Справа № 2а/2570/1396/2012
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 2а/2570/1396/2012

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі представника позивача -
Шошова В.Ш,

представників відповідача -
Скепської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Приватного
підприємства "Ніжин Агро Пром" до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Чернігівської
області Державної податкової служби і
просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 06.04.2012 №
, яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 2 638,00 грн., №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 12 428,00 грн. та №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 6
644,00 грн. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що останнім не було
допущено порушень норм Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" та Закону України "Про
податок на додану вартість" та
Ніжинська ОДПІ неправомірно прийшла до
висновку щодо заниження податку на
прибуток підприємства та завищення
залишку від'ємного значення, яке після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту,
наступного податкового періоду, що в
подальшому призвело до заниження суми
ПДВ. Зазначені вище закони не ставлять
право позивача на податковий кредит в
залежність від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання. Оскільки
розрахункові документи підприємства
підтверджують факт сплати сум ПДВ в
ціні отриманих від ТОВ "Нумовал ТЕК"
товарів, порушень податкового
законодавства не має, а тому відсутні
підстави для зменшення суми бюджетного
відшкодування або донарахування ПДВ.
Крім того, оскільки витрати по
взаємовідносинах з ТОВ "Нумовал ТЕК"
підтверджені відповідними
документами, позивач на законних
підставах включив до складу валових
витрат суми, сплачені на користь
контрагента за товари. На момент
вчинення правочину контрагент
позивача був зареєстрований в якості
суб'єкта господарювання, перебував на
податковому обліку в органах державної
податкової служби, був зареєстрований
в якості платника ПДВ, а тому мав
спеціальну правосуб'єктність для
здійснення господарської діяльності.
Враховуючи зазначене, позивач вважає,
що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є протиправними
та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив в їх
задоволенні відмовити, пояснив, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення винесені
відповідно до вимог чинного
законодавства. Під час проведення
перевірки позивача Ніжинською ОДПІ
було встановлено, що вироком
Дарницького районного суду м. Києва від
20.09.2011 по справі № 1-844/11 керівника ТОВ
"Нумовал ТЕК" ОСОБА_5 було визнано
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК
України за пособництво у фіктивному
підприємництві, та встановлено, що ним
юридично значимі дії від імені ТОВ
"Нумовал ТЕК" не вчинялися.
Відсутність у ТОВ "Нумовал ТЕК" власних
основних засобів, працівників,
відсутність техніки, відсутність у
ОСОБА_5 (який відповідно до
реєстраційних документів, є директором
підприємства, від імені якого
підписано документи по операціях з
позивачем та податкову звітність)
наміру здійснювати господарську
діяльність ТОВ "Нумовал ТЕК", а
проведення реєстрації ТОВ "Нумовал ТЕК"
з метою прикриття незаконної
діяльності інших суб'єктів
підприємницької діяльності на думку
Ніжинської ОДПІ свідчать про
відсутність реальної господарської
операції між позивачем та ТОВ "Нумовал
ТЕК". Враховуючи зазначене, Ніжинська
ОДПІ просить відмовити ПП "Ніжин Агро
Пром" у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що Державною податковою
службою у Чернігівській області на
підставі вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ,п.п.
75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1
ст. 79 ПК України, наказу Голови ДПС у
Чернігівській області від 07.03.2012 № 82
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
ПДВ за період з 01.07.2010 по 31.12.2010по
взаємовідносинах з ТОВ "Нумовал ТЕК".

За результатами перевірки складено акт
від 23.03.2012 № 11/16-013/35057218 (далі - акт
перевірки) (а.с.13-24).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

п. 3.1 ст.3, п.5.1, п.п. 5.2.1 п.5.2 ст.5, п.10.1 ст.10
Закону України № 238/97-ВР, що призвело до
заниження податку на прибуток
підприємства за 2010 рік на загальну суму
9 942,00 грн., в тому числі за 3 квартали 2010
року - на 9 942,00 грн.;

п.п. 7.4.1, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7. ст.7 Закону
про ПДВ, що призвело до завищення
залишку від'ємного значення, яке після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
серпень 2010 року в сумі 2 638,00 грн., що в
подальшому призвело до заниження суми
ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету за
серпень 2010 року в сумі 5315,00 грн.

На підставі акта перевірки Ніжинською
ОДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення від 06.04.2012, а саме:

№ , яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 2
638,00 грн. (а.с.8);

№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 12 428,00 грн. (а.с.9);

№ , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 6
644,00 грн. (а.с.10).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до договору купівлі-продажу
№ 9 від 30.06.2010, укладеного між позивачем
(продавець) та ТОВ "Полтаватехпостач"
(покупець), продавець зобов'язується
передати у власність покупця косарки
ременні роторні КРР 1,9 в кількості 4
штуки, а покупець зобов'язується у
зазначений (після отримання товару
покупцем) строк оплатити товар (а.с.43-44).

Виконання даного договору
підтверджується видатковою накладною
№ РН-000023 від 14.07.2010 на суму з ПДВ 132 208,81
грн. (а.с.45), довіреністю № 24 від 15.07.2010 на
отримання товару (а.с.46), податковою
накладною від 14.07.2010 № 21 на суму з ПДВ 132
208,81 грн. (а.с.59)

Після отримання товару ТОВ
"Полтаватехпостач" на початку
експлуатації косарок ремінних
ротаційних КРР 1,9 виявлено, що у косарок
заводський номер 3 та заводський номер 9
зігнуто ріжучий брус, що при їх запуску
призвело до поломки редуктора, про що
складено акт невідповідності
продукції від 22.07.2010 (а.с.47).

23.07.2010 за підписом директора ТОВ
"Полтаватехпостач" направлено позивачу
претензію № 7 про неналежну якість
товару (а.с.48).

Позивачем для ремонту вищезазначеної
сільськогосподарської техніки
придбано у ТОВ "Нумовал ТЕК"
матеріальні цінності на загальну суму
47 720,41 грн. в тому числі ПДВ 7 953,40 грн., а
саме: брус ріжучий в зборі КРР-1,9 (2 шт.);
редуктор КРР-1,9 (2 шт.) та ремні приводні
в кількості 16 штук на підставі
рахунку-фактури № 337 від 02.08.2010 та
накладної № 336 від 03.08.2010 (а.с.25-26).

Також, в матеріалах справи наявна
податкова накладна на вищезазначений
товар, придбаний позивачем у ТОВ
"Нумовал ТЕК" на суму 47720,41 грн. (а.с.27).

Розрахунки за придбаний товар
позивачем здійснено шляхом
перерахунку грошових коштів з
поточного рахунку № 6998 в філії
ПАТ ПІБ в м. Ніжин МФО 353434 на поточний
рахунок ТОВ "Нумовал ТЕК" № 13 в
"Банк Національні інвестиції" МФО 300498,
згідно виписки банку від 03.08.2010 № док.4 в
сумі 47 720,41 грн. в тому числі ПДВ 7 953,40
грн., із призначенням платежу "за реміні
згідно рахунку№ 337 від 02.08.2010".

В подальшому позивачем на виконання
гарантійних зобов'язань, згідно п. п. 4,11
Договору купівлі-продажу № 9 від 30.06.2010
та претензії ТОВ "Полтаватехпостач"
передано, а ТОВ "Полтаватехпостач"
прийнято матеріальні цінності, а саме:
брус ріжучий в зборі КРР-1,9 (2 шт.) та
редуктор КРР-1,9 (2 шт.), що
підтверджується актом
прийому-передачі матеріальних
цінностей від 09.08.2010 (а.с.49) та
товарно-транспортною накладною від
09.08.2010 (а.с.57).

Згідно ст. 4 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік та фінансова звітність
ґрунтуються на таких основних
принципах, зокрема превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Отже, на підтвердження включення
витрат за договором із закупівлі
комплектуючих матеріалів до валових
витрат підприємства та на
підтвердження включення податку на
додану вартість до складу податкового
кредиту необхідні документи, оформлені
відповідно до вимог, встановлених ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що
підтверджують факт отримання товару
від іншої особи та документи, що
підтверджують зв'язок понесених витрат
з господарською діяльністю платника
податку.

Всі зазначені вище первинні
бухгалтерські документи оформлені у
відповідності до ст.. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, та
повністю відображають вчинену
господарську операцію і свідчать про
її реальність та отримання сторонами
угоди економічної вигоди від вчиненої
закупівлі товару.

Відповідно до п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», що діяв до
набрання законної сили Податковим
кодексом України, валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» передбачено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Згідно п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку;

або дата оприбуткування платником
податку товарів, а для робіт (послуг) -
дата фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Отже, із положень зазначених норм
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» вбачається, що
формування платником податку валових
витрат допускається за умови
підтвердження відповідних сум
належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами, а також
використання отриманих товарів у
власній господарській діяльності.
Ніжинською ОДПІ не надано суду доказів
того, що ПП «Ніжин Агро Пром» не було
використано у власній господарській
діяльності комплектуючі для косарок
ремінних ротаційних КРР 1,9, що були
поставлені позивачем до ТОВ
"Полтаватехпостач". Навпаки позивачем
надано суду документальне
підтвердження закупівлі комплектуючих
деталей для сільськогосподарської
техніки, що були встановлені на косарки
та позивачем виконано свої гарантійні
зобов'язання перед ТОВ
"Полтаватехпостач".

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що правомірність та
відповідність вимогам п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2,
п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
формування показника валових витрат,
тобто висновки Ніжинської ОДПІ про
завищення витрат та заниження податку
на прибуток є безпідставними, як і
подальше донарахування сум податку на
прибуток.

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість», що діяв до
01.01.2011 року, податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Відповідно до п.п. 7.2.1. п.7.2 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платник податку зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну, що
має містити зазначені окремими
рядками:

а) порядковий номер податкової
накладної;

б) дату виписування податкової
накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку
(продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи
або місце податкової адреси фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт,
послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну або скорочену назву, зазначену
у статутних документах отримувача;

ж) ціну поставки без врахування
податку;

з) ставку податку та відповідну суму
податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку.

Згідно з п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

П.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» визначено,
що право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Згідно п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

П.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 вищенаведеного Закону
передбачено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Згідно пп. 7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається: дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Отже, із положень зазначених норм
законодавства вбачається, що
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
допускається за умови підтвердження
відповідних сум належним чином
оформленими документами. Такими
документами Закон України «Про податок
на додану вартість» визначає податкові
накладні. Наявність податкових
накладних, які відповідають вимогам
законодавчих актів була встановлена в
судовому засіданні, тому у позивача
були законні підстави для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

На обґрунтування своєї правової
позиції Ніжинська ОДПІ посилається на
те, що вироком Дарницького районного
суду м. Києва від 20.09.2011 засуджено
ОСОБА_5 (директора ТОВ "Нумовал ТЕК") у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст.
27, ч. 2 ст. 205 Кримінального Кодексу
України, який набрав законної сили
06.10.2011 (а.с.81-84). Відповідач вважає, що
господарська операція ПП «Ніжин Агро
Пром» з ТОВ "Нумовал ТЕК" не мала
юридичних наслідків, оскільки з вироку
Дарницького районного суду м. Києва від
20.09.2011 по справі № 1-844/11 вбачається, що
ОСОБА_5 на початку листопада 2009 року, за
грошову винагороду на прохання осіб,
дав згоду виступити формальним
учасником та директором фіктивного
підприємства ТОВ "Нумовал ТЕК" та надав
зазначеним особам фотокопії паспорта
громадянина України та картки фізичної
особи - платника податків, видані на
його ім'я, без мети зайняття
господарською діяльності, тобто надав
документи, необхідні для реєстрації
його як учасника та директора
підприємства. В подальшому на підставі
поданих до Голосіївської районної у
м.Києві державної адміністрації
документів ТОВ "Нумовал ТЕК" було
зареєстровано як юридичну особу,
керівником якої став ОСОБА_5 В єдиному
державному реєстрі підприємств та
організацій України ТОВ "Нумовал ТЕК"
був присвоєний ідентифікаційний код
суб'єкта підприємницької діяльності
36885675. З моменту створення ТОВ "Нумовал
ТЕК" ОСОБА_5 господарську діяльність
вказаного підприємства не здійснював,
фінансово-господарські документи та
звітність не підписував. Також згідно
баз даних Державної податкової служби
України за даними декларації з податку
на прибуток підприємства ТОВ "Нумовал
ТЕК" за 2010 рік власні основні засоби у
товариства відсутні (значення в рядках
04.10 "Витрати на поліпшення основних
фондів" та 07 "Сума амортизаційних
відрахувань" декларації відсутні).
Згідно розрахунку сум комунального
податку ТОВ "Нумовал ТЕК" за 2010 рік
чисельність працюючих у товаристві
складає 1 особа. Розрахунки сум податку
з власників транспортних засобів до
Державної податкової інспекції не
подавались.

Крім того, Ніжинська ОДПІ вважає, що
первинні бухгалтерські документи від
імені ТОВ "Нумовал ТЕК" підписані
невстановленими особами, а тому
зазначені документи не можуть свідчити
про реальність господарської операції.

Відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону
України „Про податок на додану
вартість" сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього
пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

За змістом пп. "а" пп. 7.7.2 п. 7.7 цієї ж
статті Закону, якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, має
від'ємне значення, то бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг).

Таким чином, в порядку наведених
законодавчих приписів від'ємна різниця
між податковими зобов'язаннями
платника (тобто надходженнями сум
податку на додану вартість) та
податковим кредитом (витратами зі
сплати податку в ціні товарів та
послуг) за умови фактичного здійснення
господарської операції (яка
відображена у податковому обліку
платника на підставі належним чином
оформлених первинних документів
відповідно її дійсного економічного
змісту) підлягає відшкодуванню
платнику податку з державного бюджету.

Суд вважає, що позиція Ніжинської ОДПІ
щодо того, що закупівля комплектуючих
до сільськогосподарської техніки не
відбувалась, є необґрунтованою,
оскільки обставини щодо виконання
спірної господарської операції між
позивачем та ТОВ „Нумовал ТЕК" не
досліджувалися у кримінальній справі N
1-844/11 по обвинуваченню ОСОБА_5 за
статтею 205 Кримінального кодексу
України.

А відтак саме по собі здійснення ним
реєстрації названих товариств без мети
реального провадження підприємницької
діяльності та номінальність його
керівництва цими товариствами,
установлена у названій кримінальній
справі, за відсутності інших обставин,
які б свідчили про необґрунтованість
податкової вигоди, були безпідставно
визнані судами як доказ безтоварності
спірних господарських операцій.

При дотриманні контрагентом
законодавчо встановлених вимог щодо
оформлення відповідних документів
підстави для висновку про
недостовірність або суперечливість
відомостей, зазначених у таких
податкових накладних, відсутні, якщо не
встановлені обставини, що свідчать про
обізнаність покупця про зазначення
продавцем недостовірних відомостей. З
огляду на недоведеність податковим
органом існування відповідних фактів,
та обставина, що первинні документи від
імені контрагентів підписані
невстановленими особами, не є
достатньою підставою для позбавлення
покупця (позивача у справі) права на
відображення у податковому обліку
понесених (нарахованих) витрат за
наслідками придбання товару у
постачальника.

Порушення порядку реєстрації
юридичної особи не є імперативною
ознакою протиправності її діяльності
та не може розцінюватися як
беззаперечне свідчення фіктивності
усіх господарських операцій,
здійснюваних такою особою.

В судовому засіданні було встановлено,
що позивачем дійсно здійснювалась
закупівля товару у ТОВ „Нумовал ТЕК" ,
який було використано для виконання
гарантійних зобов'язань перед третьою
особою, а тому суд вважає, що закупівля
комплектуючих для
сільськогосподарської техніки
призвела до об'єктивної зміни складу
активів платника податків - покупця, а
тому будь-які порушення
постачальниками товару правил ведення
господарської діяльності не можуть
бути підставою для позбавлення покупця
права на валові витрати чи податковий
кредит.

Згідно з рішенням Європейського суду з
прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС"
АД проти Болгарії" (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке оподатковуваної ПДВ поставки,
який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Підпункт 4.1.4 Податкового кодексу
України встановлює презумпцію
правомірності рішень платника податку
в разі, якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів чи різних нормативно-правових
актів припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

За змістом вказаної норми податковий
кредит вважається сформованим
платником податків правомірно, однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На думку суду позивачем доведено ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, а відповідачем не
доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що
позивачем при формуванні податкового
кредиту з податку на додану вартість та
валових витрат дотримано вимоги Закону
України «Про податок на додану
вартість», Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», а
відповідачем зроблено неправомірні
висновки про завищення позивачем
витрат підприємства та завищення суми
від'ємного значення з податку на додану
вартість, а тому позовні вимоги про
скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ в м. Чернігові №
, № , № від 06.04.2012 року
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Ніжинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Чернігівській
області № , № , № від
06.04.2012 року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур