Справа № 813/2717/14
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 876/5480/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого - судді -
Мікули О.І.,

суддів -
Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання -
Рак Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Держземагентства у
Львівській області про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії,-

в с т
а н о в и в :

01 квітня 2014 року позивач- Тимків Б.М.
звернувся в суд з позовом до
відповідача- Головного управління
Держземагентства у Львівській області,
в якому просить визнати незаконним та
скасувати рішення (відмову)
відповідача у наданні йому дозволів на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства та
зобов'язати відповідача у межах своєї
компетенції розглянути заяву про
надання земельних ділянок в оренду для
ведення фермерського господарства та
прийняти рішення, яким надати згоду
(дозвіл) на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Львівській області від 18 березня 2014
року № 31-13-0.5-2359/2-14 ОСОБА_1 у наданні
дозволів на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства. Зобов'язано
Головне управління Держземагенства у
Львівській області повторно
розглянути заяви ОСОБА_1 від 18 лютого 2014
року у відповідності до вимог
Земельного Кодексу України. У решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та підлягає скасуванню, покликаючись
на те, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тому
факту, що Головне управління
Держземагенства у Львівській області
відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на
земельні ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства на
території Пісочнянської та
Держівської сільських радах
Миколаївського району на підставі ч.3
ст.123 Земельного кодексу України, а
саме: у зв'язку із невідповідністю площ
та лінійних розмірів, вказаних у
клопотаннях позивача земельних
ділянок, матеріалам інвентаризації, а
також відсутністю у клопотаннях
відомостей про необхідність
виготовлення проекту землеустрою чи
технічної документації щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості). Відмова
обгрунтовується тим, що з наданої
інформації Управлінням
Держземагенства у Миколаївському
районі земельні ділянки площами 36,80 га
на території Пісочнянської та 20,00 га на
території Держівської сільських рад,
розміщені на землях, які згідно з
проектом роздержавлення і
приватизації земель Пісочнянської та
Держівської сільських рад відносяться
до пайового фонду і можуть надаватися
виключно для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
громадянам, які мають право на земельну
частку (пай). Земельні ділянки площами
21,39 га та 31,90 га, які розміщені на
території Пісочнянської сільської
ради, розміщені у масивах, по яких
Головним Управлінням Держземагенства
вже прийняті накази про надання
земельних ділянок в оренду для ведення
фермерського господарства. Земельні
ділянки площами 15,98 га, 12,10 га та 7,90 га на
території Пісочнянської сільської
ради знаходяться в межах масивів
проінвентаризованих та зареєстрованих
в ДЗК земель відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2012 року №513 "Про затвердження
порядку проведення інвентаризації
земель" на виконання плану заходів,
передбачених бюджетною програмою за
КПКВК 2803030 "Проведення земельної
реформи". Вважає таку відмову
правомірною. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача (апелянта) -
Сціра Т.І. у судовому засіданні
підтримала доводи, викладені в
апеляційній скарзі, вважає висновки
суду першої інстанції неправильними та
необгрунтованими, просить апеляційну
скаргу задовольнити.

Представник позивача- Покрова Л.Ю. в
судовому засіданні не погодився з
доводами апеляційної скарги і вважає,
що вони не спростовують висновків суду
першої інстанції, який ухвалив законне
та обґрунтоване рішення, просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представника апелянта і
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, а оскаржувану
постанову - скасувати з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
18 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Головного Управління Держземагенства
у Львівській області із заявами про
надання земельних ділянок в оренду для
ведення фермерського господарства:
земельної ділянки орієнтовною площею
36,8 га, яка розташована за межами с.
Пісочна у напрямку м. Стрий, зліва від
автодороги Львів-Стрий та справа від
колії Львівської залізниці (заява № 1);
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 20 га, яка
знаходиться на території Держівської
сільської ради, в урочищі «Восовини»,
за межами населеного пункту (заява № 2);
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 21,39 га, яка
розташована за межами с. Пісочна у
напрямку м. Стрий, зліва від автодороги
Львів-Стрий та справа від колії
Львівської залізниці (заява № 3);
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 31,9 га, яка
розташована за межами с. Пісочна у
напрямку м. Стрий зліва від автодороги
Львів-Стрий та справа від колії
Львівської залізниці (заява № 4);
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 15,98 га, яка
розташована за межами с. Пісочна у
напрямку м. Стрий зліва від
Роздільської гірничої колонії та
справа від річки Чернички (заява № 5);
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 12,1 га, яка
розташована за межами с. Пісочна у
напрямку м. Стрий, зліва від автодороги
Львів-Стрий та справа від колії
Львівської залізниці (заява № 6);
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 7,9 га, яка
розташована за межами с. Пісочна у
напрямку, м. Стрий, зліва від автодороги
Львів-Стрий та справа від колії
Львівської залізниці (заява № 7).

Листом від 18 березня 2014 року Головне
управління Держземагенства у
Львівській області на підставі ч.3 ст.123
ЗК України відмовило ОСОБА_1 у наданні
дозволів на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для ведення фермерського
господарства на території
Пісочнянської та Держівської
сільських радах Миколаївського району
Львівської області у зв'язку з
невідповідністю площ та лінійних
розмірів, вказаних у клопотаннях
позивача земельних ділянок, матеріалам
інвентаризації, а також відсутністю у
клопотаннях відомостей про
необхідність виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення чи
технічної документації щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
виключний перелік підстав відмови у
наданні дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства
передбачений ст.123 ЗК України. Разом з
тим, відмова Головного управління
Держземагенства у Львівській області
від 18 березня 2014 року № 31-13-0.5-2359/2-14
суперечить вимогам Земельного кодексу
України, Законом України «Про оренду
землі» та Закону України «Про
фермерське господарством» і прийнята з
порушенням передбачених ст.2 КАС
України принципів.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його помилковим, виходячи з
наступного.

Ст.122 Земельного кодексу України
визначає повноваження органів
виконавчої влади, Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування щодо
передачі земельних ділянок у власність
або у користування, зокрема ч.4
вищезгаданої статті передбачає, що
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Згідно з ч.2 ст.123 ЗК України особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки. У клопотанні
зазначаються орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, по
земельних ділянках для передачі в
оренду для ведення фермерського
господарства площею 36,8 га на території
Пісочнянської сільської ради та площею
20,0 га на території Держівської
сільської ради відповідачем
відмовлено у зв'язку з тим, що
відповідно до графічних матеріалів,
долучених до клопотань позивачем та
інформації наданої Управлінням
Держземагенства у Миколаївському
районі ці земельні ділянки розміщені
на землях, які згідно з проектом
роздержавлення і приватизації земель
Пісочнянської та Держівської
сільських рад відносяться до пайового
фонду і можуть надаватися виключно для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
громадянам, які мають право на земельну
частку (пай).Колегія суддів вважає таку
підставу відмови обгрунтованою і
такою, що підпадає під перелік підстав
для відмови у наданні дозволу на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства,
виходячи з наступного.

Рішення щодо передачі земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність чи надання у користування
Головним управлінням приймається на
підставі інформації наданої
територіальним органом
Держземагентства нижчого рівня в межах
області. Так, згідно з інформацією,
наданою Управлінням Держземагентства
у Миколаївському районі, запропоновані
до відведення земельні ділянки площею
20,0 га на території Держівської
сільської ради та площею 36,8 га на
території Пісочнянської сільської
ради знаходяться на землях пайового
фонду і відповідно до існуючого
проекту роздержавлення та
приватизації земель передбачені для
передачі власникам земельних часток
(паїв) у власність для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

З 01 січня 2013 року внесено зміни до
земельного законодавства в частині
розпорядження певними категоріями
земель. Зокрема, відповідно до ст. 122
Земельного кодексу України
повноваження щодо надання земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності, крім
випадків, визначених частиною восьмою
цієї статті, у власність або у
користування для всіх потреб
відноситься до компетенції
центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальних органів.

Разом з тим, Закон України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)», який є спеціальним,
визначає організаційні та правові
засади виділення власникам земельних
часток (паїв) земельних ділянок у
натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.5 цього Закону,
сільські, селищні, міські ради
приймають рішення щодо виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв) у межах населених пунктів, а
районні державні адміністрації - за
межами населених пунктів.

Таким чином, повноваження щодо
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв) за межами населених
пунктів належать до компетенції
районних державних адміністрацій.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що надання земель
пайового фонду не належить до
повноважень Головного управління, а
тому Головним управлінням правомірно
відмовлено у наданні даних земельних
ділянок в оренду.

Підставною та обґрунтованою також
вважає колегія суддів відмову
Головного управління Держземагенства
у Львівській області щодо земельних
ділянок площею 21,39 га та 31,9 га на
території Пісочнянської сільської
ради, оскільки Головним управлінням
вже видано наказ «Про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою» №ЛВ/4623 086400:07:000/00001729 від 21
лютого 2014 року на ділянку загальною
площею 55,8167 га, а тому Головне
управління не може видати наказ на ці ж
земельні ділянки іншій особі, так як
таке суперечитиме вимогам чинного
законодавства.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач відмовив у
наданні дозволу на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства площами 15,98
га, 12,10 га та 7,90 га на території
Пісочнянської сільської ради, оскільки
такі знаходяться в межах масивів
проінвентаризованих та зареєстрованих
в ДЗК земель відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2012 року №513 «Про затвердження
порядку проведення інвентаризації
земель» на виконання плану заходів,
передбачених бюджетною програмою за
КПКВК 2803030 «Проведення земельної
реформи».

Колегія суддів вважає таку підставу
відмови обгрунтованою і такою, що
підпадає під перелік підстав для
відмови у наданні дозволу на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
ведення фермерського господарства,
оскільки в силу вимог ст.123 ЗК України
надання у користування сформованих
земельних ділянок,
проінвентаризованих та внесених в
систему ДЗК, можливе на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) за
умови відповідності площі та лінійних
розмірів земельну ділянок, параметрам
визначених за результатами
інвентаризації. Надання у користування
частини проінвентаризованих земельних
ділянок можливе при формуванні цих
ділянок на підставі проектів
землеустрою щодо їх відведення.

Колегія суддів вважає, що відповідач
згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України
довів правомірність свого рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є підставними та обґрунтованими і
повністю спростовують висновки суду
першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198,
п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о
с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства у
Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року у справі № 813/2717/14 скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.І. Мікула

Судді
А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст постанови
виготовлено 11 липня 2014 року.