Справа № 382/1335/14-а
Суддя: Литвин Л. І.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

районний суд Київської області
Справа 382/1335/14-а
Провадження № 2-а/382/37/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2014 року
Яготинський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготин справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Яготинської районної державної
адміністрації, м. Яготин вул.
Пирятинська-1 про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної одноразової допомоги до 5
травня за 2014 рік,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Яготинської районної державної
адміністрації про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної одноразової допомоги до 5
травня за 2014 рік, в котрому зазначено,
що вона є інвалідом війни 2 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та перебуває на обліку в УПСЗН..
Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" № 3551-ХII від
22.10.1993 року їй гарантовано виплату
щорічної разової грошової допомоги до
5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком. Згідно листа відповідача від
3 червня 2014 року № 0301/1106 в квітні 2014 року
їй виплачено 2250 гривень, на підставі
ч.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів
України № 102 від 16 квітня 2014 року "Деякі
питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань". Таким чином,
неправомірність дій відповідача при
нарахуванні щорічної грошової
допомоги до 5 травня у 2014 році у розмірі
2250 грн, встановленої постановою КМУ №
102, а не в розмірі 7592 грн. (949х8=7592), згідно
ч.5 ст. 13 Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та ст.
28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" є очевидною.
Відповідач повинен був виплатити їй
недораховану суму з урахуванням
отриманих 2250 грн. (7592-2250=5342 грн).
Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами при вирішенні
даного спору підлягає застосуваннню ч.5
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту". З врахуванням
вищевикладеного, просила визнати
неправомірними дії відповідача та
зобов'язати здійснити їй перерахунок
та виплату щорічної одноразової
допомоги до 5 травня за 2014 рік.

Представник відповідача позов не
визнав з тих мотивів, що відповідно до
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України. Відповідно до ст. 17
вказаного Закону фінансування витрат,
пов'язаних з його реалізацією,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету та відповідно до ст.
117 Конституції України обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності. Невід'ємною складовою
здійснення правового регулювання
відносин у сфері соціального
забезпечення є визначення правового
механізму та державних органів, на які
покладається обов'язок виконання
соціальної політики держави у цій
сфері. Одним із таких органів є Кабінет
Міністрів України, який згідно п.2 ч.1 ст.
20 Закону України «Про Кабінет
Міністрів» забезпечує проведення
державної соціальної політики,
соціальний захист громадян та вживає
заходів щодо підвищення реальних
доходів населення. Частина 5 статті 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», передбачає в собі виплату
державної допомоги до 5 травня у
розмірі, який визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.З
вищевказаного слідує, що Конституція
України та Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» уповноважує
Кабінет Міністрів України приймати
підзаконні акти, які більш детально
регулюють визначені в Законі
правовідносини. Таким чином, керуючись
вищевказаними нормативно - правовими
документами ОСОБА_1 у 2014 році було
виплачено у квітні 2014 року щорічну
разову грошову допомогу у розмірі 2250
грн. (відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 16.04.2014 № 102 «Деякі
питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нацистських
переслідувань». Щорічно управління
соціального захисту населення
Яготинської районної державної
адміністрації отримує списки
одержувачів одноразової грошової
допомоги до 5 травня від Головного
управління Пенсійного фонду України у
Київській області, які самостійно його
складають та затверджують, вказують
чіткий перелік даної категорії
громадян - тобто інвалідів війни та їх
групи, учасників бойових дій, членів
сімей померлих військовослужбовців,
зазначають суму грошової допомоги,
паспортні дані, номер центральної
установи уповноваженого Ощадного
банку, номер поточного рахунку на який
перераховуються кошти. За встановлення
розмірів державних допомог управління
відповідальності не несе так, як це не
входить до його компетенції.Згідно
Закону України «Про державний бюджет
України на відповідні роки»
Міністерство соціальної політики
України визначено головним
розпорядником коштів на виплату
щорічної разової грошової допомоги
ветеранам війни, в тому числі і
ветеранам війни силових Міністерств і
відомств, яка передбачена Законом
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції
України Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення політики у сфері
соціального захисту, зокрема, приймає
нормативно - правові документи які
регламентують порядок виплати даного
виду державної допомоги. Згідно з п. 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 18.02.2004 року №177 «Про забезпечення
щорічної разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» Міністерство
фінансів і державне казначейство
України забезпечують виділення коштів
Міністерству соціальної політики
України для виплати разової грошової
допомоги ветеранам війни за окремою
державною програмою «Щорічна разова
грошова допомога ветеранам війни», які
в свою чергу розподіляються на
регіони, тобто самостійно управління
соціального захисту населення
Яготинської районної державної
адміністрації, як орган державної
виконавчої влади, на районному рівні
задовольнити вимоги даної категорії
громадян не має правової можливості.
Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на відповідні
роки» чітко передбачається розмір
виплати разової грошової допомоги для
ветеранів війни ( учасників бойових
дій, інвалідів війни, членів сімей
загиблих та померлих ветеранів,
учасників війни). Вказана допомога
виплачується вчасно та в повному
обсязі без порушень норм чинного
законодавства. Конституційний Суд
України у рішеннях від 26.11.2011 № 20-рп/2011
та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 визначив, що
згідно з частиною першою статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Із цим
конституційним правом громадян
кореспондується обов'язок держави щодо
його забезпечення. Конституцією
України передбачені гарантії прав
громадян на соціальний захист, зокрема
такі, як законодавче закріплення основ
соціального захисту, форм і видів
пенсійного забезпечення (пункт 6
частини першої статті 92), визначення
джерел державного соціального
забезпечення (частина друга статті 46),
контроль за використанням коштів
державного бюджету України (стаття 98).
Розміри соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї, гарантоване статтею 48
Конституцією України. Конституційний
Суд України у рішенні від 26.12.2011 №
20-рп/2011 визначив, що одним з
визначальних елементів у регулюванні
суспільних відносин у соціальній
сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень.
Конституційний Суд України виходить із
того, що додержання конституційних
принципів соціальної і правової
держави, верховенства права (стаття 1,
частина перша статті 8 Основного Закону
України) обумовлює здійснення
законодавчого регулювання суспільних
відносин на засадах справедливості та
розмірності з урахуванням обов'язку
держави забезпечувати гідні умови
життя кожному громадянину України.
Таким чином, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічній безпеці
України, що згідно з частиною першою
статті 17 Конституції України є
найважливішою функцією держави.
Водночас зміст основного права не може
бути порушений. Отже, зміна механізму
нарахування певних видів соціальних
виплат та допомоги є конституційно
допустимою до тих меж, за якими
ставиться під сумнів сама сутність
змісту права на соціальний захист.
Відповідно до норм Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України ( частина друга статті
6, частина друга статті 19); Кабінет
Міністрів України у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, здійснює визначені
Конституцією та законами України
повноваження, видає постанови і
розпорядження в межах своєї
компетенції (частина третя статті 113,
пункт 10 статті 116, частина перша статті
117). Одночасно й положення Конституції
України, зокрема стаття 95 зазначає, що
виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих
видатків. Відповідно до пункту 2 статті
4 Бюджетного кодексу України при
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовуються лише в частині, в
якій вони не суперечать положенням
Конституції України, Бюджетного
кодексу України та закону про
державний бюджет України. Виходячи з
цього, відповідними статтями законів
України про державний бюджет України
та відповідними постановами Кабінету
Міністрів України розміри щорічного
разової грошової допомоги до 5 травня
ветеранам війни встановлювалися
виходячи із обсягу видатків, виділених
на цю мету при формуванні показників
державного бюджету на відповідні роки.
Невід'ємною складовою здійснення
правового регулювання відносин у сфері
соціального забезпечення є визначення
правового механізму державних органів,
на які покладається обов'язок
виконання соціальної політики держави
у цій сфері. Одним із таких органів і є
Кабінет Міністрів України, який згідно
з пунктом 2 частини першої статті 20
Закону України «Про Кабінет Міністрів
України» забезпечує проведення
державної соціальної політики,
соціальний захист громадян та вживає
заходів щодо підвищення реальних
доходів населення. Відповідно до
статті 47 Бюджетного Кодексу України -
Кабінет Міністрів України забезпечує
виконання Державного бюджету України.
Згідно з ч. 2 ст. 95 Конституції України
виключно Законом України «Про
Державний бюджет України»
визначаються будь - які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.
Також частинами 2, 5 ст. 4 Бюджетного
кодексу України встановлено, що при
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно -
правових актів застосовується лише в
частині, в якій вони не суперечать
положенням Конституції України, цього
Кодексу та законів про Державний
бюджет України, а нормативно - правові
акти Кабінету Міністрів України,
прийняті на підставі і на виконання
цього Кодексу. Частинами 2, 5 ст. 51
Бюджетного Кодексу України
передбачено, що відповідно до
затвердженого бюджетного розпису
розпорядники коштів Державного
бюджету України одержують бюджетні
асигнування, які є підставою для
затвердження кошторисів. Кошторис є
основним плановим документом
бюджетної установи, який надає
повноваження щодо отримання доходів і
здійснення видатків, визначає обсяг і
спрямування коштів для виконання
бюджетною установою своїх функцій та
досягнення цілей, визначених на
бюджетний період відповідно до
бюджетних призначень та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених
кошторисами.Розпорядження коштами
виділеними для виплати допомоги до 5
травня здійснює безпосередньо
Міністерство соціальної політики
України, яке діє згідно бюджетних
програм в межах встановлених бюджетних
асигнувань та затверджених кошторисів
відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 22 Бюджетного
Кодексу України де йдеться про те, що
головними розпорядниками бюджетних
коштів можуть бути виключно за
бюджетними призначеннями,
передбаченими законом про Державний
бюджет України, - органи, уповноважені
Верховною Радою України, Президентом
України, Кабінетом Міністрів України
забезпечувати їх діяльність в особі, їх
керівників, а також міністерства, інші
центральні органи виконавчої влади.
Виходячи із вищевказаного, розмір
державної допомоги виплачувався без
порушень чинного законодавства, а отже
вимоги, які викладені позивачем в
позовній заяві безпідставні та
суперечать вимогам діючого
законодавства. Виплата щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
понад встановленого розміру є грубим
порушенням чинного законодавства та
відповідно до ст. 121 Бюджетного кодексу
України передбачає цивільну,
дисциплінарну, адміністративну або
кримінальну відповідальність. Згідно
Закону України «Про Державний бюджет
на відповідні роки передбачені видатки
з Державного бюджету України та чітко
визначені розміри його виплати для
даної категорії громадян. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року
розмір мінімальної пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму визначеного законом для осіб,
що втратили працздатність".

Статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
інваліадм 2 групи виплчується щорічна
разова грошова допомога до 5 травня" у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

З заяви ОСОБА_1 від 3 червня 2014 року
(а.с.4) вбачається, що остання звернулася
до УПСЗН з проханням провести
перерахунок та виплату щорічної
разової допомоги до 5 травня на
підставі ч.5 ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" .

З листа Управління праці та
соціального захисту населення
Яготинської РДА від 03.06.2014 року № 03.01/1106
адресованого ОСОБА_1 (а.с.5-6) вбачається,
що в квітні 2014 року ОСОБА_1 виплачено
щорічну разову грошову допомогу у
розмірі 2250 грн (відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 16.04.2014
року № 102 "Деякі питання виплати у 2014
році разової грошової допомоги,
передабченої законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту " і "Про жертви
нацистських переслідувань".

З копії паспорта (а.с.7) вбачається, що
ОСОБА_1 народилася 19 грудня 1942 року в м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області
та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

З копії пенсійного посвідчення (а.с.8)
вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2
групи і має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни-інвалідів війни.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивачка є інвалідом
війни 2 групи та згідно Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» має право на
отримання разової щорічної грошової
допомоги до 5 травня в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком. Статтею 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» передабчено, що інвалідам 2
групи виплачується щорічна разова
грошова допомога до 5 травня" у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.
Відповідачем зазначена допомога була
виплачена позивачці в квітні 2014 року у
розмірі, передбаченому Постановою
Кабінету Міністрів України № 102 від 16
квітня 2014 року "Деякі питання виплати у
2014 році разової грошової допомоги,
передбаченої законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань", а саме -2250
грн. Відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов"язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
пероедбачені Конституцією та законами
України. Згідно з ч.1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування" № 1058-IV
від 09.07.2003 року розмір мінімальної
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму
визначеного законом для осіб, що
втратили працездатність". Відповідно
до ч.1 ст. 2 ЗУ "Про прожитковий мінімум"
прожитковий мінімум застосовується
виключно для визначення розмірів
мінімальної плати та мінімальної
пенсії за віком. Відповідно до ст. 7
Закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року,
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність з 1 січня
2014 року становить 949 гривень. Вказаним
законом не було визначено жодних
обмежень щодо застосування положень
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», якою визначено
розмір щорічної грошової допомоги до 5
травня. Згідно з п.3 рішення
Конституційного Суду України № 3рп/2012
суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-праових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, Закону про
державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України. У прикінцевих положеннях
Законів України "Про державний бюджет
України на 2012-2013 рік" було встановлено,
що у 2012-2013 роках норми і положення
ст.ст.12,13,14,15 ЗУ " Про статус ветеранів
війни, гарантіях їх соціального
захисту" застосувуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012-2013, тому зазначені
положення законів були об"єктивною
підставою для обгрунтованого
застосування у вказаних роках при
обчисленні щорічної грошової допомоги
до 5 травня, постанов КМУ за відповідні
роки, які визначали розміри цих
допомог. Однак, Закон України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 року не містить жодної норми, яка
б обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", зокрема, статті 13
вказаного закону, якою визначено
розмір щорічної грошової допомоги до 5
травня. Отже, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру щорічної грошової
допомоги до 5 травня застосуванню
підлягають норми Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а не приписи
постанови Уряду, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивачки є
обгрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.6,9,11, 21, 71,86,99,160 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, ст.ст. 8,19,22,55,92,95 Конституції
України, ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», ст. 28 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування" № 1058-IV
від 09.07.2003 року, ст. 7 Закону України "
Про державний бюджет України на 2014 рік"
суд,

Встановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Яготинської районної державної
адміністрації, м. Яготин вул.
Пирятинська-1 про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної одноразової допомоги до 5
травня за 2014 рік, задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Яготинської районної державної
адміністрації Київської області щодо
не перерахування та не виплати ОСОБА_1 в
повному обсязі щорічної одноразової
допомоги до 5 травня за 2014 рік,
передбаченої ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" неправомірними.

Зобов"язати Управління праці та
соціального захисту населення
Яготинської районної державної
адміністрації здійснити відповідний
перерахунок та виплату ОСОБА_1, в
повному обсязі щорічної одноразової
допомоги до 5 травня за 2014 рік,
передбаченої ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до
Київського Апеляційного
Адміністративного суду шляхом подачі
через Яготинський районний суд
Київської області апеляційної скарги
протягом 10 днів з моменту отримання
копії постанови.

Суддя
Литвин Л. І.