Справа № 2-а-3902/11/2405
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3902/11/2405
Головуючий у 1-й інстанції: Туржанський
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Кельменецької
районної державної адміністрації
Чернівецької області, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Департаменту соціального
захисту населення Чернівецької ОДА на
постанову Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 22 липня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кельменецької районної державної
адміністрації Чернівецької області,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької ОДА про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати і виплатити
суму щорічної допомоги , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Кельменецького
районного суду Чернівецької області з
позовом до УПСЗН Кельменецької РДА про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання нарахувати і виплатити
грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік.
Позовні вимоги мотивовано тим, що він є
ветераном війни - учасником війни. До 05
травня 2011 року ОСОБА_3 було виплачено
разову грошову допомогу згідно Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Вважаючи, що виплачений розмір є
меншим, ніж встановлено Законом, просив
визнати протиправною бездіяльність
УПСЗН щодо недорахування та невиплати
йому допомоги до 5 травня, та
зобов'язати УПСЗН нарахувати та
сплатити на його користь недоплачену
суму щорічної допомоги.

Відповідно до постанови
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 22.07.2011 року
адміністративний позов задоволено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Кельменецького районного
суду Чернівецької області та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Апеляційним судом відповідно до ухвали
від 25.06.2014 року залучено до участі у
справі як другого відповідача Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Департаменту соціального
захисту населення Чернівецької ОДА,
який також подав апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, в якій
просив зазначене рішення скасувати, а
у позові - відмовити.

У зв'язку з неприбуттям у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, а також на підставі ч. 8
ст. 183-2 КАС України справа
розглядається в порядку письмового
провадження, при цьому, згідно частини
6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції -
скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_3 є ветераном
війни -учасником війни і має право на
щорічну одноразову допомогу до 5
травня. До 05 травня 2011 року позивачу
було виплачено разову грошову допомогу
в сумі 120 гривень.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до ст.14 Закону України №
3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
щорічно до 5 травня учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього СРСР за самовіддану працю
та бездоганну військову службу в тилу в
роки Великої Вітчизняної війни,
виплачується разова грошова допомога у
розмірі чотирьох мінімальних пенсій за
віком, іншим учасникам війни - у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Згідно до ст. 21 Закону України „Про
державний бюджет України на 2011 рік,
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлено: з 1 січня - 750 гривень, з 1
квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні,
з 1 грудня - 800 гривень.

Згідно до ч.3 ст. 22 Конституції України,
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28
розділу II Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення до деяких законодавчих
актів України", визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. N 10-рп/2008.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Таким чином, після
22.05.2008 застосуванню до спірних
правовідносин підлягають положення
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

До спірних правовідносин не підлягає
застосуванню постанова Кабінету
Міністрів України від 04.04.2011 №341 "Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань", якою визначений розмір
виплат разової грошової допомоги до 5
травня, оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 №341).

Разом з тим, судом першої інстанції не
було належним чином враховано, що Центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької ОДА є належним
відповідачем у справі з тих підстав, що
управління праці та соціального
захисту населення, будучи головним
розпорядником коштів на виплату
щорічної разової грошової допомоги
ветеранам війни, перераховує ці кошти
за кошторисним призначенням -
розпоряднику коштів для цієї мети -
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької ОДА на його рахунок для
подальшої виплати ветеранам війни за
місцем проживання.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату щорічної грошової допомоги до 5
травня за 2011 рік, відповідно частини 5
статті 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", проте
неправильно визначив належного
відповідача. Аналогічна правова
позиція висловлена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
05.06.2014 року у даній категорії спорів.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої
інстанції норм права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової
постанови, якою адміністративний позов
необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Кельменецької районної державної
адміністрації Чернівецької області,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької ОДА задовольнити
частково .

Постанову Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 22 липня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кельменецької районної державної
адміністрації Чернівецької області,
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Департаменту
соціального захисту населення
Чернівецької ОДА про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати і виплатити
суму щорічної допомоги, - скасувати .

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці і соціального захисту
населення Чернівецької ОДА щодо
недорахування та невиплати ОСОБА_3
щорічної грошової допомоги до 5 травня
в 2011 році у розмірі, визначеному
Законом України "Про статус ветеранів
війни та гарантії соціального захисту".

Зобов'язати Центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці і
соціального захисту населення
Чернівецької ОДА нарахувати і
виплатити ОСОБА_3 щорічну грошову
допомогу до 5 травня в 2011 році у розмірі,
визначеному Законом України "Про
статус ветеранів війни та гарантії
соціального захисту", з урахуванням
раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212 та є остаточною згідно ч. 10 ст. 183-2 КАС
України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.