Справа № 2а/1612/1002/2012 (2а-3838/2011)
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м.
Київ К/800/20228/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу
Комсомольської міської виконавчої
дирекції Полтавського обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі - Фонд) на
постанову Комсомольського міського
суду Полтавської області від 6 липня 2012
року та ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 4 березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Фонду, третя особа: Управління
Пенсійного фонду України в м.
Комсомольську Полтавської області
(далі - УПФУ),

про визнання дій неправомірним та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом про
визнання незаконною відмови Фонду щодо
призначення і виплати допомоги з
вагітності та пологів; зобов'язання
Фонду нарахувати та виплатити допомогу
з вагітності та пологів згідно листків
непрацездатності Комсомольської
міської лікарні від 7.02.2011 року, 11.02.2011
року та від 22.04.2011 року.

6 липня 2012 року постановою
Комсомольського міського суду
Полтавської області, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 4 березня 2013 року, позов
задоволений.

Відмова Фонду щодо призначення і
виплати ОСОБА_2 допомоги з вагітності
та пологів визнана незаконною;
зобов'язано Фонд нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 допомогу з вагітності
та пологів згідно листків
непрацездатності Комсомольської
міської лікарні від 7.02.2011 року, 11.02.2011
року та від 22.04.2011 року.

Фонд звернувся із касаційною скаргою
про скасування постанови
Комсомольського міського суду
Полтавської області та ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду і ухвалення
нової постанови про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 4.09.2007 року
ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець.

29 березня 2011 року між ОСОБА_2 та УПФУ був
укладений договір № 23 щодо
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового соціального
страхування (далі - Договір).

Згідно листків непрацездатності
Комсомольської обласної лікарні від
7.02.2011 року від 11.02.2011 року та від 22.04.2011
року, ОСОБА_2 перебувала на лікарняному
у зв'язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до свідоцтва про народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 народила
доньку ОСОБА_3

Згідно з п. 3.1 Договору застрахована
особа сплачує єдиний внесок у сумі не
менше мінімального розміру страхового
внеску за кожен місяць, що визначається
як добуток мінімального розміру
заробітної плати на розмір внеску,
встановлений законом на місяць залежно
від виду страхування.

На момент підписання договору
мінімальний страховий внесок становив
344,41 грн., максимальний 5 166,09 грн.

Відповідно до умов Договору ОСОБА_2
сплачує єдиний внесок, у розмірі 344,41
грн. до 20 числа наступного місяця.

Згідно з п. 4.2.1 Договору застрахована
особа має право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги, у
тому числі, допомогу з вагітності та
пологів.

Відповідно до довідки УПФУ 17.06.2011 року,
ОСОБА_2 за період з січня 2011 року до
травня 2011 року не сплатила до УПФУ
добровільний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності, у
розмірі 1,9%.

4 липня 2011 року Фонд відмовив ОСОБА_2 у
нарахуванні та виплаті допомоги з
вагітності та пологів у зв'язку з
відсутністю права на матеріальне
забезпечення, оскільки нею не був
сплачений до настання страхового
випадку страховий внесок до Фонду.

Згідно висновку УПФУ № 54 від 2.08.2011 року
ОСОБА_2 помилково перераховувала кошти
на сплату єдиного внеску за
березень-квітень 2011 року у розмірі 666, 24
грн. на рахунок 1631 МФО 831019 замість
рахунку 1631 МФО 831019. У подальшому
зазначені кошти УПФУ були перераховані
на правильний розрахунковий рахунок.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та
апеляційної інстанцій про задоволення
позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
Фонд є органом, який здійснює
керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням зокрема у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами, провадить
акумуляцію страхових внесків та інших
коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.
Фонд належить до цільових
позабюджетних страхових фондів.

З 1 січня 2011 року платники єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування мають право на
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги, у тому числі на отримання
допомоги по вагітності та пологах
(стаття 38, 39 цього Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
особи, які забезпечують себе роботою
самостійно (особи, які займаються
підприємницькою, адвокатською,
нотаріальною, творчою та іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, в тому числі члени творчих
спілок, творчі працівники, які не є
членами творчих спілок), мають право на
матеріальне забезпечення та соціальні
послуги відповідно до цього Закону за
умови сплати страхових внесків до
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
відповідно до діючого законодавства.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України
№2464-УІ від 8 липня 2010 року «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні особи, які
забезпечують себе роботою самостійно,
та фізичні особи, які використовують
працю інших осіб на умовах трудового
договору (контракту).

Пунктом 8 статті 9 вказаного Закону
передбачено, що платники єдиного
податку зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим.

Відповідно до ст. 10 Закону України
№2464-УІ від 8 липня 2010 року «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (який набрав
чинності з 1.01.2011 року), з особою, яка
подала заяву про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
територіальним органом Пенсійного
фонду в строк не пізніше ніж 30
календарних днів з дня отримання заяви
укладається договір про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(далі - договір про добровільну участь)
відповідно до типового договору, що
затверджується Пенсійним фондом за
погодженням з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Договір про
добровільну участь набирає чинності з
дня його підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що ОСОБА_2
сплатила до УПФУ кошти на добровільний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності, у
розмірі 666, 24 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального права, правова
оцінка обставинам у справі дана
правильно, підстав для їх скасування з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Комсомольської
міської виконавчої дирекції
Полтавського обласного відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
відхилити.

Постанову Комсомольського міського
суду Полтавської області від 6 липня 2012
року та ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 4 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Юрченко В.П.