Справа № 2а/2506/18/12
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2506/18/12
Головуючий у 1-й інстанції: Сапон А. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2014 року

м. Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Деснянського районного
суду міста Чернігова у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2.) до Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
(далі відповідач, УПФУ) про визнання
відмови пртиправною, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського
районного суду міста Чернігова з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м. Чернігові про визнання дії
управління Пенсійного фонду України м.
Чернігова у виплаті йому з 19.06.2011 року
пенсії по інвалідності, призначеної з
19.05.2010 року управлінням Пенсійного
фонду України у м. Чернігові,
відповідно до вимог ст. ст. 50-52, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
розмірі основної пенсії не менше 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальних пенсій за віком, у
зменшеному розмірі неправомірними;
зобов'язання відповідача здійснювати
виплати пенсії у призначеному розмірі,
відповідно до вимог ст. ст. 50-52, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
постійно та щомісячно, починаючи з
19.06.2011 року; здійснення відповідних
виплат з 19.06.2011 року та компенсацію
втрати частини доходів (ч. 2 ст. 46 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування") при
виплаті не отриманої пенсії з вини
управління Пенсійного фонду України у
м. Чернігові (з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог).

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 05.01.2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ
групи і перебуває на пенсійному обліку
відповідача.

Відповідно до ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі-Закон № 796)
він має право на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком та
державної пенсії у розмірі не меншому 8
мінімальних пенсій за віком.

Проте, з 19.06.2011 року зазначені
пенсійні виплати нараховувались
позивачеві у розмірі меншому, ніж
передбачено Законом № 796.

Позивач, не погоджуючись з діями УПФУ,
звернулася до суду з позовом про
зобов'язання відповідача вчинити дії.

Колегія суддів вбачає порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм частково
неправильна правова оцінка на підставі
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Відповідно до статті 17 Закону України
"Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії", основні
державні соціальні гарантії
встановлюються законами з метою
забезпечення конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень.
До числа основних державних соціальних
гарантій включається мінімальний
розмір пенсії за віком. Виключно
законами України визначається
мінімальний розмір пенсії за віком
(статті 19 вказаного Закону). Будь-яким
іншим законом, крім Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", мінімальний розмір
пенсії не встановлений, а тому відсутні
правові підстави для застосування
іншої величини для розрахунку
підвищення пенсії позивачу як особі,
яка постраждала від наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 7 Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 року" № 3491-V1 від
14.06.2011 року (чинного з 19.06.2011 року)
встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного Фонду України на 2011 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 визнано таким,
що відповідає Конституції України (є
конституційним), пункт 4 розділу VII
«;Прикінцеві положення»Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 23.12.2010 року № 2857І з наступними
змінами.

На виконання п. 7 зазначеного Закону,
Кабінет Міністрів України 06.07.2011 р.
прийняв постанову № 745 (опублікована та
набула чинності 23.07.2011 року), якою
визначено розміри виплат, передбачені
вищезазначеними законами, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету.

Оскільки ні положення Закону "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", ні
постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" не скасовані та не
визнані неконституційними, суд
приходить до висновку про необхідність
встановлення кінцевої дати проведення
перерахунку позивачу доплат,
передбачених ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а саме, 22.07.2011 року,
оскільки вказана постанова Уряду
набула чинності з 23.07.2011 року, тобто
щомісячна державна та додаткова
пенсія, у відповідності до ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
підлягає виплаті позивачу до 22.07.2011
року, з 23.07.2011 року - у розмірі,
встановленому Постановою КМУ № 745,
тобто з дати набрання наведеним
законодавчим актом Уряду законної
сили.

За таких підстав, з урахуванням
вищенаведених правових норм, позов
підлягає задоволенню з 19.06.2011 року по
22.07.2011 року включно.

Крім того, колегія суддів
зауважує, що відповідно до вимог КАС
України, предметом спору можуть бути
існуючі рішення, вчинені дії чи
бездіяльність, а не ті, які за певних
обставин можуть бути вчинені в
майбутньому, відновленню підлягає вже
порушене право, а не те, яке може бути
порушене в майбутньому, тому
зобов`язати відповідача здійснювати
пенсійні виплати позивачеві,
відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
колегія суддів може виключно в межах
зазначеного вище періоду, а не
постійно, як просить позивач.

Стосовно позовних вимог про
компенсацію втрати частини доходів (ч. 2
ст. 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування") при виплаті не отриманої
пенсії з вини управління Пенсійного
фонду України у м. Чернігові, колегія
суддів зауважує, що дана позовна вимога
не підлягає задоволенню, оскільки
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

За таких обставин, судова колегія
апеляційної інстанції вбачає
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається позивач в
апеляційній скарзі, та вважає, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справі, яким надана частково
неправильна правова оцінка на підставі
законодавства, яке врегульовує спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги
частково спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 05.01.2012 року, та є
підставою для її скасування.

За таких обставин, у
відповідності до ст. 202 КАС України,
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції -скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги частково.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково, а постанову Деснянського
районного суду міста Чернігова від
05.01.2012 року - скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у м. Чернігові у виплаті
ОСОБА_2 з 19.06.2011 року пенсії у розмірі
меншому, ніж передбачено ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
протиправними.

Зобов`язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Чернігові здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2,
відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з 19.06.2011 року по 22.07.2011 року, з
урахуванням вже виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Старова Н.Е.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.