Справа № 755/4253/14-а
Суддя: Ластовка Н. Д.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4253/14-а
Дніпровський районний суд м. Києва в
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві, головного державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві
Мурихіна Сергія Володимировича, третя
особа: Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
про визнання дій протиправними,
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження та стягнення
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві, головного державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві
Мурихіна Сергія Володимировича, в
якому просить визнати протиправною
бездіяльність Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві щодо
проведення виконавчих дій з виконання
виконавчого листа № 2-а-4304/11 виданого
30.01.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
нарахувати та виплатити їй підвищення
до пенсії, у відповідності до ст.. 6
Закону України " Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", як дитині війни, з 19.11.2010
року, з урахуванням проведених виплат;
визнати протиправними дії Управління
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві щодо
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП № 36299405 від
26.04.2013 року; скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 36299405 від 26.04.2013 року; поновити
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа № 2-а-4304/11 виданого
30.01.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва; стягнути моральну шкоду з
відповідача в розмірі 01,00 гривні;
зобов'язати Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві винести
постанову про відновлення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-4304/11 виданого
30.01.2013 року Дніпровським районним судом
Свої вимоги позивач мотивує тим, що на
виконанні в Управлінні державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції м. Києва знаходився
виконавчий лист № 2-а-4304/11 виданого
30.01.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
нарахувати та виплатити їй підвищення
до пенсії, у відповідності до ст. 6
Закону України " Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", як дитині війни, з 19.11.2010
року, з урахуванням проведених виплат.
26.04.2013 року старший держаний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Мурихін С.В. виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження
лише на підставі того, що встановив, що
виплата пенсії здійснюється
Управлінням з координації та контролю
за виплатою пенсій Головного
управління Пенсійного фонду України м.
Києві, у відповідності до положення про
ГУ ПФУ в м. Києві, та відповідно до п.8, ч.
1 ст. 49 Закону України "Про виконавче
провадження", однак фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом не
відбулося, що стало підставою для
звернення його до суду за захистом
В судове засідання позивач не з'явився,
однак надав суду письмову заяву, в якій
просить справу розглянути справу без
його участі, позов підтримав в повному
обсязі з підстав викладених в позовній
В судове засідання відповідачі -
представник відповідача Управління
державної виконавчої служби ГУЮ у м.
Києві, державний виконавець ВПВР УДВС
ГУЮ у м. Києві Мурихін С.В. не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином, причини
неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи - Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст. 181 КАС України, учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Судом встановлено, що на виконанні в
Управлінні державної виконавчої
служби Головного управління юстиції м.
Києва знаходився виконавчий лист №
2-а-4304/11 виданий 30.01.2013 року Дніпровським
районним судом м. Києва про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії, у відповідності
до ст. 6 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", як дитині війни,
з 19.11.2010 року, з урахуванням проведених
26 квітня 2013 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Мурихін С.В. виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 36299405, мотивуючи її
тим, що виплата пенсії здійснюється
Управлінням з координації та контролю
за виплатою пенсій Головного
управління Пенсійного фонду України м.
Києві, у відповідності до положення про
ГУ ПФУ в м. Києві, та відповідно до п.8, ч.
1 ст. 49 Закону України "Про виконавче
Суд вважає, що дана постанова від 26
квітня 2013 року є незаконною та такою, що
підлягає скасуванню з таких підстав.
У відповідності з ч. 1, 2 ст. 5 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених законом,
здійснювати необхідні міри для
своєчасного і повного виконання
рішення способом і в порядку,
передбаченому виконавчим документом.

Виконавчим листом № 2-а-4304/11 виданого
30.01.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва чітко передбачено про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1
надбавку до пенсії, у відповідності до
ст. 6 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", як дитині війни,
з 19.11.2010 року з урахуванням проведених
виплат.

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Мурихін C.B. приймаючи рішення про
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження фактично
виконав рішення виконавчого документу
лише в частині перерахунку пенсії
ОСОБА_1, що підтверджується
повідомленням УПФУ у Дніпровському
районі м. Києва від 12.04.2013 № 6119/08 року,
але в частині стягнення виплат по
виконавчому документу, залишив без
виконання.

Виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Відповідно до статті 14 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом. Зміст ст. 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
не містить жодних застережень, які б
надавали можливість за тих чи інших
умов не виконувати судове рішення, яке
набрало законної сили. Зазначена норма
Закону має імперативний характер і
довільному та розширеному тлумаченню
не підлягає.

Відповідно до статті 1 Закону України
„Про виконавче провадження"
встановлено, що виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані, зокрема, на примусове
виконання рішень судів, які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших Законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 2 Закону України „Про
виконавче провадження" визначено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу. Інші органи, установи,
організації і посадові особи провадять
окремі виконавчі дії у випадках,
передбачених законом, у тому числі
відповідно до статті 5 цього Закону, на
вимогу чи за дорученням державного
виконавця. При цьому вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад адміністративного
судочинства, судове рішення, як таке,
вже само по собі являється актом
примусу, спрямованим на вчинення тих чи
інших дій в інтересах та на користь
учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, що
відповідає конституційному положенню
щодо обов'язковості виконання судових
рішень на всій території України (ст. 124
Конституції України).

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про виконавче провадження» учасники
виконавчого провадження, які мають
право звернутися до адміністративного
суду з позовом, якщо рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби порушено їхні права,
свободи чи інтереси у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби (ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до положень частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна особа має
право в порядку встановленому цим
Кодексом, звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим
загальним судам як адміністративним
судам, підсудні адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті.

Враховуючи викладене, суд, діючи в
межах заявлених позовних вимог,
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
в частині визнання протиправною
бездіяльність Управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у м. Києві щодо
проведення виконавчих дій з виконання
виконавчого листа № 2-а-4304/11 виданого
30.01.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва, визнання протиправними дії
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві щодо винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 36299405 від 26.04.2013 року, скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП № 36299405 від 26.04.2013 року та
зобов'язанню Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві винести
постанову про відновлення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа підлягає
задоволенню.

Звертаючись з позовними вимогами,
ОСОБА_1 крім того, просив стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі
01,00 гривні.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року № 4 у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

При цьому, позивачем не зазначено, в
чому полягає ця шкода, з яких міркувань
він виходив, визначаючи розмір шкоди,
та якими доказами це підтверджується,
крім того, позивач не зазначив з якого
відповідача він хоче стягнути моральну
шкоду, а тому в цій частині позовна
вимога є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Крім того, суд не вбачає підстав для
задоволення позовної вимоги щодо
поновлення виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-а-4304/11
виданого 30.01.2013 року Дніпровським
районним судом м. Києва, оскільки
порядок розгляд вказаної вимоги
передбачений ст. 261 КАС України, а
звернувся позивач в порядку ч.1 ст. 181
КАС України.

Згідно частини другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки, судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, при цьому
позивачем не сплачено судовий збір при
подачі позову до суду, суд присуджує з
відповідача Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві в дохід
держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 9, 11, 12, 94,
159, 160, 163, 167, 181 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И
В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
м. Києві, головного державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві
Мурихіна Сергія Володимировича, третя
особа: Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
про визнання дій протиправними,
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження та стягнення
моральної шкоди - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо
винесення постанови від 26.04.2013 року про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 36299405 з виконання виконавчого листа
№ 2-а-4304/11 від 30.01.2013 року виданого
Дніпровським районним судом м. Києва.

Скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП № 36299405 від
26.04.2013 року відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції з примусового
виконання виконавчого листа № 2-а-4304/11
виданого 30.01.2013 року Дніпровським
районним судом м. Києва про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва нарахувати та виплатити їй
підвищення до пенсії, у відповідності
до ст.. 6 Закону України " Про соціальний
захист дітей війни" у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", як дитині війни,
з 19.11.2010 року з урахуванням проведених
виплат.

Зобов'язати Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві винести
постанову про відновлення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-4304/11 виданого
30.01.2013 року Дніпровським районним судом
м. Києва про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
нарахувати та виплатити їй підвищення
до пенсії, у відповідності до ст. 6
Закону України " Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", як дитині війни, 19.11.2010
року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві на
користь держави судовий збір в розмірі
73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10-ти
днів з дня її отримання.

Суддя: