Справа № 257/3046/14-а
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чудопалова
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
справа №257/3046/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі :
головуючої судді Арабей Т.Г., суддів
Василенко Л.А., Яманко В.Г., розглянувши
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Донецька на постанову
Київського районного суду м. Донецька
від 13 травня 2014 р. у справі № 257/3046/14-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Донецька про визнання
протиправними рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Донецька про
визнання протиправними рішення та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського районного
суду м. Донецька від 13 травня 2014 р. у
справі № 257/3046/14-а позовні вимоги
задоволено, внаслідок чого, визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька щодо відмови в
перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань і
матеріальної допомоги на оздоровлення,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Донецька здійснити перерахунок
призначеної пенсії державного
службовця ОСОБА_2 з урахуванням
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань і
матеріальної допомоги на оздоровлення
з 01 лютого 2014 року.

Не погодившись з судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Донецька подало
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову Київського районного суду м.
Донецька від 13 травня 2014 р. у справі №
257/3046/14-а скасувати та постановити нове
рішення, яким у задоволенні вимог
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, позивач письмово
просила розглянути справу за її
відсутності. Колегія суддів розглядає
дану справу відповідно до вимог ст. 197
КАС України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Донецька
та з грудня 2013 року отримує пенсію
призначену за нормами ст. 37 Закону
України «Про державну службу».

Пенсія ОСОБА_2 була розрахована
відповідачем на підставі довідки про
заробітну плату, що подається для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», до якої не було
включено виплачені позивачу суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань.

17.01.2014 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Донецька з заявою
про проведення перерахунку
призначеної пенсії з урахуванням
виплачених їй сум, які не були
враховані при виході на пенсію, надавши
довідки від 23.12.2013 року № 405 про
складові заробітної плати за останні 24
календарні місяці роботи, за період з
01.01.2006 року по 31.12.2010 року видану Східною
митницею Міністерства доходів і зборів
України та довідку Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області про складові заробітної плати
№ 05-99-05-02-307 від 23.12.2013 року, в яких
враховано розміри матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальної допомоги на оздоровлення
(а.с.15-17).

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Донецька
№ 868/04 від 22 січня 2014 року ОСОБА_2
відмовлено в проведенні перерахунку
пенсії, посилаючись на ст. 33 Закону
України «Про державну службу»,
оскільки матеріальні допомоги не є
надбавками та не можуть бути враховані
для розрахунку пенсії (а.с.18-19).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
матеріальну допомогу на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, нараховувались страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, тому дії
відповідача, який не включив зазначені
суми для визначення розміру заробітної
плати, з якої позивачу виплачується
пенсія є неправомірними і вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з наступних
підстав.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 20.02.2012 року. Частиною першою статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки з довідок позивача
вбачається, що на матеріальну допомогу
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, то вони
є складовою заробітної плати позивача
та зобов'язанні враховуватись при
обчислення пенсії.

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційних скарг не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Донецька на постанову
Київського районного суду м. Донецька
від 13 травня 2014 р. у справі № 257/3046/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Донецька від 13 травня 2014 р. у справі №
257/3046/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

Л.А.Василенко

В.Г.Яманко