Справа № 638/1878/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р.Справа № 638/1878/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Бегунца
А.О.

Резнікової Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова на постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 31.03.2014р.
по справі № 638/1878/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова

про перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач), звернулася до
Дзержинського районного суду м.
Харкова із позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Дзержинському районі м. Харкова (далі -
відповідач), в якому просила суд:

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року на
підставі довідки господарського суду
Харківської області;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова здійснити перерахунок та
проводити виплату щомісячного
грошового утримання судді у відставці
з 01.01.2014 року з урахуванням фактичного
збільшення заробітної плати діючого
судді, відповідної посади.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 31.03.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Дзержинському район:
Харкова провести перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошово": утримання судді у відставці
ОСОБА_2 з 01.01.2013 року по 31.03.2014 року
відповідно до довідок про заробітну
плату № 133 від 17.07.2013 року, № 213 від 23.12.2013
року, виданих Господарським судом
Харківької області, в врахуванням
фактично сплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що позивач ОСОБА_2 згідно
наказу господарського суду
Харківської області № 221-к від 30.11.2006
року звільнена з посади судді у зв'язку
з виходом у відставку на підставі
Постанови Верховної Ради України від
02.11.2006 року №310-V, отримує довічне
грошове утримання, як суддя у
відставці(а.с.8-10).

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2013 року
змінена постанова Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16.10.2012
року та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду у Дзержинському
районі м. Харкова провести ОСОБА_2
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді. УПФ в
Дзержинському районі м. Харкова
здійснило перерахунок та, з
врахуванням фактично сплачених сум,
здійснює виплату довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі довідки, наданої
Господарським судом Харківської
області від 26.04.2012 року.

Згідно довідки Господарського суду
Харківської області про заробітну
плату для нарахування щомісячного
довічного утримання №133 від 17.07.2013 року,
наданої згідно спеціального рахунку
діючого судді, станом на 01.01.2013 року
заробітна плата, яка нараховується при
перерахунку довічного грошового
утримання судді у відставці складає
17205,00 грн., яка складається з окладу - 11
470,00 грн. та надбавки за вислугу років - 5
735,00 грн.

Рішенням Конституційного суду України
від 03.06.2013 року частина 3 ст.138 ЗУ "Про
судоустрій та статус суддів" визнана
неконституційною та такою, що втратила
чинність, та поновлено право суддів у
відставці на отримання щомісячного
довічного грошового утримання без
обмеження його кінцевого розміру. У
зв'язку з чим, відповідач самостійно
здійснив перерахунок довічного
грошового утримання, однак на підставі
довідки від 26.04.2012 року № 110, виходячи
із заробітної плати судді відповідної
посади 12 876,00 грн.

Однак, згідно довідки від 17.07.2013 року
№133 заробітна плата судді відповідної
посади з 01.01.2013 року складає 17205,00 грн.

Крім того, на підставі довідки №213 від
23.12.2013 року станом на 01.12.2013 року
заробітна плата судді у відставці
складає 18 270,00 грн.

25.12.2013 року позивач звернулася із
заявою до відповідача про перерахунок
довічного грошового утримання на
підставі вищевказаних довідок.

Однак, листом від 09.01.2014 року відповідач
відмовив у здійсненні перерахунку.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
протиправності дій Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до пп.6 пункту 2.2 частини II
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
правлінням Пенсійного фонду України
від 30 квітня 2002 року №8-2 зі змінами від
30 червня 2011 року, управління,
відповідно до покладених на нього
завдань, призначає. здійснює
перерахунок і виплачує пенсії,
щомісячне довічне грошове утримання
суддям у відставці, допомогу на
поховання та інші виплати відповідно
до чинного законодавства.

Згідно з пп.5 пункту 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04 2011
року за № 384/2011 зі змінами від 29.11.2011
року Пенсійний фонд України,
відповідно до покладених на нього
завдань, організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах і районах у містах щодо
призначення перерахунку і виплати
пенсій та щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності судді, закріплених у ч. 1
ст.126 Конституції України, є надання їм
за рахунок держави матеріального і
соціального захисту, а саме: заробітної
плати, пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статуту судді у відставці,
право якого на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.

Умови призначення і порядок виплати
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на момент
призначення його позивачеві
встановлювалися законом України "Про
статус суддів" та Постановою Верховної
Ради України " Про порядок введення в
дію Закону України" " Про статус суддів"
№ 2863-ХП від 15.12.1992 року.

Пункт 4 ст. 43 Закону України "Про статус
суддів", зокрема, передбачав: "Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання"

Абзацом 3 пункту 1 вищезазначеної
Постанови Верховної Ради України /в
редакції до 1 січня 2008 року/ було
встановлено, що в разі зміни заробітної
плати суддів розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці обчислюється, виходячи з
нового розміру заробітної плати судді,
який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу 11 "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) визнано
неконституційними:

- частину третю, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI;

- статтю 2 Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року

№ 3668-УІ в частині поширення її дії на
Закон України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-УІ;

- абзац другий пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-УІ, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року № 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Конституційний Суд України вказав
такий порядок виконання цього рішення:

- підлягають застосуванню ч.1,2 ст. 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як
такі, що не суперечать Конституції
України;

- ч.3 ст. 138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668, яка суперечить Конституції
України, не підлягає застосуванню як
така, що втратила чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Натомість
підлягає застосуванню частина третя
статті 138 Закону № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом № 3668, а саме:
"Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання";

- перше, друге, трете речення ч.5 ст. 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що
суперечать Конституції України, не
підлягають застосуванню як такі, що
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме: "Пенсія
або щомісячне довічне грошове
утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку", та четверте речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі змінами,
внесеними Законом № 3668, а саме: "Довічне
грошове утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України";

- дія статті 2 Закону № 3668 не
поширюється на Закон № 2453;

- дія абзацу другого пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону № 3668 не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання).

Згідно з положеннями статті 58
Конституції України передбачено, що
"закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи".

Колегія суддів зазначає, оскільки
Конституція України, як зазначено в її
статті 8 , має найвищу юридичну силу, а
її норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ зобов'язані
застосовувати Конституцію України як
акт прямої дії.

Виходячи з норм ст.58 Конституції
України матеріальні та соціальні
гарантії позивача як судді у відставці,
які були встановлені на день його
виходу у відставку, не можуть бути
обмежені або скасовані ані новими
законами, ані внесенням змін до чинних
законів.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм
Закону України УІ "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" № 3668
та правових позицій Конституційного
Суду України, колегія суддів вважає, що
обмеження щомісячного довічного
грошового утримання максимальним
розміром, встановленим цим Законом, не
може бути поширене на позивача як суддю
у відставці, оскільки: виплата
щомісячного довічного грошового
утримання призначалася ОСОБА_2
відповідно до Закону України "Про
статус суддів" від 15.12.1992 року, а не
відповідно до Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010
року, на який йде посилання у пункті 1
статті 2 розділу І Закону України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" ; щомісячне довічне грошове
утримання призначено ОСОБА_2 до
набрання чинності Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи".

Оскільки, на день виходу позивача у
відставку, умови і порядок призначення,
виплати та перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці передбачали, що за кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, колегія суддів доходить
висновку, що вимога ОСОБА_2 стосовно
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, виходячи саме із
80% процентного розміру заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді, є законною.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Дзержинського районного
суду м. Харкова від 31.03.2014 року по справі
№ 638/1878/14-а прийнята з дотриманням
норм чинного процесуального та
матеріального права і підстав для її
скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 31.03.2014р. по справі №
638/1878/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Рєзнікова С.С.