Справа № 809/1387/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 р.
Справа № 876/5795/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року по справі № 809/1387/14 за позовом
ОСОБА_1 до Державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Ясуника І.І., Начальника відділу
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Соповського І.В. про визнання
незаконними дій та скасування
постанов, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, яким
просив визнати незаконними дії
державного виконавця Ясуника І.І. по
винесенню постанови про відкриття
виконавчого провадження від 17.07.2012 року
ВП №33442172 щодо зазначення в цій
постанові суми боргу, що становить
подвійний розмір штрафу в сумі 510 грн.
та 10% від суми, щ підлягає стягненню 50
грн.,що був накладений на нього
постановою, та постанови про розшук
майна від 08.11.2013 року ВП №33442172.

Ухвалою Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 26
листопада 2013 року відмовлено ОСОБА_1 у
відкритті провадження у справі. Дана
ухвала була оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду,
яким 04 березня 2014 року було винесено
ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволено, ухвалу Тисменицького
районного суду Івано-Франківської
області від 26 листопада 2013 року про
відмову у відкритті провадження у
справі скасовано, а справу направлено
до суду першої інстанції для
продовження розгляду (а.с. 29-31).

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року позовну заяву - залишено без
розгляду.

Позивач подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права, неповністю
досліджені обставини справи, просить
зазначену ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що справді 07.03.2013 року отримав
постанову відділу державної
виконавчої служби Тисменицького
районного управління юстиції
Івано-Франківської області про
відкриття виконавчого провадження від
17.07.2012 року. Підставою для відкриття є
постанова №026462 видана 16.03.2012 року
відділом ДАІ, яку він не отримував і
документів, що підтверджують отримання
даної постанови не підписував.
Оскільки дана постанова відділу ДВС
винесена пізніше трьох місяців з дня
звернення, що відповідно є порушенням
вимог ст. 303 КУпПА, згідно якої
постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення не
підлягає до виконання та є незаконною.
У зв'язку з чим 12.03.2013 року позивач подав
скаргу щодо незаконних дій державного
виконавця Ясуник І.І. начальнику
Тисменицького ВДВС. Його звернення
було проігноровано і жодної відповіді
ДВС не отримував. Враховуючи викладене,
постанови про відкриття виконавчого
провадження та постанова про розшук
майна є незаконними і підлягають
скасуванню.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлене інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно частини 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 181 Кодексу адміністративного
судочинства України визначені
особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 2 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України позовну заяву щодо оскарження
рішення, дій або бездіяльності
державного виконавця може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Таким чином відповідно до вищезгаданих
положень ст.ст. 99 та 181 КАСУ строк на
оскарження даних рішень закінчився
відповідно 21.03.2013 та 18.11.2013 року. Однак
адміністративний позов подано лише
22.11.2013 року.

Як вбачається з звернення позивача до
органу ДВС від 11.03.2013 року постанову про
відкриття провадження за № 33442172 від
17.07.2012 року отримано позивачем 07.03.2013
року. Постанову про розшук майна
боржника направлено позивачу
супровідним листом за В5/138241/04-23 від
08.11.2013 року.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позивачем пропущено строк,
встановлений статтею 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
на подання звернення до суду, щодо
оскарження рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця.

Частиною першою та другою статті 100 КАС
України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд згідно позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Таким чином вказаною нормою
передбачено можливість визнання судом
причин пропуску строку звернення до
суду поважними.

Разом з тим, законодавством не
встановлено перелік випадків, які
можуть розцінюватись судом, як поважні
причини пропуску строків, тому суд в
кожній конкретній справі з врахуванням
всіх обставин самостійно визначає
поважність таких причин. Проте, на
переконання суду це мають бути
об'єктивні обставини, які не залежить
від волевиявлення сторони та пов'язані
з труднощами, що заважали звернутись до
суду у межах встановленого строку.

Однак жодних поважних причин
пропущення строку звернення до суду
позивача в позовній заяві та доданих
до неї матеріалах не наведено.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо залишення позовних
вимог без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, виніс ухвалу у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Керуючись статтями ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року по справі № 809/1387/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич