Справа № 2а-816/11
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014р.
Справа № 876/4680/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова та
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради,
м.Львів

на постанову Франківського районного
суду м.Львова від 30.01.2013р. у справі
№2а-816/11

за позовом ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача-1: управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі
м.Львова, м.Львів

відповідача-2: Франківського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, м.Львів

про зобов'язання провести перерахунок
та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2011р. ОСОБА_1 звернулась до
Франківського районного суду м.Львова
з адміністративним позовом до
відповідача-1: управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі
м.Львова, відповідача-2: Франківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради, про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії, просила зобов'язати
відповідачів нарахувати та виплатити
на її користь основну та додаткову
пенсію відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а також
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення відповідно до вимог ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
моменту виникнення такого права.

Постановою Франківського районного
суду м.Львова від 30.01.2013р. у справі
№2а-816/11 адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково, визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова та
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі
м.Львова призначити та виплачувати
ОСОБА_1 як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи І категорії
(ІІІ групи інвалідності) основну
пенсію, в розмірі не менше 6 мінімальних
пенсій за віком, додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 50% від мінімальної пенсії за
віком; зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Франківського району в м.Львові
призначити та виплатити ОСОБА_1 щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 4
мінімальних заробітних плат з моменту
виникнення у ОСОБА_1 права на щорічну
допомогу на оздоровлення.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем-1 у
справі: управлінням Пенсійного фонду
України у Франківському районі
м.Львова та відповідачем-2 у справі:
Франківським відділом соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради
оскаржено її в апеляційному порядку,
подано дві окремі апеляційні скарги.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг у
їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню,
оскаржувану постанову суду першої
інстанції слід скасувати та прийняти
нову постанову, з огляду на наступне:

Задоволюючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
першої категорії, та визнана інвалідом
ІІІ групи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Абзацом 2 ч.1 ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що особам, віднесеним до 1 категорії,
інвалідам ІІІ групи призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими, по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Частинами 5, 7 ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення та розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Постановами Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008р. та №654 від
16.07.2008р., всупереч положень ст.ст.50, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" Кабінет Міністрів України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому, що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про те, що при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягає ст.50 та ст.54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Cуд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що при
визначенні розміру щорічної допомоги
на оздоровлення, що передбачена
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", необхідно керуватися ст.48
вище вказаного Закону, а не постановою
Кабінету Міністрів України №562 від
12.07.2005р. "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", що була чинною на час
виплати даної допомоги у 2011 році,
відтак, призначення і виплата допомоги
на оздоровлення повинна була
здійснюватись, виходячи з її розміру,
що становить згідно із Законом,
зокрема, для інвалідів ІІІ групи -
чотири мінімальні заробітні плати.

Частиною 3 ст.67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що у разі збільшення
визначеного законом розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, підвищується
розмір пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи, перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
а перерахунок проводиться з дня
встановлення цього мінімуму.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Положення ч.3 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого ч.1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що оскільки стосовно не
нарахованих пенсій ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин, слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду,
визначений ст.ст.99, 100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин).

Судом першої інстанції не враховано
тієї обставини, що позивач пропустив
строк звернення до суду, оскільки
звернувся з позовом лише 11.03.2011р. та не
надав доказів того, що ним був
пропущений строк для звернення до суду
з поважних причин, тому, з огляду на
наведене, позовні вимоги позивача по
10.09.2010р. включно слід залишити без
розгляду.

Крім того, судом першої інстанції не
взято до уваги, що Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
який набрав чинності 19.06.2011р., доповнено
прикінцеві положення пунктом 4, згідно
якого в 2011 році норми і положення
статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. При
цьому, на виконання вимог вказаного
закону Кабінетом Міністрів України
06.07.2011р. прийнято постанову №745, яка
набула чинності 23.07.2011р.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались, тому нарахування та
виплата у 2011 році позивачу державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а
починаючи з 23.07.2011р. виплати,
передбачені, зокрема, ст.ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", повинні
здійснюватися в порядку та розмірах,
визначених постановою Кабінету
Міністрів України "Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" №745 від 06.07.2011р.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо нарахування та виплати державної
пенсії в розмірі, не нижчому шести
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
11.09.2010р. по 22.07.2011р. включно, а також щодо
нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011р.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивача
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі
м.Львова, а щорічної допомоги на
оздоровлення - Франківський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, відповідний обов'язок
слід покласти на відповідачів у справі.

Відповідно до вимог ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
судом апеляційної інстанції постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, то апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню,
оскаржувану постанову слід скасувати
та прийняти нову постанову.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Франківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради та управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова, м.Львів
на постанову Франківського районного
суду м.Львова від 30.01.2013р. у справі
№2а-816/11 за позовом ОСОБА_1, м.Львів до
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова, м.Львів,
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради,
м.Львів про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії, -
задоволити частково.

2. Постанову Франківського районного
суду м.Львова від 30.01.2013р. у справі
№2а-816/11 за позовом ОСОБА_1, м.Львів до
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова, м.Львів,
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради,
м.Львів про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії, -
скасувати та прийняти нову, якою
позовні вимоги позивача задоволити
частково.

3. Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова,
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії по 10.09.2010р. включно, -
залишити без розгляду.

4. Визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова щодо
відмови нарахувати та виплатити
позивачу державну та додаткову пенсію
у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

5. Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Франківському районі
м.Львова нарахувати та виплатити
пенсію для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою в розмірі, не нижчому шести
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком за період з
11.09.2010р. по 22.07.2011р. включно на користь
ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та з
врахуванням виплачених сум.

6. Визнати неправомірними дії
Франківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради щодо
відмови виплатити ОСОБА_1 щорічну
допомогу на оздоровлення за 2011р. у
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат у відповідності до ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

7. Зобов'язати Франківський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради виплатити ОСОБА_1 щорічну
допомогу на оздоровлення за 2011р. у
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат у відповідності до ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та з врахуванням виплачених сум.

8. У задоволенні решти позовних вимог
позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга