Справа № А18/046-07
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ К/9991/20396/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області на ухвалу Господарського суду
Київської області від 15.12.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 у
справі № А18/046-07

за позовом Іванківської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Київській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Воталі",

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лабріс"

про визнання нечинним
договору, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2007 року Державною податковою
інспекцією заявлений позов про
визнання недійсними договору від
15.12.2005, укладеного між ТОВ "Воталі" та
ТОВ "Лабріс", як такого, що завідомо
суперечить інтересам держави та
суспільства.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 15.12.2010, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011,
провадження у справі закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Не погодившись із судовими рішеннями,
позивач до Вищого адміністративного
суду України подав касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначені судові рішення
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що між
відповідачами було укладено договір
від 15.12.2005 № Л-15.

На думку податкової інспекції вказаний
договір є недійсним на підставі ст. 207
та ст. 208 Господарського кодексу
України, як такий, що вчинений з метою,
що завідомо суперечить інтересам
держави та суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Наведену норму слід застосовувати з
урахуванням того, що відповідно до ст.
228 ЦК України правочин, учинений з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
водночас є таким, що порушує публічний
порядок, а отже, нікчемним.

Як зазначено у ч. 2 ст. 215 ЦК України
визнання судом нікчемних правочинів
недійсними не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи наведене, позови податкових
органів про визнання такого правочину
(угоди, господарського зобов'язання)
недійсним судовому розгляду не
підлягають.

Разом з тим, органи державної
податкової служби, вказані в аб. 1 ст. 10
Закону України від 04.12.1990 року № 509-XII
"Про державну податкову службу в
Україні" (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
можуть на підставі пункту 11 цієї статті
звертатись до судів із позовами про
стягнення в доход держави коштів,
одержаних за правочинами, вчиненими з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
посилаючись на їхню нікчемність.

З огляду на вищевикладене та згідно
положень п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано дійшли
висновку про наявність підстав для
закриття провадження у справі.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Іванківської
міжрайонної державної податкової
інспекції в Київській області
відхилити.

Ухвалу Господарського суду Київської
області від 15.12.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 у справі № А18/046-07 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К Голубєва

А.О. Рибченко