Справа № 2а-1118/2010
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р.
Справа № 27050/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського
районного суду м.Львова від 02 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Сихівської районної адміністрації про
скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В
И Л А:

01.12.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування
розпорядження Сихівської районної
адміністрації №429 від 26.07.2010 року «Про
демонтаж самочинно встановленої
огорожі на прибудинковій території
житлового будинку по АДРЕСА_1» як
незаконне.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при
прийнятті оскаржуваного розпорядження
відповідачем порушено вимоги
Положення про порядок врегулювання
питань самочинного будівництва у
м.Львові та вважає, що оскаржуване
розпорядження незаконне, прийняте з
порушенням встановленого порядку та
перевищенням відповідачем своїх
повноважень.

Постановою Сихівського районного суду
м.Львова від 02 березня 2011 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що приймаючи оскаржуване рішення
відповідач вийшов за межі своїх
повноважень.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
відповідачем не порушено вимог чинного
законодавства, таке прийнято в порядку
та в межах наданих повноважень.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 01.07.2010 року
постановою адміністративної комісії
Сихівської районної адміністрації №153
позивачку визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 152 КУпАП, зокрема, у
самочинному влаштуванні огорожі по
АДРЕСА_1, чим порушено правила
благоустрою м.Львова. За вказане
правопорушення на позивачку накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 грн., який
позивачкою сплачений згідно квитанції.

Вказане правопорушення зафіксовано
протоколом про адміністративне
правопорушення №53 від 23.06.2010 року,
копія якого вручена позивачці, про що
свідчить її розписка. Крім того, 16.04.2010
року ЛКП «Дністер» складено
акт-попереження з привоу виявленні
факту самочинного будівництва
огорожі., що стверджується його копією
та витягом з журналу реєстрації
виявлених фактів самочинного
будівництва, у якому зареєстрований
вказаний акт.

Органом, який уповноважений розглядати
питання стосовно фактів самовільного
будівництва є міжвідомча комісія
відповідної районної адміністрації на
яку, відповідно до п.3.1 рішення № 3331 від
25.05.2007 року «Про затвердження Положення
про міжвідомчі комісії при виконкомі і
районних адміністраціях Львівської
міської ради» покладено обов'язок щодо
розгляду питань про реконструкцію
(перепланування) житлових будинків
(квартир), нежитлових приміщень і
господарських споруд, в тому числі з їх
розширенням за рахунок надбудови
(прибудови), будівництво окремо
розташованих господарських споруд та
індивідуальних гаражів на
приватизованих земельних ділянках,
виділення в окреме користування
господарських приміщень, а тому на
органи місцевого самоврядування
покладено обов'язок щодо виявлення
фактів самочинного будівництва та
реагування відносно осіб, які
здійснюють таке будівництво.

26.07.2010 року відповідачем прийнято
розпорядження №429 яким затверджено
висновок міжвідомчої комісії від 20.07.2010
року про те, що технічно неможливо
експлуатувати самочинно встановлену
огорожу на прибудинковій території
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
зобов'язано співвласників квартири
АДРЕСА_1 демонтувати самочинно
встановлену огорожу на прибудинковій
території житлового будинку по
АДРЕСА_1, згідно з планом-схемою,
забудову якої виконано з порушенням
вимог п.2.1 «Положення про порядок
влаштування огорож у м.Львові», без
документів на землекористування.

Згідно ч.7 ст.367 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Положенням про порядок врегулювання
питань самочинного будівництва у
м.Львові, затвердженим рішенням
Львівської міської ради №1224 від 18.11.2005
року, зокрема, п. 14 передбачено, що
висновок міжвідомчої комісії при
районній адміністрації з однією із
рекомендацій, обумовленою у п.16 цього
Положення, затверджується
розпорядженням голови районної
адміністрації, а підпункт 16.1 Положення
визначає повноваження на прийняття
районною адміністрацією рішення про
знесення самочинного будівництва
особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, у терміни,
визначені розпорядчими документами, а
у разі ухилення або відмови особи від
знесення самочинного будівництва у
терміни, визначені розпорядчими
документами, таке нерухоме майно за
рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів вважає, що дії відповідача при
прийнятті оскаржуваного рішення є
правомірними, оскільки лише у разі
ухилення або відмови особи від
знесення самочинного будівництва у
терміни, визначені розпорядчими
документами, таке нерухоме майно
підлягає знесенню за рішенням суду.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Сихівського
районного суду м.Львова від 02 березня
2011 року у справі №2а-1118/10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний