Справа № 2а-8840/10/1570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/19527/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Федорова М.О.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Суворовському районі міста
Одеси

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 29.10.2010

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011

у справі № 2а-8840/10/1570

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Суворовському районі міста Одеси

про визнання нечинним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29.10.2010,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011, позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Суворовському районі міста
Одеси від 25.06.2010 № в частині
нарахування штрафу у сумі 7396, 50 грн. В
решті позову відмовлено.

ДПІ у Суворовському районі міста Одеси
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права:
п. 12 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

У запереченнях на касаційну скаргу
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
вказує на обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій та просить
залишити оскаржувані рішення без змін,
а скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Державною податковою інспекцією у
Суворовському районі міста Одеси
проведено перевірку господарської
одиниці - крамниці, належної Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2, в результаті
якої складено акт від 14.06.2010 №
0267/15/54/23/НОМЕР_2.

На підставі висновків щодо
зафіксованих у акті від 14.06.2010 №
0267/15/54/23/НОМЕР_2 порушень до позивача за
рішенням від 25.06.2010 № застосовано
штрафні (фінансові) санкції у загальній
сумі 8766, 75 грн., в тому числі:

- в сумі 340 грн. за порушення п. 5 ч. 1 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» № 265/95-ВР, що
полягалио у проведенні розрахунків без
використання книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки;

- в сумі 7396, 50 грн. за порушення п. 12 ч. 1
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» № 265/95-ВР, що
полягало у неведенні обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації та
продажі не облікованих товарів;

- в сумі 1030, 25 грн. за порушення п. 13 ч. 1
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» № 265/95-ВР, що
полягало у допущенні невідповідності
сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена у денному звіті
реєстратора розрахункових операцій
(невідповідність складає 206, 05 грн.).

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правова оцінка на підставі
законодавства, яке врегульовує спірні
відносини.

Пункт 12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР зобов'язує
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі ст. 6 Закону № 265/95-ВР облік
товарних запасів фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з частиною третьою статті 2
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 № 996-ХГV суб'єкти
підприємницької діяльності, яким
відповідно до законодавства надано
дозвіл на ведення спрощеного обліку
доходів і витрат, ведуть
бухгалтерський облік і подають
фінансову звітність у порядку,
встановленому законодавством про
спрощену систему обліку і звітності.

Цей дозвіл на ведення спрощеного
обліку доходів і витрат надано
суб'єктам підприємницької діяльності
Законом «Про державну підтримку малого
підприємництва» від 19.10.2000 № 2063-ІП та
Указом Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98.

Таким чином, на суб'єкта
підприємницької діяльності, що
перебуває на спрощеній системі
оподаткування поширюються правила
ведення бухгалтерського обліку і
подання фінансової звітності для
спрощеної системи обліку і звітності.

Відповідно до ст. 4 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від
03.07.1998 № 727/98 суб'єкт малого
підприємництва - юридична особа
зобов'язана вести книгу обліку доходів
та витрат і касову книгу.

Форма Книги обліку доходів і витрат
встановлена Інструкцією про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю, затвердженою наказом
Головної державної податкової
інспекції України від 21.04.1993 № 12 та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 09.06.1993 за № 64, і така форма не
передбачає ведення обліку товарних
запасів.

Отже, обов'язок ведення обліку товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації не може бути покладено на
суб'єкта малого підприємництва, який
здійснює підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування,
обліку та звітності відповідно до
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98.

Як вбачається зі встановлених судами
попередніх інстанцій обставин, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 є платником
єдиного податку (свідоцтво про сплату
єдиного податку серії 3 № 587984 від 01.01.2010)
та веде книгу обліку доходів і витрат
за формою Ф-10 у встановленому
законодавством порядку.

З огляду на викладене, є правильними
висновки судів попередніх інстанції
щодо протиправності застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у сумі 7396,50 грн. за рішенням від 25.06.2010 №
.

Враховуючи достовірно встановлені
судами попередніх інстанцій обставини
щодо фактичного вчинення позивачем
порушень, які полягали у продажу
підакцизних товарів без використання
книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки, а також у
допущенні невідповідності сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, суд касаційної
інстанції вважає, що суди правильно
відмовили в задоволенні позову щодо
скасування рішення від 25.06.2010 № в
частині визначення штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 1370, 25 грн.

Підстав для задоволення касаційної
скарги та скасування оскаржуваних
судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Суворовському районі міста
Одеси залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 29.10.2010 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
М.О. Федоров

Ю.І. Цвіркун