орієнтованою
площею 0.2130 га у зв'язку із відсутністю
оновленого генерального плану, що на
думку позивачки є протиправним та
підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подана скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Судом апеляційної інстанції
встановлено і підтверджується
матеріалами справи, рішенням Калуської
міської ради № 2121 від 16.07.2013 року надано
ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для надання в оренду для
ведення городництва по вул.
Івано-Франківській орієнтованою
площею 0.0500 га. Дане рішення було
зупинене розпорядженням Калуського
міського голови під час засідання
Калуської міської ради 11.09.2013 року.
Згідно витягу із протоколу засідання
Калуської міської ради від 11.09.2013 року
депутати Калуської міської ради
підтвердили своє рішення № 2121 від
16.07.2013 року двома третинами депутатів
від загального складу ради, а тому воно
набрало чинності.

Згідно витягу з протоколу №20 засідання
узгоджувальної земельної комісії від
04.05.2012 року, яке затверджене рішенням
Калуської міської ради від 03.07.2012 року
№1395, щодо надання земельної ділянки в
оренду для ведення городництва на вул.
Івано-Франківській ОСОБА_3 наявний
земельний спір щодо земельної ділянки
на яку претендують кілька осіб
рекомендовано вирішити це питання в
судовому порядку.

Рішенням Калуської міської ради № 2190
від 11.09.2013 року про відмову у наданні
ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства по вул.
Івано-Франківській орієнтованою
площею 0.2130 га., у зв'язку із відсутністю
оновленого генерального плану.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2013 року
на постанову Калуського
міськрайонного суду від 06.08.2012 року
вимоги ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а постанову суду без змін,
про визнання незаконним (не чинним) та
скасування п. 1.2 розпорядження міського
голови міста Калуша № 90-р від 30.03.2012
року, яким призупинено дію рішення
Калуської міської ради № 1168 від 29.03.2012
року у зв'язку із відсутністю у
первинних матеріалах документів, що
підтверджують право позивачки на
спадщину, щодо спірної земельної
ділянки після смерті гр. ОСОБА_4, а тому
зазначена обставина в порядку ст. 72 КАС
України при розгляді даного спору не
потребує доказування.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи позивача щодо
порушень, вимог земельного
законодавства при передачі земельної
ділянки ОСОБА_3 у приватну власність, та
переважного права на отримання
земельної ділянки у власність, якою
вона фактично користується, оскільки
відповідно до ч.1 ст. 119 ЗК України
громадяни, які добросовісно, відкрито і
безперервно користуються земельною
ділянкою протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування з клопотанням про
передачу її у власність або надання у
користування. А відповідно до пункту 1
Прикінцевих положень Земельного
кодексу України, він набирає чинності з
1 січня 2002 року, а тому норма статті 119
Земельного кодексу України щодо
набуття права власності на земельну
ділянку за набувальною давністю може
застосовуватися з 1 січня 2017 року.

Таким чином, основними умовами набуття
права власності є користування
земельною ділянкою протягом 15 років з
моменту набрання чинності ЗК України
від 25.10.2001 року, який набрав чинності
01.01.2002 року, тобто дана норма може
застосовуватись з 01.01.2017 року.

Суд апеляційної інстанції не знаходить
підстав скасовувати рішення щодо
дозволу ОСОБА_3, оскільки воно не
суперечить встановленим обставинам
справи та є не доведено порушення права
позивачки при отриманні земельної
ділянки і її розмежування. Та як
встановлено судом не має відношення до
спірної земельної ділянки, якою вона
користується.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 24 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», що у разі відсутності
плану зонування або детального плану
території передача (надання) земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності чи користування
фізичним та юридичним особам для
містобудівних потреб, а також зміни їх
цільового призначення забороняється,
однак вже від 19.09.2013 року були внесені
зміни щодо зупинення дії заборони на
відведення земельних ділянок, яким
встановлено, що дія частин 3,4 ст. 24 цього
Закону до 01.01.2015 року не поширюється на
території, де відповідно до цього
Закону не затверджені плани зонування
або детальні плани території, однак ці
зміни були внесені до прийняття
рішення Калуської міської радою від
11.09.2013 року.

Рішення Калуської міської ради № 2190
від 11.09.2013 року відмовлено у наданні
ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства по вул.
Івано-Франківській орієнтованою
площею 0.2130 га., у зв'язку із відсутністю
оновленого генерального плану з чим
погоджується суд апеляційної
інстанції з врахуванням чинного
законодавства на момент прийняття
оскаржуваного рішення.

Отже, використання земельної ділянки
здійснюється виключно відповідно до
генерального плану населеного пункту,
а відтак, надання безоплатно у
власність земельної ділянки також не
може бути проведено за відсутності
такого плану.

З матеріалів справи вбачається, що
подане клопотання позивача про
виділення земельної ділянки у
власність було винесено та розглянуто
на засіданні сесії міської ради з
прийняттям рішення, що вказує на
відсутність будь-яких порушень норм
чинного земельного законодавства та
дотримання процедури розгляду таких
клопотань.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Стаття 200 КАС України передбачено, що
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від
30.01.2014 року у справі № 345/5987/13-а -
залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складення
такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 17.07.2014
року