Справа № 806/1639/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"16" липня 2014 р.
Справа № 806/1639/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представників позивача
Матвійчук Г.В., Ключникової Т.С.,

представника відповідача Гарькавої
Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" травня
2014 р. у справі за позовом Приватного
підприємства "Райагропостач" до
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
нечинним податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Райагропостач"
03.04.2014 звернулось до Житомирського
окружного адміністративного суду з
позовом до Новоград-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання нечинним податкового
повідомлення - рішення
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № від 24.03.2014
про збільшення грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємств у
розмірі 117254 грн. та нарахування
штрафних санкцій у розмірі 58627 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
Новоград - Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № від 24
березня 2014 року.

Відшкодовано з Державного бюджету
України приватному підприємству
"Райагропостач" судові витрати в
розмірі 351,76 грн.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову. В своїй
апеляційній скарзі посилається на те,
що в порушення п. 135.2 ст. 135 п. 138.2 ст. 138 ПК
України позивачем занижено доходи на
суми доходів від оренди ПТК у вигляді
ТОВ "Агромат" на загальну суму 46700 грн.
Також перевіркою повноти визначення
витрат, що враховуються при визначенні
об"єкта оподаткування за період з 01.01.2012
по 31.12.2013 встановлено їх завищення в
сумі 150000 грн. Враховуючи що
автозаправка та склад ними вже не
використовувались, отже включення до
складу валових витрат сум орендних
платежів за вказаним договором з
вересня 2012 є безпідставним. Вважає, що
рішення суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підлягає скасуванню.

Переглянувши судове рішення, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що в період з 24.01.2014 по
07.03.2014 Новоград-Волинською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області проведено
планову виїзну перевірку приватного
підприємства "Райагропостач" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 по 31.12.2013, за
результатами якої складено акт
№518/22-00/00903601 від 17 березня 2014 року
(а.с.71-122).

В проведення перевірки встановлено
порушення ПП "Райагропостач" п.п. 135.5.5
п. 135.5 ст. 135, п.138.2, п.138.4 ст. 138, ст.139
Податкового кодексу України, у
результаті чого донараховано податок
на прибуток всього в розмірі 117254 грн.

Так перевіркою встановлено, що
позивачем занижено дохід на суми
доходів від оренди нерухомого майна
ПТК ТОВ "Агромат" на загальну суму 46700
грн., занижено дохід на суми різниці в
ціні між митною та реалізованою
вартістю при реалізації імпортованої
керамічної плитки ПТК ТОВ "Агромат" на
загальну суму 426835 грн., завищено
валові витрати позивачем на суму 150000
грн. у зв'язку з відсутністю в операціях
ПП "Райагропостач" економічного ефекту.

За наслідками перевірки
Новоград-Волинською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 24.03.2014
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на 117254 грн.
основного платежу та 58627 грн. штрафних
санкцій (а.с.123).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку про
відсутність вказаних порушень зі
сторони позивача та скасування
прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Щодо заниження доходу на суми доходів
від оренди нерухомого майна ПТК ТОВ
"Агромат" на суму 46700 грн.

Відповідач вважає, що ПТК ТОВ „Агромат"
(орендар) для здійснення господарської
(комерційної) діяльності, в тому числі
для здійснення діяльності, пов'язаної
зі збереженням та передпродажною
підготовкою власних товарних позицій
тощо, використовував асфальтні
площадки товариства в більших розмірах
ніж це було передбачено договором.

Встановлено, що 01.07.2011 ПП
«Райагропостач» (орендодавець)
укладено договір №12 з ПТК ТОВ
„Агромат" (орендар) на оренду об'єкта
нерухомого майна - частини нежитлової
будівлі контори, що розташована в
Новоград-Волинському районі, с.
Наталівка, по вул. Промисловій, 1,
загальною площею - 123,5 кв.м. для
використання при здійсненні
господарської (комерційної)
діяльності, в тому числі для здійснення
діяльності, пов'язаної зі збереженням
та передпродажною підготовкою власних
товарних позицій тощо(а.с.44-46).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що
орендарю надається право використання
земельної ділянки, що знаходиться під
об'єктом оренди та прилягає до об'єкта
оренди у межах, що є необхідними для
досягнення мети оренди (не менше 1,5 га).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
зазначена податковим органом сума не
обґрунтована, факти зазначеного
порушення викладено без будь-яких
посилань на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів, відсутні інші докази, що
достовірно підтверджують наявність
факту порушення.

Відтак висновок Новоград-Волинської
ОДПІ про заниження доходу на суми
доходів від оренди нерухомого майна
ПТК ТОВ "Агромат" на суму 46700 грн. є
безпідставним.

Щодо заниження доходу на суми різниці в
ціні між митною та реалізованою
вартістю при реалізації імпортованої
керамічної плитки ПТК ТОВ "Агромат" на
загальну суму 426835 грн.

Контролюючий орган обґрунтовує свою
позицію абз. 3 п. 188.1 ст.188 Податкового
кодексу України, згідно якої база
оподаткування операцій з постачання
товарів, ввезених платником на митну
територію України, визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості, але не нижче митної вартості
товарів, з якої були визначені податки
і збори, що справляються під час їх
митного оформлення, з урахуванням
акцизного податку та ввізного мита, за
винятком податку на додану вартість, що
включаються в ціну товарів/послуг
згідно із законом. Незважаючи на те, що
зазначена норма застосовується
виключно для розрахунку податку на
додану вартість. Для розрахунку
податку на прибуток вона взагалі не
використовується.

Разом із тим. відповідно до п.п. 134.1.1 ст.
134 Податкового кодексу України
визначено, що об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Підпунктом.135.4.1 п.135.4 ст. 134 Податкового
кодексу України дохід від реалізації
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, у тому числі винагороди
комісіонера (повіреного, агента тощо);
особливості визначення доходів від
реалізації товарів, виконаних робіт,
наданих послуг для окремих категорій
платників податків або доходів від
окремих операцій встановлюються
положеннями цього розділу.

Згідно із п. 138.4 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
формується за правилами п.138.6
(собівартість придбаних та
реалізованих товарів) та п.138.8
(собівартість виготовлених і
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг) ст.138 Податкового
кодексу України. Зазначені пункти ст.138
Податкового кодексу України не містять
обмежень щодо формування собівартості
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг залежно від розміру
доходу від реалізації товарів,
виконаних робіт, наданих послуг в
загальному випадку.

Починаючи з 01.01.2013 року відповідно до
пп.153.2.1 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу
України, дохід, отриманий платником
податку від продажу товарів (виконання
робіт, надання послуг) пов'язаним
особам, визначається відповідно до
договірних цін, але не менших від
звичайних цін на такі товари, роботи,
послуги, що діяли на дату такого
продажу, у разі, якщо договірна ціна на
такі товари (роботи, послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (роботи, послуги).

За загальним правилом база
оподаткування операцій з постачання
продукції, визначається виходячи з її
договірної (контрактної) вартості, але
не нижче звичайної ціни. Твердження
відповідача про те, що митна вартість
товару є його звичайною ціною є такими,
що не ґрунтуються на приписах
законодавства, жодною нормою якого не
передбачено що митна вартість товару,
яка визначається для товарів, що
ввозяться на митну територію України, є
звичайною ціною для такого товару, який
реалізується на території України.

Відповідно до п.39.1 ст. 39 Податкового
кодексу України, звичайна ціна на
товари (роботи, послуги) збігається з
договірною ціною, якщо інше не
встановлено цим Кодексом і не доведено
зворотне, в тому числі в результаті
неможливості визначення звичайної
ціни із застосуванням положень пунктів
39.3 - 39.4 цієї статті.

Згідно п.39.14 ст. 39 Податкового кодексу
України обов'язок доведення того, що
ціна договору (правочину) не відповідає
рівню звичайної ціни, покладається на
орган державної податкової служби у
порядку, встановленому законом.

Починаючи з 01.09.2013 року стаття 39 ПКУ
взагалі викладена в новій редакції із
назвою «Трансфертне ціноутворення»,
яка вже таких повноважень не
передбачає, як і не регулює питання
застосування звичайних цін. Крім того,
зазнали змін і положення пп. 153.2 ст. 153
ПКУ, нова редакція якого не передбачає
визначення доходу платника податків із
застосуванням звичайних цін.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
висновку контролюючого органу про
заниження доходів товариства на
загальну суму 426835 грн.

Що стосується завищення валових витрат
позивача на суму 150000 грн., що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування.

Податковий орган вважає, що по вказаних
операціях відсутній економічний ефект
ПП «Райагропостач», так як
підприємство орендар здійснювало
роздрібну торгівлю
паливно-мастильними матеріалами з
січня по серпень 2012 року, в подальшому
роздрібну торгівлю через АЗС
підприємство припинило, але
вищезазначений договір оренди не
розірвало та не зменшило суму оренди є
безпідставним.

Відповідно до пп. 14.1.27 п.14.1 ст. 14 ПКУ
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником.

Обов'язковою умовою для віднесення до
валових витрат здійснених витрат на
оренду нерухомого майна, є його
подальше використання у господарській
діяльності

Встановлено, що ПП «Райагропостач»
07.06.2011 укладено договір №17 з ПТК ТОВ
"Агромат" щодо оренди нерухомого майна -
автозаправної станції та складу
нафтопродуктів, що розташований в с.
Наталівка, Новоград-Волинського
району, вул. Промислова, 3 (а.с.48-50).

Розмір місячної орендної плати за
користування об'єктом оренди складає
15000 грн., в тому числі ПДВ 2500 грн.

04.01.2011 ПП «Райагропостач» укладено
договір відповідального зберігання
№5/01-11/хр з ТОВ «Фітеко» (а.с.52-58).

Згідно п.1.2. цього Договору ПП
«Райагропостач» зобов'язується
здійснювати зберігання пального в
резервуарах за адресою: село Наталівка,
Новоград-Волинського району, вул.
Промислова, 3. При цьому комунікації цих
резервуарів прив'язані до комунікацій
орендованого АЗС.

За укладеним договором ПП
«Райагропостач» за надані послуги
зберігання за 2012-2013 рік було отримано
від ТОВ «ФІТЕКО» 977648,31 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності віднесення коштів у
розмірі 150000 грн. за оренду нерухомого
майна до складу валових витрат у
зв'язку подальшим використанням у
господарській діяльності, а саме у
діяльності, направленій на отримання
доходу в грошовій формі внаслідок
надання послуг зберігання за допомогою
орендованих об'єктів.

Крім того, встановлено, що при
розрахунку податку на прибуток за 2012
рік відповідач використовував ставку
податку на прибуток у розмірі 23 % (291688,99
грн), за 2013 рік відповідач
використовував ставку податку на
прибуток у розмірі 21 % (90266,19 грн), тоді як
ст. 151.1 ПКУ визначено, що основна ставка
податку становить 16 відсотків. Однак
згідно пункту 10 підрозділу 4 розділу XX
«Перехідні положення» на перехідний
період ставка встановлюється в таких
розмірах: з 1 січня 2012 року по 31 грудня
2012 року включно - 21 відсоток; з 1 січня 2013
року по 31 грудня 2013 року включно - 19
відсотків.

Тобто контролюючим органом було
нараховано податок на прибуток в
розмірі 117254 грн. за недіючими на такий
період ставками цього податку взагалі.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкове
повідомлення-рішення Новоград -
Волинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області № від 24 березня 2014 року
прийнято з порушенням норм податкового
законодавства та підлягає скасуванню.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України
відповідачем не доведено
правомірність прийнятого рішення.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 24 березня 2014 року, з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
підприємство "Райагропостач"
вул.Промислова,1,с.Наталівка,Новоград-В
олинський район, Житомирська
область,11742

3- відповідачу/відповідачам:
Новоград-Волинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області вул.
Ушакова,3,м.Новоград-Волинський,Житомир
ська область,11700

4-представник позивача Матвійчук Г.В.
АДРЕСА_1 ,