Справа № 591/2285/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 р. Справа № 591/2285/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
22.04.2014р. та додаткову постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
26.05.2014 р. по справі № 591/2285/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

07.04.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулась до Зарічного
районного суду м. Суми з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах (далі по тексту - УПФУ в м. Сумах,
відповідач), в якому просила суд :

1) визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах про
відмову здійснити перерахунок раніше
призначеної на підставі ст.37 Закону
України "Про державну службу" пенсії
державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та винагороди за вислугу років у
розмірі 40%, що вказані у довідках
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 12.03.2014 року № 35/05
та від 28.03.2014 року № 48/05 про складові
заробітної плати;

2) зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах починаючи з 01
квітня 2014 року здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_1 пенсії державного
службовця, призначеної на підставі ст.37
Закону України "Про державну службу", з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та винагороди за вислугу років у
розмірі 40%, що вказані у довідках
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 12.03.2014 року № 35/05
та від 28.03.2014 року № 48/05 у розмірі 81
відсотків з урахуванням проведених
раніше виплат.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 22.04.2014 року по справі №
591/2285/14-а, прийнятою в порядку
скороченого провадження, позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Суми щодо
відмови у здійсненні перерахунку
раніше призначеної на підставі ст. 37
Закону України "Про державну службу"
пенсії державної службовця ОСОБА_1 з
урахування довідок Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 12.03.2014 року №35/05 та від
28.03.2014 року № 48/05.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Суми здійснити
перерахунок раніше призначеної на
підставі ст. 37 Закону України "Про
державну службу" пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням надбавки за вислугу років,
встановленої їй податковим органам у
розмірі 40% , матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань за довідками Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 12.03.2014 року № 35/05 та від
28.03.2014 року № 48/05.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 грн. 08 коп. в рахунок
повернення судового збору.

Додатковою постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 26.05.2014 року по
справі № 591/2285/14-а, прийнятою в порядку
скороченого провадження, зобов'язано
Управління пенсійного фонду України в
м. Сумах починаючи з 01.04.2014 року
здійснити перерахунок раніше
призначеної на підставі ст.37 Закону
України Про державну службу пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за
вислугу років, встановленої їй
податковим органам у розмірі 40%,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за
довідками Головного управління
Міндоходів у Сумській області від
12.03.2014 року № 35/05 та від 28.03.2014 року № 48/05
у розмірі 81% з урахуванням проведених
раніше виплат.

Відповідач, не погодившись із
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 22.04.2014 року по справі № 591/2285/14-а
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної з
посиланням на п.1 Постанови Кабінету
Міністрів України №865 від 31.05.2000 року
зазначив, що матеріальні допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань не
відносяться до структури заробітної
плати, носили одноразовий,
несистематичний характер, а тому не
враховуються при обчисленні пенсії
позивача. Вказує на допущені судом
першої інстанції при розгляді справи
порушення процесуальних вимог (розгляд
справи без виклику сторін за наявності
клопотання представника відповідача
про розгляд справи за його участі).

Крім того, відповідачем подано
апеляційну скаргу на додаткову
постанову суду першої інстанції, в якій
відповідач, посилаючись на порушення
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної додаткової постанови
норм матеріального та процесуального
права, просить суд апеляційної
інстанції скасувати додаткову
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 26.05.2014 року по справі № 591/2285/14-а
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги стверджує, що вимога ОСОБА_1 про
здійснення перерахунку пенсії у
розмірі 81% від заробітної плати
працюючого державного службовця не
може бути предметом позову, оскільки
КАС України не передбачено судового
захисту тих прав або інтересів, які ще
не порушені, отже, припущення позивача
щодо можливого вчинення відповідачем
дій, спрямованих на зменшення розміру
пенсії (відсотків) під час проведення
перерахунку раніше призначеної пенсії,
не можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог у цій
частині. Крім того, стверджує, що після
введення в дію Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи", який
вступив в силу з 01.10.2011 року, норми
пункту 1 статті 37 Закону України "Про
державну службу" викладено в новій
редакції, якою передбачено перерахунок
пенсії у розмірі 80% заробітної плати
працюючого державного службовця. З
огляду на викладене, вважає
безпідставним висновок суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії у розмірі 81% заробітної плати
працюючого державного службовця та не
вбачає передбачених статтею 168 КАС
України підстав для винесення
додаткової постанови.

Позивач в надісланих до суду письмових
запереченнях просила суд апеляційної
інстанції апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 КАС
України справа підлягає розгляду в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційні скарги УПФУ в Зарічному
районі м. Суми не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
25.05.2008 року ОСОБА_1 було призначено
пенсію державного службовця
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу", але при нарахуванні
та призначенні пенсії не була
врахована матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань
та надбавка за вислугу років в розмірі
40% (враховано лише 20%).

28.03.2014 року позивачка звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії та надала
довідки Головного управління
Міндоходів у Сумській області від
12.03.2014 року № 35/05 та від 28.03.2014 року № 48/05.
Однак листом від 04.04.2014 року за №149/Б
позивачці було відмовлено в
перерахунку пенсії.

Не погодившись з такими діями
відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду
з даним позовом про їх оскарження,
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
винагороди за вислугу років у розмірі
40% на підставі вищезазначених довідок
ГУ Міндоходів у Сумській області, та
провести відповідні виплати пенсії з
01.04.2014 року у розмірі 81% від заробітної
плати працюючого державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
обґрунтованості, оскільки матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань та надбавка
за вислугу років у розмірі 40% повинні
враховуватись при обчисленні пенсії
позивача.

Приймаючи додаткову постанову, суд
першої інстанції виходив з наявності у
позивача права на отримання пенсії у
розмірі 81% заробітної плати працюючого
державного службовця, з 01.04.2014 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
однак вважає. що постанова Зарічного
районного суду м. Суми від 22.04.2014 року та
додаткова постанова Зарічного
районного суду м. Суми від 26.05.2014 року по
справі № 591/2285/14-а підлягають зміні з
наступних підстав.

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (далі по тексту - Закон
№ 3723-XII) (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 % від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати (ч.5 ст.37 Закону
України "Про державну службу".

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Як вбачається зі змісту довідок
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 12.03.2014 р. № 35105 та
від 28.03.2014 р. № 48105 про складові
заробітної плати (посадовий оклад,
надбавка за ранг, або кваліфікаційні
класи, або класний чин, або
дипломатичний ранг, надбавка
(винагорода) за вислугу років), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України "Про
державну службу" (а.с.7-8), на всі виплати,
включені в довідку (у т.ч. матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, а також
винагороду за вислугу років),
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань та винагорода за вислугу років
повинні враховуватись при обчисленні
пенсії позивача, призначеної на
підставі Закону України "Про державну
службу", а тому погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог.

Між тим, як вбачається зі змісту
позовних вимог та резолютивної частини
постанови Зарічного районного суду м.
Суми від 22.04.2014 року по справі №
591/2285/14-а, судом першої інстанції не було
вирішено позовних вимог про
зобов'язання здійснити виплату
перерахованої пенсії, та не визначено
дату, з якої пенсія позивачки підлягає
перерахунку, а також розміру пенсії
ОСОБА_1 у процентному відношенні до
заробітної плати працюючого
державного службовця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.168 КАС України
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадках, якщо,
зокрема, щодо однієї із позовних вимог,
з приводу якої досліджувалися докази,
чи одного з клопотань не ухвалено
рішення.

Питання про ухвалення додаткового
судового рішення може бути заявлено до
закінчення строку на виконання
судового рішення (ч.2 ст.168 КАС України).

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає про наявність у суду першої
інстанції підстав для прийняття
додаткової постанови, оскільки судом
першої інстанції не було вирішено усіх
позовних вимог та питань, що ставились
ОСОБА_1 у позовній заяві.

З приводу тверджень відповідача, з
посиланням на внесення змін до Закону
України "Про державну службу" Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
реформування пенсійної системи", який
вступив в силу з 01.10.2011 року, та, у
зв'язку з викладеним, відсутності у
суду першої інстанції підстав для
задоволення вимог ОСОБА_1 про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії у розмірі 81% заробітної плати
працюючого державного службовця,
колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 9 пункту 6 Розділу ІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до
Закону України "Про державну службу",
зокрема, текст статті 37 цього Закону
викладено в такій редакції: "На
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Пунктом 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону № 3668-VІ
встановлено, що цей Закон набирає
чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу
одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто
тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6
розділу II цього Закону, які набирають
чинності з 1 січня 2012 року.

При цьому, приписами п.2 цього Розділу
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується відповідачем по справі,
що пенсія ОСОБА_1 призначена з 25.05.2008
року, а відтак, встановлене Законом
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" обмеження розміру пенсії,
призначеної на підставі ст.37 Закону
України "Про державну службу", на
позивача не поширюється.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у
відповідності до ч.4 ст.45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа; у разі
настання обставин, які тягнуть за собою
зменшення пенсії, - з першого числа
місяця, в якому настали ці обставини,
якщо вони мали місце до 15 числа включно,
і з першого числа наступного місяця,
якщо вони мали місце після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії 28.03.2014
року (а.с.6).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про зобов'язання УПФУ в м.
Сумах здійснити перерахунок раніше
призначеної на підставі ст. 37 Закону
України Про державну службу пенсії
ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2014 року, з
урахуванням надбавки за вислугу років,
встановленої їй податковим органам у
розмірі 40%, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань за довідками Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 12.03.2014 року № 35/05 та від
28.03.2014 року № 48/05 у розмірі 81% з
урахуванням проведених раніше виплат.

Між тим, колегія суддів зазначає, що
позивачем ставились вимоги про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі
40%, а не надбавки за вислугу років, як
помилково зазначив суд першої
інстанції.

При цьому, слід відмітити, що
відповідно довідки про складові
заробітної плати від 28.03.2014 року № 48105,
надбавка за вислугу років є
самостійною виплатою та становить 20%, в
той час як винагорода за вислугу років
становить 40%, як просив позивач по
справі та як задовольнив суд першої
інстанції.

У відповідності до п.1 ст.201 Кодексу
адміністративного судочинства України
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права є підставою для
зміни постанови суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Зарічного районного суду м. Суми від
22.04.2014 року та додаткова постанова
Зарічного районного суду м. Суми від
26.05.2014 року по справі № 591/2285/14-а
підлягають зміні шляхом заміни у
резолютивній частині вказаних
постанов перед словами "за вислугу
років" слова "надбавка" словом
"винагорода" у відповідних відмінках.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про порушення судом
першої інстанції вимог процесуального
права в частині розгляду справи без
виклику сторін за наявності клопотання
відповідача про розгляд справи за
участі його представника, з огляду на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
позов ОСОБА_1 стосується спору з
приводу нарахування та виплати пенсії.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС
України в адміністративних справах
щодо оскарження фізичними особами
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг
застосовується скорочене провадження.

При цьому, у відповідності до ч.3 ст.183-2
КАС України про відкриття скороченого
провадження суд виносить ухвалу, копія
якої разом з копією позовної заяви та
доданих до неї документів невідкладно
надсилається рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
відповідачу. В ухвалі в обов'язковому
порядку зазначаються строк подання
заперечення проти позову, порядок його
подання, а також наслідки неподання
такого заперечення. Відповідач у
десятиденний строк з дня одержання
такої ухвали та копій документів може
подати заперечення проти позову та
необхідні документи або заяву про
визнання позову. Якщо справа
розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача, то
заперечення проти позову чи заява про
визнання позову мають бути подані
безпосередньо до канцелярії суду.

Згідно з ч.4 ст.183-2 КАС України суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне
судове рішення. У разі недостатності
повідомлених позивачем обставин або
якщо за результатами розгляду поданого
відповідачем заперечення суд прийде до
висновку про неможливість ухвалення
законного судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, суд розглядає справу за
загальними правилами цього Кодексу,
про що постановляє ухвалу, яка не
підлягає оскарженню.

Отже, колегія суддів зазначає, що для
розгляд справ щодо оскарження дій
суб'єкта владних повноважень, в даному
випадку органу Пенсійного фонду, з
приводу нарахування пенсійних виплат,
законодавцем передбачено особливий
порядок судового провадження -
скорочене провадження.

Призначення справи, яка підлягає
розгляду в порядку скороченого
провадження, до розгляду у відкритому
судовому засіданні є правом, а не
обов'язком суду першої інстанції, яке
використовується ним лише у випадку
недостатності повідомлених позивачем
обставин або якщо за результатами
розгляду поданого відповідачем
заперечення суд прийде до висновку про
неможливість ухвалення законного
судового рішення без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі.

З огляду на викладене, беручи до уваги
достатність наявних в матеріалах
справи документів для розгляду справи
та прийняття обґрунтованого рішення,
колегія суддів не вбачає підстав у суду
першої інстанції для задоволення
клопотання відповідача про розгляд
справи за участі його представника та
призначення даної справи до розгляду у
судовому засіданні.

При цьому, враховуючи, що відповідачем
було вчасно отримано копію ухвали про
відкриття скороченого провадження,
колегія суддів вважає, що відповідач не
був позбавлений права надати свої
докази та заперечення.

Доводи апеляційної скарги з наведених
вище підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 201, 205, 207, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах -
залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 22.04.2014 року та додаткову
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 26.05.2014 року по справі № 591/2285/14-а
- змінити, замінивши у резолютивній
частині вказаних постанов слово
"надбавка" перед словами "за вислугу
років" словом "винагорода" у
відповідних відмінках.

В іншій частині постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 22.04.2014 року та
додаткову постанову Зарічного
районного суду м. Суми від 26.05.2014 року по
справі № 591/2285/14-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Перцова Т.С.Судді
Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.