Справа № 822/4396/13-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/800/21381/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Мороза В.Ф.; Єрьоміна А.В.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Хмельницької
митниці Міндоходів про визнання дій
неправомірними, що переглядається за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Хмельницької митниці
Міндоходів (Митниця) про визнання дій
неправомірними.

Зазначав, що у червні 2011 ввіз на митну
територію України автомобіль Mercedes-Benz
«Vito» та сплатив митні платежі. У
листопаді 2012 року Митницею проведено
невиїзну документальну перевірку
дотримання митного законодавства, за
результатами якої встановлено
неправильність розміру сплачених
платежів та винесені податкові
повідомлення-рішення.

Посилаючись на те, що при первісному
митному оформленні закону не
порушував, що підтверджується
постановою про закриття кримінального
провадження, просив визнати
неправомірними дії посадових осіб
Митниці під час проведення перевірки
за вантажною митною декларацією №
400000011/2011/000717.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 3
грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального
права, просить оскаржувані рішення
скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, здійснивши
перевірку доводів касаційної скарги та
матеріалів справи, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що з 5 по 7 листопада
2012 року Митницею, у зв'язку з
надходженням від уповноважених
органів іноземних держав інформації
про непідтвердження автентичності
поданих документів, проведено невиїзну
документальну перевірку стану
дотримання позивачем законодавства
України при оформленні товару за
вантажною митною декларацією
№400000011/2011/000717.

За результатами перевірки складено акт
від 7 листопада 2012 року
№Н/0032/2012/400000000/НОМЕР_1, яким зафіксовано
порушення статті 267 Митного кодексу
України (в редакції 2002 року зі змінами
та доповненнями) у частині
достовірності визначення митної
вартості товарів. Визначено суму
заниження податкового зобов'язання в
розмірі 13982,38 грн. (мита - 4
369,49 грн, ПДВ - 9 612,89 грн).

Відмовивши у задоволенні позову, суд
першої інстанції, а апеляційний суд
погодившись з таким висновком,
виходили з того, що факт заниження
розміру митних платежів
підтверджується матеріалами справи,
крім того, посадові особи Митниці діяли
в межах повноважень, наданих законом.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що доводи, викладені в касаційній
скарзі, остаточних висновків судів про
відмову в задоволенні позову не
спростовують.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Колегія суддів звертає увагу, що
позивач звертався до суду також з
позовом про скасування податкових
повідомлень-рішень, прийнятих Митницею
за результатами проведеної перевірки.
У задоволенні позову відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не наводить жодного доводу на
обґрунтування твердження про
порушення Митницею порядку проведення
перевірки. При цьому доводи позову
зводяться лише до заперечення її
висновків, викладених у акті.

Колегія суддів зазначає, що у випадку,
коли за результатами перевірки
винесені податкові
повідомлення-рішення, а позивач не
вказує на процедурні порушення в
процесі перевірки, належним способом
захисту порушеного права є звернення
до суду з позовом про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Позов, який розглядається, за таких
обставин, вбачається завуальованим
способом оскарження акту перевірки,
який не є рішенням суб'єкта владних
повноважень та не несе сам по собі
правових наслідків для особи.

Тому висновки судів про відмову в
задоволенні позову є обґрунтованими,
оскільки в цьому випадку позивач обрав
неправильний спосіб захисту
порушеного права.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 3
грудня 2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

В.Ф.Мороз

А.В.Єрьомін