Справа № 2а/205/5/13
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 липня 2014 року м. Київ
В/800/2798/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Сорока М.О., перевіривши
відповідність оформлення заяви ОСОБА_1
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
про визнання неправомірними дій та
скасування акту, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду
міста Дніпропетровська від 18 січня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 4 вересня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22 травня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишено без
задоволення, а постанову Ленінського
районного суду міста Дніпропетровська
від 18 січня 2013 року і ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 4 вересня 2013
року - без змін.

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Вищого адміністративного суду України
із заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
травня 2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 червня 2014 року заявника
повідомлено про те, що його заява про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22 травня 2014 року, не
відповідає вимогам статей 239, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), та надано
строк для усунення її недоліків до 11
липня 2014 року.

За змістом статей 236, 237 КАС України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право подати
заяву про перегляд судових рішень в
адміністративних справах виключно з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 239 КАС України
передбачено, що у заяві про перегляд
судових рішень зазначаються конкретні
різні за змістом судові рішення, в яких
має місце неоднакове застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах.

Згідно пункту 3 частини 1 та частини 2
статті 239-1 КАС України до заяви мають
бути додані: копії різних за змістом
судових рішень, в яких має місце
неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах та документ про сплату
судового збору.

Наведеним вимогам заява ОСОБА_1 не
відповідала.

Так, заявником не було зазначено
конкретні різні за змістом судові
рішення, в яких має місце неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах та не додано їх копії.

Крім того, до заяви було додано
квитанцію про сплату судового збору,
сплаченого у меншому розмірі, ніж
передбачено нормами Закону України
«Про судовий збір».

11 липня 2014 року на виконання вимог
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 27 червня 2014 року ОСОБА_1
надіслав до суду квитанцію про доплату
судового збору у необхідному розмірі.

Проте вимоги суду щодо зазначення
конкретних різних за змістом судових
рішень, в яких має місце неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, та надання їх копій,
заявником не виконані.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті
239-2 КАС України заява повертається
заявнику, якщо заявник не усунув її
недоліки протягом установленого
строку.

Враховуючи, що вимоги ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
червня 2014 року виконані не у повному
обсязі, заяву слід провернути ОСОБА_1

Керуючись статтями 239, 2391, 2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
про визнання неправомірними дій та
скасування акту вимоги - повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду

України
М.О. Сорока