Справа № 807/2121/14
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2121/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Повханич Г.П.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Чопська митниця
Міндоходів, представник - Волошина Т.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Чопської
митниці Міндоходів про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
нарахувати та виплатити грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів при виході на пенсію,
як державному службовцеві в сумі 12180,00
грн., відповідно до ст. 37 Закону України
"Про державну службу", -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Чопської митниці Міндоходів
(далі - відповідач) про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
нарахувати та виплатити грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів при виході на пенсію,
як державному службовцеві в сумі 12180,00
грн., відповідно до ст. 37 Закону України
"Про державну службу".

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали позов
та просили задовольнити позовні вимоги
з підстав, наведених у позовній заяві,
мотивуючи наступним. Наказом
відповідача від 11.03.2014 року за №154-о
позивача було звільнено з роботи з
11.03.2014 року відповідно до п.1 ст. 40
Кодексу законів про працю України (далі
- КЗпП України), у зв'язку з
реорганізацією, скороченням
чисельності та штату. З 31.03.2014 року
позивачеві призначено пенсію по віку
відповідно до Закону України "Про
державну службу", згідно направлення з
центру зайнятості від 31.03.2014 року, при
загальному стажі 43 роки, стажі
державної служби 31 рік 10 місяців, що
підтверджується довідкою Управління
пенсійного фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області від 23.04.2014 року
№867/09. Як наголошував позивач, пенсію
йому призначено достроково - трохи
менше ніж за півтора роки до
встановленого законодавством строку у
відповідності до положень статті 21
Закону України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні". Однак, як вказує позивач,
відповідач всупереч вимогам Закону
України "Про державну службу" відмовив
йому у виплаті грошової допомоги у
розмірі 10-ти посадових окладів. Відтак,
позивач просить задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив щодо
задоволення позову в повному обсязі, з
підстав викладених в наданих письмових
запереченнях та просив відмовити в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
наступним. Наказом відповідача від
11.03.2014 року за №154-о позивача було
звільнено з роботи із 11.03.2014 року,
відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.
23.04.2014 року та 13.05.2014 року, позивач з
посиланням на довідку Управління
Пенсійного фонду України в м.Ужгороді
Закарпатської області від 23.04.2014 року
№867/09, у зв'язку з призначенням йому
31.03.2014 року пенсії по віку відповідно до
Закону України "Про державну службу",
звернувся до відповідача із заявою про
виплату йому 10-ти посадових окладів.
Однак, як зазначає представник
відповідача, позивачеві було
правомірно відмовлено у виплаті 10-ти
посадових окладів, у зв'язку з тим, що
згідно із положеннями Закону України
від 27.03.2014 року № 1166-VII "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні", які набрали чинності з 01.04.2014
року, частину 13 статті 37 Закону України
"Про державну службу", яка передбачала
виплату грошової допомоги в розмірі
10-ти посадових окладів - було виключено.
Відтак, позивач звернувся до
відповідача із заявою про виплату йому
10-ти посадових окладів 23.04.2014 р. та 13.05.2014
р., тобто під час дії закону яким було
виключено положення про виплату
вказаних коштів. Також, відповідач у
відповіді від 12.05.2014 року №82/ТО0700-14
повідомив позивача, що враховуючи те,
що у наданому наказі про звільнення від
11.03.2014 року №154-о не йдеться про виплату
10-ти місячних посадових окладів, у
випадку пред'явлення довідки з
Пенсіного фонду України про
призначення пенсії державного
службовця, відтак питання щодо виплати
10-ти місячних посадових окладів може
бути вирішено лише в судовому порядку.
Виходячи з вище викладеного,
представник відповідача наголошував
на тому, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
та повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про те,
що позовна заява підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у
відповідності до наказу відповідача
від 11.03.2014 року за №154-о позивача було
звільнено з роботи із 11.03.2014 року
відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, у
зв'язку з реорганізацією, скороченням
чисельності та штату (а.с. 7).

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Позивачеві з 31.03.2014 року було
призначено пенсію по віку, відповідно
до Закону України "Про державну службу"
від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі - Закон
України №3723-XII) згідно направлення з
центру зайнятості, що підтверджується
Довідкою від 23.04.2014 року №867/09 (а.с. 7).

У відповідності до абз. 1 ст. 37
Закону України № 3723-XII (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, а саме: станом на 31.03.2014
року) на одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС
України обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися
перед судом, якщо проти цього не
заперечують сторони і в суду не виникає
сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх
визнання.

Як наголошував у судовому
засідання позивач та визнавав
представник відповідача, на час
призначення позивачеві пенсії по віку,
а саме: 31.03.2014 року його загальний стаж
складав 43 роки та стаж державної служби
31 рік і 10 місяців.

Також, в судовому засіданні
сторони визнавали факт призначення
позивачеві пенсії достроково - трохи
менше ніж за півтора роки до
встановленого законодавством строку, у
відповідності до положень ст. 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
від 16.12.1993 року № 3721-XII, у відповідності
до Направлення для оформлення
дострокового виходу на пенсію від
31.03.2014 року №0008.

У відповідності до ст. 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
від 16.12.1993 року № 3721-XII особам, трудовий
договір з якими розірвано за півтора
року до досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", або віку, що дає
право на призначення пенсії відповідно
до законів України "Про державну
службу", "Про статус народного депутата
України", "Про прокуратуру", "Про наукову
і науково-технічну діяльність" (за
наявності відповідних умов), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

У відповідності до абз. 13 ст. 37
Закону України № 3723-XII (в редакції, що
діяла до набрання чинності змінами
внесеними згідно із Законом України
від 27.03.2014 року №1166-VII) державним
службовцям у разі виходу на пенсію за
наявності стажу державної служби не
менше 10 років виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Відтак, позивач у зв'язку із
виходом на пенсію та при наявності
стажу державної служби не менше 10 років
звертався до відповідача із заявами, а
саме: від 23.04.2014 року (а.с. 11) та від 13.05.2014
року (а.с. 12) про виплату йому у
відповідності до Закону України № 3723-XII
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

У відповідності до листа від
12.05.2014 року №82/ТО0700-14 (а.с. 13-14)
відповідач повідомив позивача про те,
що 01.04 2014 року набрали чинності зміни,
внесені Законом України від 27.03.2014 року
№1166-VII "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні" до
Закону України № 3723-XII, у відповідності
з якими виключено частину 13 статті 37
Закону України № 3723-XII та скасовано
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів державним
службовцям при виході на пенсію.

Також, даним листом від 12.05.2014 року
№82/ТО0700-14 відповідач повідомив
позивача про те, що враховуючи, що
пенсія державного службовця була
призначена до набрання чинності змін,
які внесені до Закону України № 3723-XII,
за можливе було б виплатити працівнику
грошову допомогу у розмірі 10 місячних
посадових окладів у зв'язку, з
достроковим виходом на пенсію, однак, у
наказі про звільнення позивача від
11.03.2014 року №154-о не йдеться про виплату
10 місячних посадових окладів у випадку
пред'явлення довідки з Пенсійного
фонду про призначення пенсії
державного службовця (а.с. 13-14). Листом
від 12.05.2014 року №82/ТО0700-14 відповідач
роз'яснив позивачеві, що дане питання
щодо виплати йому 10 місячних посадових
окладів може бути вирішено лише в
судовому порядку (а.с. 14).

Разом з тим, у відповідності до
листа від 23.05.2014 року №03.1-2-05-40/3498 на
заяву позивача від 13.05.2014 року,
відповідач повідомив про те, що на
момент подання позивачем довідки
Управління пенсійного фонду України
від 23.04.2014 року №867/09, Законом України
від 27.03.2014 року №1166-VII "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" було виключено частину 13
статті 37 Закону України № 3723-XII (а.с. 8).
Відтак, у відповідності до листа від
23.05.2014 року №03.1-2-05-40/3498 та з огляду на
роз'яснення управління
Головдержслужби України в
Закарпатській області (щодо можливості
виплати грошової допомоги) відповідач
повідомив позивача про відсутність
підстав для виплати 10 місячних
посадових окладів (а.с. 8).

В судовому засіданні представник
відповідача наголошувала на тому, що
відмова відповідача у здійсненні
позивачеві виплат 10 місячних посадових
окладів є правомірною, у зв'язку з тим,
що положення Закону України від 27.03.2014
року №1166-VII "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні", яким
частину 13 ст. 37 Закону України № 3723-XII
було виключено - набрало чинності з
01.04.2014 року, відтак позивач звернувся із
заявою про виплату йому зазначеної
допомоги під час дії Закону України,
яким було виключено положення про
виплату вказаних коштів. Однак, дане
твердження представника відповідача
не знайшло свого підтвердження, у
зв'язку з наступним.

У відповідності до абз. 2 пп. 2 п. 24
розділу ІІ Закону України від 27.03.2014
року №1166-VII "Про запобігання фінансової
катастрофи та створення передумов для
економічного зростання в Україні" було
виключено частину 13 статті 37 Закону
України №3723-XII, якою передбачалася
виплата державним службовцям грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Разом з тим, у відповідності до
абз. 1 п. 2 до Прикінцевих положень
Закону України від 27.03.2014 року №1166-VII
"Про запобігання фінансової катастрофи
та створення передумов для
економічного зростання в Україні"
визначено, що зміни, передбачені
розділами II і III, набирають чинності з 1
квітня 2014 року, крім: абзацу другого
підпункту 3 пункту 3, підпунктів 2 і 3
пункту 8, пункту 23, абзацу другого
підпункту 2 пункту 24, пункту 25,
підпункту 2 пункту 28 розділу II цього
Закону,які набирають чинності з 1
травня 2014 року.

Відтак, у відповідності до абз. 1 п.
2 до Прикінцевих положень Закону
України від 27.03.2014 року №1166-VII "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні" абзац 2 підпункту 2
пункту 24 Закону України від 27.03.2014 року
№1166-VII, яким було виключено частину 13
статті 37 Закону України №3723-XII набрав
чинності з 1 травня 2014 року, а не з 1
квітня 2014 року, як наголошувала
представник відповідача.

Таким чином, на момент
призначення позивачеві пенсії по віку,
а саме: з 31.03.2014 року та на момент
звернення позивача із заявою від 23.04.2014
року до відповідача про виплату йому 10
місячних посадових окладів, була
чинною частина 13 статті 37 Закону
України №3723-XII, у відповідності до якої
державним службовцям у разі виходу на
пенсію за наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Також, не знайшло свого
підтвердження посилання представника
відповідача про необхідність
наявності додаткових умов для
призначення позивачеві 10 місячних
посадових окладів, а саме: наявність у
наказі про звільнення позивача від
11.03.2014 року №154-о пункту про виплату
йому 10 місячних посадових окладів у
випадку пред'явлення довідки з
Пенсійного фонду про призначення
пенсії державного службовця (а.с. 13-14), а
також те, що момент виникнення права
позивача на виплату йому 10 місячних
посадових окладів пов'язаний з датою
його звернення до відповідача із
заявою про здійснення вказаних виплат
(а.с. 24), виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 150
Конституції України до повноважень
Конституційного Суду України належить
офіційне тлумачення Конституції
України та законів України. З питань,
передбачених цією статтею,
Конституційний Суд України ухвалює
рішення, які є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені.

Відтак, у відповідності до
Рішення Конституційного Суду України
від 26.11.2013 року № 11-рп/2013 "У справі за
конституційним зверненням громадянки
ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення
положення частини тринадцятої статті 37
Закону України "Про державну службу" в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини першої, частини другої
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні"" (далі - Рішення
Конституційного Суду України № 11-рп/2013)
було дано офіційне тлумачення
положенню частини 13 стаття 37 Закону
України №3723-XII.

У відповідності до Рішення
Конституційного Суду України № 11-рп/2013
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів виплачується
державному службовцю за умов виходу на
пенсію з посади державного службовця
та наявності страхового стажу, у тому
числі стажу державної служби не менше 10
років. Жодних додаткових умов для
виплати грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
в частині тринадцятій статті 37 Закону N
3723 не встановлено. Конституційний Суд
України зазначає, що грошова допомога,
передбачена вказаним законодавчим
положенням, має разовий характер. Право
на її одержання пов'язане з певним
стажем роботи особи на посаді
державного службовця та припиненням
цієї роботи у зв'язку з виходом на
пенсію державного службовця. Тому
розірвання трудового договору з
державним службовцем з підстав,
визначених у пункті 2 частини першої
статті 40 Кодексу (зокрема, виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи),
не може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10
років. Отже, державний службовець у
разі дострокового (не раніше ніж за
півтора року до встановленого
законодавством строку) виходу на
пенсію державного службовця на
підставі пункту 2 частини першої статті
40 Кодексу у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді за
станом здоров'я та неможливістю
переведення, за його згодою, на іншу
роботу відповідно до частини другої
статті 40 Кодексу, за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, як і інші державні
службовці, які виходять на пенсію з
посад державних службовців після
досягнення віку, зазначеного в частині
першій статті 37 Закону N 3723, має право на
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів.

Згідно Рішення Конституційного
Суду України № 11-рп/2013 Конституційний
Суд України вирішив, що у разі
дострокового виходу на пенсію
державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України "Про державну службу".

Таким чином, умовою виплати
державному службовцю грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів є вихід на пенсію за
наявності стажу державної служби не
менше 10 років.

Згідно до Довідки відповідача від
14.07.2014 року №05-35-332 посадовий оклад
позивача станом на 11.03.2014 року
становить 1218,00 грн. Відтак,
відшкодуванню позивачеві підлягають 10
місячних посадових окладів при виході
на пенсію, як державному службовцеві, а
саме: в сумі 12180,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі вище вказаного суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, позовні вимоги
підтверджено належними та допустимими
доказами.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Чопської митниці
Міндоходів - задовольнити.

2.Визнати неправомірними дії Чопської
митниці Міндоходів щодо відмови у
виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в
розмірі 10 місячних посадових окладів
при виході на пенсію, як державному
службовцеві.

3.Зобов'язати Чопську митницю
Міндоходів (вул. Собранецька, буд. 20, м.
Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10
місячних посадових окладів при виході
на пенсію, як державному службовцеві в
сумі 12180,00 (дванадцять тисяч сто
вісімдесят гривень) грн., відповідно до
ст. 37 Закону України "Про державну
службу".

4. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3
КАС України 17 липня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 21
липня 2014 року.