Справа № 820/7866/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.Справа № 820/7866/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді
Старостіна
В.В.

суддів:
Бегунца
А.О.

Резнікової
С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
11.06.2014р. по справі № 820/7866/14

за позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до Дочірнього підприємства
"КС-Домофон Харків" Товариство з
обмеженою відповідальністю
"КС-Домофон"

про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

Харківське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі по
тексту - позивач), звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства "КС-Домофон
Харків" Товариства з обмеженою
відповідальністю "КС-Домофон" (далі по
тексту - відповідач), в якому просив суд:

- стягнути з Дочірнього підприємства
"КС-Домофон Харків" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"КС-Домофон" адміністративно -
господарські санкції за незайняті
робочі місця, призначені для
працевлаштування інвалідів суми в
розмірі 10000 грн .

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Дочірнього підприємства
"КС-Домофон Харків" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"КС-Домофон" про стягнення суми
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач зареєстрований як юридична
особа та включений до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
підтверджується матеріалами справи.

Згідно Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
за формою 10-ПІ № 8593 від 28.02.2014 року,
наданого до Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, середньооблікова
чисельність штатних працівників
облікового складу Приватного ДП
"КС-Домофон Харків" ТОВ "КС-Домофон" у 2013
році становить 19 осіб,
середньооблікова чисельність
інвалідів на підприємстві у 2013 році - 1
особа, чисельність інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
підприємстві - 1 особа, фонд оплати
праці штатних працівників в 2013 році
склала 1900,00 грн., середньорічна
заробітна плата штатного працівника на
підприємстві в 2013 році складала 10000
грн. (а.с. 5).

Відмовляючи у задоволені зазначеного
позову, суд першої інстанції виходив з
приписів ст. ст. 18,19, 20 Закону України "
Про основи соціальної захищенності
інвалідів в Україні" ( далі-Закон).

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Статтею 19 Закону встановлено, що для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно статті 20 Закону, підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 3 статті 20 Закону визначено, що
сплату адміністративно-господарських
санкцій і пені підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
проводять відповідно до закону за
рахунок прибутку, який залишається в їх
розпорядженні після сплати всіх
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Згідно статті 18 Закону, забезпечення
прав інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
№ 420 "Про затвердження форм звітності
та інструкцій щодо їх заповнення"
встановлена форма звітності
роботодавців про наявність вакантних
місць, в тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів № 3-ПН "Звіт
про наявність вакансій", яка відповідно
до пункту 4 статті 20 Закону України "Про
зайнятість населення" (в редакції від
20.11.2012 року Закону №5492-VI) подається
роботодавцями до державної служби
зайнятості щомісячно.

Відповідно до статті 18-1 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", інвалід, який не
досяг пенсійного віку, не працює, але
бажає працювати, має право бути
зареєстрованим у державній службі
зайнятості як безробітний. Рішення про
визнання інваліда безробітним і взяття
його на облік для працевлаштування
приймається центром зайнятості за
місцем проживання інваліда на підставі
поданих ним рекомендації МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів.

Державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Державна служба зайнятості може за
рахунок Фонду соціального захисту
інвалідів надавати дотацію
роботодавцям на створення спеціальних
робочих місць для інвалідів,
зареєстрованих у державній службі
зайнятості, а також проводити
професійну підготовку, підвищення
кваліфікації і перепідготовку цієї
категорії інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пунктом 2 статті 19 Закону
України "Про зайнятість населення",
Державна служба зайнятості має право
направляти для працевлаштування на
підприємства, в установи і організації
всіх форм власності при наявності там
вільних робочих місць (вакантних посад)
громадян, які звертаються до служби
зайнятості, відповідно до рівня їх
освіти і професійної підготовки, а
інвалідів, крім того, - відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у них
кваліфікації і знань та з урахуванням
їх побажань.

Частина 3 статті 18-1 Закону вказує, що
державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Тобто, обов'язок підприємства щодо
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.
Такий обов'язок покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині 1 статті 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

Як вбачається з матеріалів справи, що
відповідачем щомісяця протягом 2013 року
до міського центру зайнятості
подавалися звіти за формою № 3-ПН, в
яких зазначено про наявність вакансій
для працевлаштування інвалідів та
додатки до цих звітів (основні вимоги
до претендента на вакансію), в яких
зазначено про потребу в
працевлаштуванні саме інвалідів (а.с.
18-24).

Листом Харківського міського центру
зайнятості від 19.06.2013 року
№ХМЦЗ-03-11264-22/13 на адресу відповідача
надійшла інформація щодо задоволення
кадрової потреби з переліком осіб з
обмеженими фізичними можливостями (а.с.
33-35).

Листом від 19.07.2013року вих. №1907-131
відповідач надіслав на адресу
Харківського міського центру
зайнятості вимогу щодо направлення на
адресу підприємства громадян з
обмеженими фізичними можливостями для
працевлаштування з переліку осіб, що
був наданий Харківським міським
центром зайнятості (а.с. 39).

Також, листом Харківського міського
центру зайнятості від 24.09.2013 року
№ХМЦЗ-03-16715-22/13 на адресу відповідача
надійшла інформація щодо задоволення
кадрової потреби з переліком осіб з
обмеженими фізичними можливостями (а.с.
36-37).

Листом від 11.10.2013 року вих. №1110-131
відповідач надіслав на адресу
Харківського міського центру
зайнятості вимогу щодо направлення на
адресу підприємства громадян з
обмеженими фізичними можливостями для
працевлаштування з переліку осіб, що
був наданий Харківським міським
центром зайнятості (а.с.38).

У вересні 2013 року відповідач
самостійно працевлаштував особу з
обмеженими фізичними можливостями -
громадянку ОСОБА_3, що підтверджується
наказом по особовому складу
відповідача №09/09/13 від 09.09.2013р (а.с.41).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК
серії ХАР-08 №019365 від 14.09.2009 року
зазначена громадянка є інвалідом II
групи та їй встановлено безстрокову
інвалідність (а.с. 42).

Після працевлаштування зазначеної
особи, відповідач продовжував надавати
на адресу Харківського міського центру
зайнятості звіти за формою 3-ПН та
наприкінці листопада 2013 року до
відповідача звернулася громадянка
ОСОБА_4 з проханням працевлаштувати її
на посаду менеджера у сфері надання
інформації за направленням
Харківського районного центру
зайнятості №0002001 від 12.11.2013 року
(а.с. 43), та наказом по особовому складу
від 28.11.2013 року №28/11-11-13к зазначена
громадянка була працевлаштована (а.с.
40).

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідачем в повному обсязі виконані
вимоги Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" щодо вжиття заходів для
працевлаштування інвалідів, у зв'язку з
чим позовні вимоги Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів є
необґрунтованими.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014р. по
справі № 820/7866/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Рєзнікова С.С.