Справа № 816/5591/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2014 р. м. Київ
К/800/23365/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Моторного
О.А. - головуючого,

Вербицької
О.В.,

Кошіля В.В.,

за участю секретаря - Гончар Н.О.

та представників сторін:

від позивача - Носач Д.Л., Рябець Т.А.,

від відповідача - Сухомлин Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Лубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2014

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2014

у справі № 816/5591/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пирятинський
делікатес"

до Лубенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління мін доходів у Полтавській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2014, яка
залишена без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2014,
позовні вимоги задоволено: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 17.05.2013 №
та від 09.08.2013 №.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржувані
рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної податковим органом
документальної планової виїзної
перевірки ТОВ "Пирятинський делікатес"
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012, складено акт
від 23.04.2013 №70/22-36313601, яким зафіксовані
порушення позивачем:

- п.135.1, п.135.2 п.135.5.15 п.135.5 ст.135, пп.139.1.1
п.139.1.9 ст.139, п.144.3 ст.144, п.146.2 ст.146
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в сумі 1463266,00 грн. в т.ч. за 1
квартал 2012 в сумі 16302,00 грн., за 2 квартал
2012 в сумі 120565,00 грн., за 3 квартал 2012 в
сумі 138805,00 грн. та за 4 квартал 2012 в сумі
1187594,00 грн.;

- п. 187.1 ст.187, п. 198.6 ст.198, п.201.1 та п.201.10
ст.201 Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного (податкового)
періоду в сумі 923 877,00 грн., в т.ч. за
грудень 2012 на 923 877,00 грн.

На підставі акта перевірки,
відповідачем 17.05.2013 прийняті податкові
повідомлення-рішення: №, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 923877,00 грн.; №,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем в розмірі 1463266,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 731633,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказаних
повідомлень-рішень:

- скасовано податкове
повідомлення-рішення Лубенської ОДПІ
від 17.05.2013 № в частині збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 907572,00 грн., з них за
основним платежем в розмірі 605048,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 302524,00 грн., а в іншій частині
залишено без змін;

- податкове повідомлення-рішення від
17.05.2013 № - залишено без змін.

Згідно рішення ГУ Міндоходів у
Полтавській області про результати
розгляду скарги №534/10/16-31-10-03-06 від
26.07.2013, Лубенською ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення від
09.08.2013 №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток за основним платежем в
розмірі 858218,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 429109,00
грн.

Колегія суддів, переглядаючи
оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій в касаційному порядку,
погоджується з висновками судів про
скасування спірних повідомлень-рішень
від 17.05.2013 № та від 09.08.2013 №,
враховуючи наступне.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів /послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
товарів з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Так, як було встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи,
виробництво продукції позивачем
здійснюється на власних виробничих
потужностях ТОВ "Пирятинський
делікатес" за адресою: вул. Марка, 46, с.
Дейманівка, Пирятинський район,
Полтавська область.

Готова продукція переміщується з
виробництва на склад виробничого цеху,
що відображається за Дт26 в
бухгалтерському обліку підприємства і
в подальшому зі складу виробничого
цеху (відображення Кт26) продукція
переміщується на склад готової
продукції (Дт26), який знаходиться в с.
ДейманівкаПирятинського району. В ході
провадження господарської діяльності
позивача, для забезпечення виконання
умов договорів із замовниками -
покупцями, певна продукція в
подальшому потребує
перекомплектування, у зв'язку із чим
проводиться доопрацювання та
комплектація номенклатури виробленої
продукції, що в бухгалтерському обліку
знаходить своє відображення за Дт26 по
складу виробничого цеху Кт26 складу
готової продукції.

Для зберігання та подальшої реалізації
ТОВ "Пирятинський делікатес"
використовує як зазначений власний
склад готової продукції так і склади,
які розташовані в регіонах:

- в Харьківській області за адресою:
смт. Васищеве вул. Овочева, 15,
відповідно до договору оренди №143 від
26.08.2011, укладеного між позивачем та ПАТ
"Дніпрометалсервіс";

- м. Рівне, вул. Млинівська, 226
(відповідно до договору оренди №0-24-05/2011
від 24.05.2011, укладеного між позивачем та
Спільним підприємством "Рівненське
заготівельно-виробниче підприємство";

- м. Севастополі, вул. Індустріальна, 3,
відповідно до договору оренди №37 від
15.07.2012, укладеного між позивачем та ВАТ
"Севастопольське автотранспортне
підприємство 14330".

Згідно бухгалтерських та первинних
документів, наданих товариством,
встановлено, що впродовж 2012 року
(період перевірки) здійснювалося
переміщення готової продукції з
власного складу (с.Дейманівка) на
склади, що, знаходяться в Харьківській
області смт. Васищеве, м. Рівне та м.
Севастополі, а також, в зворотному
напрямку.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, готова продукція,
фактично вироблена на власних
виробничих потужностях, що розташовані
у с. Дейманівка, після виробництва
переміщується на головний
(центральний) склад, який знаходиться у
цьому населеному пункті та за
необхідності, готова продукція
переміщується на орендовані склади, що
знаходяться в інших областях, де в
подальшому здійснюється її реалізація.
Проте, в деяких випадках вироблена
продукція поверталась на головний
склад, у зв'язку з необхідністю
реалізації її в інших областях чи в
іншій комплектності та з інших причин.

Таке внутрішнє переміщення зі складу
на склад відображено по рахунку 26
"Готова продукція".

Так, за дебетом рахунку 26 "Готова
продукція" відображається надходження
готової продукції, за кредитом -
інформація про реалізацію, переміщення
продукції.

Згідно даних головної книги за 2012 рік
та за результатами аналізу
бухгалтерського рахунку 26 "Готова
продукція", з врахуванням накладних на
переміщення продукції, перевіркою
встановлено, що з власного головного
складу відвантажено та отримано на
орендованих складах виробленої
продукції всього на суму 20 089,80 тис. грн.
(у кількості 1677,1 тис. штук).

Однак, в ході проведення перевірки
ревізори дійшли висновку, що
товариством не надано для перевірки
підтверджуючі документи на подальше
повернення на головний склад або щодо
переміщення (продажу) знищення
продукції на загальну суму 4086751 грн.
(325,6 тис. штук), а саме:
товарно-транспортних накладних та
подорожніх листів, які відносяться до
первинної транспортної документації,
ведення форм яких для всіх суб'єктів
господарської діяльності незалежно
від форм власності є обов'язковим.

Разом з тим, як було вірно встановлено
судами, матеріалами справи
підтверджується переміщення товарів
ТОВ "Пирятинський делікатес" у 2012 році з
регіональних складів (м.Рівне, м.Харків,
м.Севастополь) на головний склад (с.
Дейманівка, Пирятинський район) та зі
складу готової продукції на склад
підготовки готової продукції в межах
регіональних складів міст Рівне,
Харків, Севастополь на суму 4086751,00 грн.,
зокрема: картками руху матеріальних
цінностей, накладними на переміщення
та подорожніми листами вантажного
автотранспорту

Крім того, в матеріалах справи наявні
документи на підтвердження наявності у
власності ТОВ "Пирятинський делікатес"
власних виробничих потужностей та
"головного" складу, що розташовані у с.
Дейманівка, Пирятинського району, а
також, документальне підтвердження
щодо місця зберігання поставлених
товарів по орендованих складських
приміщеннях в Харківській області, м.
Рівне та м. Севастополі, свідоцтва про
реєстрацію транспортних засобів,
накази про прийняття на роботу водіїв,
завідувача складом, комірника та інш.,
що працювали у 2012 році на вказаних
складах позивача (а.с. 88-226, 237-243 т.7, а.с.
53-70 т. 8).

Відповідно до наданих до матеріалів
справи документів по дебету рахунку 70,
71, 73, 74 та кредиту рахунку 79, загальний
дохід ТОВ "Пирятинський делікатес" за
2012 рік становить 34939461,00 грн., що в свою
чергу відповідає даним зазначеним в
декларації з податку на прибуток за 2012
рік, у зв'язку з чим заниження доходу
на загальну суму 4086751,00 грн. у 2012 році,
яке встановлено в акті перевірки
№770/22-36313601 від 23.04.2013 року, відповідачем
документально не підтверджено.

Що стосується встановлення перевіркою
завищення позивачем податкового
кредиту за грудень 2012 року в сумі 106527,20
грн., колегією суддів слід зазначити
наступне.

Так, матеріали справи свідчать, що
підставою для такого висновку
контролюючого органу є віднесення
позивачем до податкового кредиту у
податковій декларації з ПДВ за грудень
2012 року сум податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтвердженого
податковими накладними (заповнені
російською мовою, в яких є арифметичні
помилки, порушення продавцем порядку
заповнення, одиниці виміру,
кількість-послуга) та відображенням їх
в додатку 8 до декларації з ПДВ за
грудень 2012 року, але зазначені
податкові накладні виписані в інших
податкових періодах, ніж звітний.

Однак, судами встановлено, що оскільки
контрагентами порушено вимоги
Податкового кодексу України
(арифметичні помилки, заповнення граф
одиниця виміру, кількість при
отриманні послуг, заповнення
податкової накладної російською
мовою), позивачем разом з декларацією
з податку на додану вартість за
грудень 2012 року було подано додаток № 8
"Заява про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних) (Д8)" з
відповідними документами та
платіжними дорученнями.

Крім того, щодо тверджень відповідача
про неналежне оформлення первинних
документів та податкових накладних,
складених в ході господарських
операцій, колегія суддів зазначає, що
окремі неточності у заповненні
номенклатури податкових накладних або
відсутність у подорожніх листах усіх
адрес пунктів навантаження і
розвантаження, не впливає на
реальність господарських операцій та
не є підставою для позбавлення
позивача права на формування
податкового кредиту та валових витрат.

Таким чином, у відповідача були
відсутні підстави для визначення
позивачу податкових зобов'язань з
податку на прибуток та податку на
додану вартість, у зв'язку з чим судами
правомірно скасовані спірні податкові
повідомлення-рішення від 17.05.2013 №
та від 09.08.2013 №.

Доводи, наведені скаржником в
касаційній скарзі, колегією суддів
відхиляються, оскільки вони не
спростовують обставин, що на підставі
належних та допустимих доказів
встановлені судами попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 221, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лубенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22.01.2014 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2014
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) О.В. Вербицька
(підпис) В.В. Кошіль