Справа № 814/743/14
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/743/14

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Джабурія
О.В.

суддів - Крусяна
А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі -
Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Україні у місті Миколаїв
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Україні у місті Миколаїв
до Територіальної державної інспекції
з питань праці у Миколаївській області
про скасування припису від 13.03.2014 року
№ 14-01-039/0076-0064,

ВСТАНОВИВ :

Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Миколаїв (далі - позивач, Відділення)
звернулось до адміністративного суду з
позовом до Територіальної державної
інспекції праці у Миколаївській
області про скасування припису від
13.03.2014 № 14-01-039/0076-0064.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач не погоджується з приписом
відповідача від 13.03.2014 № 14-01-039/0076-0064
тому, що у відповідності до норм ст. 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» фондом розглядається
питання про страхові виплати та
приймаються рішення на підставі усіх
необхідних документів. В зв'язку з тим,
що ОСОБА_2 до заяви не додавав довідку
про середню заробітну плату, у
відповідності до чинного
законодавства призначення та
здійснення йому страхових виплат є
неможливим.

Відповідач проти
позову заперечував з тих підстав, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки припис
Територіальної державної інспекції
праці у Миколаївській області
відповідає вимогам законодавства.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
Відділення звернулось з апеляційною
скаргою на постанову. Апелянт просить
скасувати постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
09.04.2014 року та прийняти нову постанову,
якою задовольнити вимоги Відділення, а
саме: скасувати припис № 14-01-039/0076-0064 від
13.03.2014 року Територіальної державної
інспекції з питань праці у
Миколаївській області.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У період з 03.03.2014 по 11.03.2014
Територіальною Державною інспекцією
праці у Миколаївській області
проведено позапланову перевірку
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Миколаїв з
питань додержання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Результати перевірки оформленні актом
№14-01-039/0076-0064 від 13.03.2014.

Перевіркою встановлено, що визначений
законодавством порядок призначення
допомоги керівником відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Миколаєві не
дотримується. Так, потерпілий ОСОБА_2
перебуває на обліку у Фонді з 05.12.2011, має
зареєстрований страховий випадок -
трудове каліцтво, що сталося 12.04.2010.
Висновком МСЕК від 14.11.2011 за серією 10
ААА № 971147 потерпілому встановлена
стійка втрата професійної
працездатності 75% та 2 група
інвалідності з повторним оглядом
01.12.2012.

Висновком МСЕК від 06.11.2012 серією 10 ААА №
984705 потерпілому встановлена стійка
втрата професійної працездатності 65%
та 2 група інвалідності з повторним
оглядом 01.11.2013.

Висновком МСЕК від 12.12.2013 серією 10 ААА №
026162 потерпілому підтверджена стійка
втрата професійної працездатності 65%
та 2 група інвалідності з повторним
оглядом 01.12.2014.

13.03.2014 заступником начальника відділу
Територіальної державної інспекції з
питань праці у м. Миколаєві державним
інспектором праці на адресу позивача
винесено Припис № 14-01-039/0064 про усунення
порушень законодавства про працю.

Не погоджусь з зазначеним приписом
позивач оскаржив його до суду.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність залишення позову без
задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Згідно до вимог ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року № 1105
одним із завдань страхування від
нещасного випадку є відшкодування
шкоди, пов'язаної з втратою
застрахованими особами заробітної
плати або відповідної її частини під
час виконання трудових обов'язків,
надання їм соціальних послуг у зв'язку
з ушкодженням здоров'я, а також у разі
їх смерті здійснення страхових виплат
непрацездатним членам їх сімей.

Статтею 6 Закону № 1105 передбачено, що
суб'єктами страхування від нещасного
випадку є застраховані громадяни, а в
окремих випадках - члени їх сімей та
інші особи, страхувальники та
страховик. Застрахованою є фізична
особа, на користь якої здійснюється
страхування.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 року
№1266 розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід, грошове забезпечення) для
застрахованих осіб (включаючи осіб, які
працюють неповний робочий день
(робочий тиждень) та добровільно
застрахованих осіб), є останні шість
календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 не була надана довідка про
середню заробітну плату (дохід) (для
розрахунку страхових виплат) у
відповідності до Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 року
№ 1266.

Згідно до ст. 36 Закону № 1105, фонд
соціального страхування від нещасних
випадків розглядає справу про страхові
виплати на підставі заяви потерпілого
або заінтересованої особи за наявності
усіх необхідних документів і приймає
відповідне рішення у десятиденний
строк, не враховуючи дня надходження
документів. Рішення оформляється
постановою, в якій зазначаються дані
про осіб, які мають право на страхові
виплати, розміри виплат на кожного
члена сім'ї та їх строки або
обґрунтування відмови у виплатах; до
постанови додаються копії необхідних
документів. Фонд соціального
страхування від нещасних випадків може
затримати страхові виплати до
з'ясування підстав для виплат, якщо
документи про нещасний випадок
оформлені з порушенням установлених
вимог.

Вказана правова норма кореспондуються
також з пунктами 1.4 та 1.5 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року № 24, відповідно до яких,
робочі органи виконавчої дирекції
Фонду розглядають справу про страхові
виплати на підставі заяви потерпілого
або осіб, які мають право на страхові
виплати, за наявності усіх необхідних
документів, перелік яких визначений у
пунктах 2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 цього Порядку, і
приймають відповідні рішення у
десятиденний строк, не враховуючи дня
надходження останнього документа.
Рішення про призначення (відмову у
призначенні) страхових виплат
оформляється постановою (у тому числі в
разі призначення страхової виплати за
рішенням суду), у якій зазначаються
дані про потерпілого та осіб, які мають
право на страхові виплати, розміри
виплат на кожного члена сім'ї та їх
строки або обґрунтування відмови у
виплатах.

Враховуючи викладене, розгляд питання
про призначення страхових виплат або
відмову здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків за наявності усіх поданих
потерпілою особою необхідних
документів, та за результатами
розгляду питання Фонд зобов'язаний
прийняти відповідне рішення у формі
постанови (про призначення або відмову
у призначенні страхових виплат).

Як вбачається із матеріалів справи,
довідка по заробітній платі, яка
необхідна для нарахування страхових
виплат, відсутня, але рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 08.08.2013 по справі 22-ц/784/1866/13
відповідно до висновку експертизи № 3611
від 02.01.2013, що була проведена в рамках
цивільної справи визначено середню
заробітну плату за 6 календарних
місяців, що передують місяцю, в якому
настав страховий випадок, а саме: з
жовтня 2009 по березень 2010 складає 1822,48
грн.

Таким чином, посилання апелянта на
неможливість здійснення виплати
громадянину ОСОБА_2, який перебуває на
обліку у Фонді без наявності довідки
про середню заробітну плату не
береться судом до уваги, оскільки
рішення апеляційного суду
Миколаївської області має обов'язковий
характер, в якому і зазначений цей
розмір.

Враховуючи всі викладені обставини
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що вимоги
позивача є необґрунтованим та
задоволенню не підлягають. Доводи
апелянта не можуть бути підставою для
скасування законного припису
Територіального управління інспекції
праці у Миколаївські області
№14-01-039/0076-0064 від 13.03.2014.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що ухвала
підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм процесуального права при
вирішенні справи не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Україні у місті Миколаїв
залишити без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення
виготовлений 10.07.2014 року.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.В.Крусян

Суддя:
О.І.Шляхтицький