Справа № 804/7985/13-а
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2013-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
01 серпня 2013 р. Справа № 804/7985/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В. при
секретаріШевцовій М.Ю. за участю:
представників позивача представника
відповідача Приходько О.І., Шведченко
О.В., Фініченко Л.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Каска до
Державна податкова інспекція у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про скасування податкових
повідомлень-рішень, -
11.06.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Каскад» (далі -
позивач) звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (далі - відповідач)
про визнання неправомірними дій
відповідача щодо встановлення
визначених Актом перевірки № 1911/222/23934596
від 20.05.2013 р. порушень чинного
законодавства, а також визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень: 1)
сум грошових зобов'язань з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 2788824,00 грн. (в т.ч. за основним
платежем - 1859216,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 929608,00 грн.); 2) №
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість в розмірі 1946094,00 грн. (в
т.ч. за основним платежем - 1307396,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
638698,00 грн.), винесених на підставі
зазначеного акту перевірки.
В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що викладені в Акті
перевірки №1911/222/23934596 від 20.05.2013 року
висновки, на підставі яких
відповідачем прийняті оскаржувані
рішення, не відповідають дійсним
обставинам господарських
взаємовідносин позивача з ТОВ «Старт
Д», ТОВ «БК «Поток», ПП «Валга». Так,
проведені між ТОВ фірма «Каскад» та
ТОВ «Старт Д» господарські операції є
наслідком укладеного між сторонами
договору купівлі - продажу, належним
чином відображені в бухгалтерському та
податковому обліках товариства,
розрахунки за реалізовану продукцію
проведені, а тому, висновки податкового
органу щодо сумнівності вказаних
операцій та включення їх у якості
«безповоротної фінансової допомоги»
до складу показника «Інші доходи»
податкової декларації з податку на
прибуток за II та III кварталу 2012 року, є
безпідставними. Також позивачем
зазначено, що перевіряючими особами
податкового органу безпідставно
зроблений висновок щодо завищення
валових витрат по взаємовідносинам з
ТОВ «Будівельна компанія «Поток»
внаслідок невірно визначеної
собівартості робіт, оскільки взагалі
незрозумілим є підхід відповідача до
визначення розміру собівартості
реалізованої продукції. Крім того,
висновки ДПІ щодо нереальності
господарських відносин з ПП «Валга» та
завищення податкового кредиту із
вказаним контрагентом зроблені
відповідачем лише на підставі
співставлення баз даних ДПІ, між тим, до
податкового органу в останній день
перевірки були надані первинні
документи, що свідчать про реальність
господарських операцій та
правомірного відображення їх у
податковому обліку. За вказаних
обставин, оскаржувані податкові
повідомлення - рішення винесені
відповідачем безпідставно та
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позов та просили
його задовольнити в повному обсязі із
вказаних у ньому обставин.

Представник відповідача - ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області ДПС проти
позову заперечував, подав до суду
письмові заперечення, які приєднані до
матеріалів справи (т. 1 а.с. 106-112). Суду
пояснив, що відповідно до акту
перевірки ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС від 21.12.12 № 7203/224/32694059
відносно ТОВ «Старт Д» встановлено
відсутність об'єктів оподаткування по
операціям з придбання товарів (послуг)
у підприємств - постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям у 2011 -
2012 роках, що сідчить про сумнівність
господарських операцій між позивачем і
ТОВ «Старт Д», а отримані від
постачальника кошти вважаються
«безповоротною фінансовою допомогою».
Позивачем також не надано до перевірки
будь-які документи, що підтверджують
взаємовідносини з ПП «Валга», а по
взаємовідносинам з ТОВ «Будівельна
компанія «Поток» встановлено, що
реалізацію товару (металопродукції)
здійснено нижче собівартості, що
свідчить про безпідставне завищення
валових витрат та податкового кредиту
по взаємовідносинам із вказаними
контрагентами. За вказаних обставин,
податкові повідомлення - рішення,
винесені за результатами перевірки є
правомірними і підстави для їх
скасування відсутні.

Вивчивши доводи позову та заперечень,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд при винесені постанови
виходить з наступних підстав та
мотивів.

Судовим розглядом справи встановлено,
що в період з 09.04.2013 р. по 14.05.2013 р.
відповідачем на підставі наказу ДПІ
від 28.03.13 № 284 (т. 1 а.с.119) та відповідно до
пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 77.1
ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПКУ),
проведена планова виїзна перевірка
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.04.12 по 31.12.12 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.12 по 31.12.12
р. Результати перевірки оформлені
відповідним актом №1911/222/23934596 від
20.05.2013 (т. 1 а.с.36-79).

За висновками вказаного Акту
проведеною перевіркою позивача не
підтверджена реальність здійснення
господарських відносин зокрема із ТОВ
«Старт-Д», ТОВ «Будівельна компанія
«Поток», ПП «Валга», встановлена
дефектність первинних документів та
відсутність об'єктів оподаткування, та
встановлено порушення: - п. 135.1, 135.2, п.
135.4, пп. 135.5.15. п. 135.5 ст. 135, п. 137.1, п. 137.10 ст.
137, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п. 138.8 ст.138, п.п.139.1.1,
п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, в
результаті чого занижений податок на
прибуток всього у сумі 1859216,00 грн. (в т.ч.
за II квартал 2012 р. на суму 988784,00 грн.; за
III квартал 2012 р. на суму 416325,00 грн.; за IV
квартал 2012 р. на суму 454107,00 грн.; - п. 198.1,
п. 198.3, п.198.6 ст.198 ПКУ, в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 1307396,00
грн., в тому числі за травень 2012 р. на
суму 544307,00 грн.; за липень 2012 р. на суму
278514,00 грн.; за серпень 2012 р. на суму 54143,00
грн.; за вересень 2012 р. на суму 53671,00 грн.;
за листопад 2012 р. на суму 376734,00 грн.

За змістом вказаного Акту підставою
для наведених висновків слугували: акт
перевірки ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС від 21.12.12 №7203/224/32694059 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
фінансово - господарської діяльності з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України товариства з
обмеженою відповідальністю ТОВ «Старт
Д», за змістом якого перевіркою
встановлена відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям у
2011-2012 році; недоведеність факту
переміщення товарно - матеріальних
цінностей від постачальника до покупця
по взаємовідносинам з ТОВ «Старт Д»,
тому грошові кошти, які надійшли на
поточний рахунок ТОВ фірма «Каскад»
від вказаного контрагента протягом II
та III кварталів 2012 року, вважаються
безповоротною фінансовою допомогою;
встановлено реалізацію
металопродукції нижче собівартості (з
урахуванням послуг від ТОВ «БК
«Поток»), що свідчить про недоведеність
обставин, що послуги, отримані від ТОВ
«БК «Поток», пов'язані з фінансово -
господарською діяльністю позивача;
ненадання під час перевірки первинних
документів, що свідчать про
правомірність формування податкового
кредиту по взаємовідносинам з ПП
«Валга».

На погодившись із висновками,
викладеними в Акті перевірки
№1911/222/23934596 від 20.05.2013, позивачем до ДПІ
у Ленінському районі м.
Дніпропетровська були подані
заперечення до акту перевірки (т. 1 а.с.
80-90).

31.05.2013 р. за вих. № 12206/10/22-2 ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області ДПС було
надано відповідь на заперечення до
акту перевірки, згідно з якими висновки
до Акту перевірки №1911/222/23934596 від 20.05.2013
щодо порушень з боку позивача, були
викладені в новій редакції, а саме:

1. п. 135.1, 135.2, п. 135.4, пп. 135.5.15. п. 135.5 ст. 135, п.
137.1, п. 137.10 ст. 137, п.138.1, п.138.2, п.138.4, п. 138.8
ст.138, п.п.139.1.1, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. № 2755-VI, в результаті чого занижено
податок на прибуток в перыоды, що
перевырявся на загальну суму 1859216,00 грн.
(в т.ч. за II квартал 2012 р. на суму 988784,00
грн.; за III квартал 2012 р. на суму 416325,00
грн.; за IV квартал 2012 р. на суму 454107,00
грн.;

2. п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198 ПКУ, в
результаті чого встановлено заниження
податку на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 1052176,00
грн., в тому числі за травень 2012 р. на
суму 544307,00 грн.; за липень 2012 р. на суму
278514,00 грн.; за серпень 2012 р. на суму 54143,00
грн.; за вересень 2012 р. на суму 53671,00 грн.;
за листопад 2012 р. на суму 121514,00 грн. (т. 1
а.с.91-99).

З посиланням на Акт перевірки №
1911/222/23934596 від 20.05.2013 відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення: 1) № від
04.06.2013 року про збільшення сум грошових
зобов'язань з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 2788824,00
грн. (в т.ч. за основним платежем - 1859216,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 929608,00 грн.); 2) № від
04.06.2013 року про збільшення сум грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість в розмірі 1946094,00 грн. (в т.ч. за
основним платежем - 1307396,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
638698,00 грн.) (т. 1а.с.100-101).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаних висновків
відповідача і винесеного на підставі
такого висновку спірного акту
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
проаналізувавши положення
законодавчих актів, якими врегульовані
спірні правовідносини, суд зауважує на
наступному.

Як встановлено в ході розгляду справи,
спірні суми податкового кредиту в
розмірі 1052176,00 грн. та валових витрат,
сформовані позивачем за
взаємовідносинами у травні, липні,
серпні, вересні, листопаді 2012 року з ТОВ
«Старт Д», ТОВ «БК «Поток», ПП «Валга».

На підтвердження існування зазначених
взаємовідносин та правомірності
формування валових витрат та
податкового кредиту позивачем подані
до суду:

- по ТОВ «Старт Д»: Договір купівлі
- продажу від 21.02.2012 р. між ТОВ фірма
«Каскад» (Продавець) і ТОВ «Старт Д»
(Покупець), відповідно до умов якого,
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти та сплатити
вартість за отриманий Товар
(металопродукцію). Якість, асортимент,
номенклатура Товару та його ціна
наведені в рахунках, видаткових
накладних або в специфікаціях, кожна із
яких з моменту підписання договору є
його невід'ємною частиною (п. 1.1).
Поставка товару здійснюється на умовах
EXW (Інкотермс 2000) зі складу Продавця (м.
Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 Л)
власним транспортом Покупця (п. 2.1).
Загальна вартість Товару складається
із сум, вказаних у накладних та
специфікаціях (п.3.1) (т. 2 а.с. 166-168);
банківські виписки (т. 2 а.с. 175-195);
видаткові накладні від 23.02.2012 р., 24.02.2012
р., 27.02.2012 р. 28.02.2012 р., податкові накладні
№ 178 від 23.02.2012 р., № 251 від 23.02.2012 р., №252
від 23.02.2012 р., № 277 від 24.02.2012 р., № 276 від
24.02.2012 р., № 293 від 24.02.2012 р., № 302 від 27.02.2012
р., № 304 від 27.02.2012 р., № 305 від 27.02.2012 р., №
307 від 28.02.2012 р., № 309 від 28.02.2012 р., № 312 від
28.02.2012 р., № 311 від 28.02.2012 р.; рахунки -
фактури, довіреності (т. 4 а.с. 194 - 250), що
підтверджують, що товар
(металопродукція) протягом вказаного
вище періоду були поставлені
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Старт Д»;

- по ТОВ «БК «Поток»: Договір №
27/04/12-У від 27.04.2012 р. згідно з умовами
якого ТОВ «БК «Поток» (Виконавець)
зобов'язується виконати роботи по
обробці металопрокату Замовника (ТОВ
фірма «Каскад») на підставі заявок
Замовника (п. 1.1.). Оплата за виконані
роботи здійснюється на підставі актів
виконаних робіт (п. 3.1), ціни за виконані
роботи визначаються сметами на
виконані роботи, які являються
невід'ємною частиною Договору (п.3.2) (т. 2
а.с. 196-197); Акти здачі - прийняття робіт
(надання послуг) № 952 від 26.11.2012 р., № 368
від 25.05.2012 р., № 369 від 31.05.2012 р., № 592 від
31.07.2012 р.; податкові накладні № 42 від
31.05.2012 р., № 41 від 25.05.2012 р., № 45 від 31.07.2012
р.; рахунки - фактури, смети, акти
приймання - передачі металопрокату для
переробки та після переробки;
банківські виписки (т. 2 а.с. 196-238), якими
підтверджуються виконання робіт ТОВ
«БК «Поток» по обробці
металопродукції;

- по ПП «Валга»: Договори
перевезення вантажу № 07/03/12 від 07.03.2012
р., №29/05/12 від 29.05.2012 р., № 10/08/12 від 10.08.2012
р., № 01/11/12 від 01.11.2012 р. згідно з умовами
яких ПП «Валга» (Перевізник) на умовах,
визначених Договором, бере на себе
зобов'язання доставити автомобільним
транспортом довірений йому
Відправником (ТОВ фірма «Каскад»)
вантаж (згідно із транспортною
накладною) з місця відправлення, яким є
м. Миколаїв (морський порт), до пункту
призначення, яким є м. Дніпропетровськ
(вул.. Гаванська, 4 Л), і видати вантаж
уповноваженій на одержання вантажу
особі, а Відправник бере на себе
зобов'язання сплатити плату за
перевезення вантажу (п.п. 1.1, 1.6 1.7
Договору). Розрахунки між Перевізником
і Замовнико здійснюються шляхом
переказу грошових коштів на поточний
рахунок Перевізника на підставі
рахунків - фактур (п.4.1) (т. 1 а.с. 173-181);
акти здачі - приймання робіт (надання
послуг) з перевезення вантажу
автомобільним транспортом № 7309/6 від
12.11.2012 р., № 7309/5 від 12.11.2012 р., № 7309/4 від
08.11.2012 р., № 7309/3 від 08.11.2012 р., № 7309/2 від
07.11.2012 р., № 7309/1 від 07.11.2012 р., № 2829 від
08.06.2012 р., № 2828 від 07.06.2012 р., № 2827 від
06.06.2012 р., № 2826 від 05.06.2012 р., № 2825 від
04.06.2012 р., № 2824 від 01.06.2012 р., № 1221 від
02.04.2012 р., № 1222 від 20.04.2012 р.; податкові
накладні №389 від 16.08.2012 р., № 390 від 17.08.2012
р., № 391 від 20.08.2012 р., № 392 від 20.08.2012 р., №
393 від 20.08.2012 р., № 394 від 21.08.2012 р., № 395 від
22.08.2012 р., № 396 від 27.08.2012 р., № 451 від 01.06.2012
р., № 452 від 04.06.2012 р., № 453 від 05.06.2012 р., 3 454
від 06.06.2012 р., № 455 від 07.06.2012 р., № 456 від
08.06.2012 р., № 648 від 20.04.2012 р., № 647 від 02.04.2012
р.; рахунки - фактури; банківські
виписки (т. 1 а.с. 181-255, т. 2 а.с.1-195), що
підтверджують надання послуг ПП
«Валга» з перевезень вантажу для ТОВ
фірма «Каскад».

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що
порядок формування платником податків
витрат та податкового кредиту за
спірний період за вказаними
господарськими взаємовідносинами
визначений приписами Податкового
кодексу України.

Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 ПК України,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
За змістом п. 22.1. ст. 22 ПК України,
об'єктом оподаткування можуть бути
майно, товари, дохід (прибуток) або його
частина, обороти з реалізації товарів
(робіт, послуг), операції з постачання
товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти,
визначені податковим законодавством, з
наявністю яких податкове
законодавство пов'язує виникнення у
платника податкового обов'язку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України
визначено, що витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат. У разі втрати, знищення
або зіпсуття зазначених документів
платник податку має право письмово
заявити про це органу державної
податкової служби та здійснити заходи,
необхідні для поновлення таких
документів. Письмова заява має бути
надіслана до/або разом із поданням
розрахунку податкових зобов'язань за
звітний податковий період. Платник
податків зобов'язаний відновити
втрачені, знищені або зіпсовані
документи протягом 90 календарних днів
з дня, що настає за днем надходження
такої заяви до органу державної
податкової служби, митного органу. Якщо
платник податку поновить зазначені
документи в наступних податкових
періодах, підтверджені витрати
включаються до витрат за податковий
період, на який припадає таке
поновлення.

На підстави наведених законодавчих
положень суд доходить до висновку, що
при складанні податкової звітності з
метою правильного відображення
господарської операції повинні
враховуватись відповідні документи
первинного обліку, а саме по зазначених
операціях придбання товарів повинні
бути в наявності первинні документи, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат на такі товари,
отримання позивачем таких товарів,
використання їх у господарській
діяльності позивача.

Як вбачається з Довідки з ЄДРПОУ (том 2
а.с.239), основними видами діяльності
позивача є неспеціалізована оптова
торгівля. Факт реальності виконання
господарських зобов'язань з ТОВ «Старт
Д», та отримання позивачем від ТОВ «БК
«Поток» і ПП «Валга» послуг
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями видаткових накладних та
товарно-транспортних накладних. За
даними товарно-транспортних накладних
пункт розвантаження - м.
Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 4 Л (т. 1
а.с. 211-239, т. 2 а.с.1-65, 78-108, 113-150). Податковим
органом в ході перевірки позивача
встановлено, що відповідно до Договору
оренди земельної ділянки на якій
знаходяться об'єкти нерухомого майна,
укладеного між Дніпропетровською
міською радою та позивачем, фактичне
місцезнаходження позивача - вул.
Гаванська, 4 Л, що підтверджується
залученою до матеріалів справи копією
Договору оренди земельної ділянки від
30.01.2006 р. (т. 4 а.с. 24-37). В судовому
засіданні було також встановлено, що за
вказаною адресою знаходяться
виробничі та складські приміщення, які
призначені для здійснення
господарської діяльності, в тому числі
і можуть бути використані для очищення
металопродукції від іржи. Факт оплати
позивачем за надані послуги ТОВ «БК
«Поток» і ПП «Валга» підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
рахунків-фактури та банківських
виписок. Факт наявності у позивача
автомобільного транспорту, який
використовувався у власній
господарській діяльності
підтверджується залученими до
матеріалів справи копіями договорів
оренди транспортних засобів від 10.11.2011
р. (т. 4 а.с.38,40).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996-XIV (далі -
Закон № 996-XIV) господарська операція -
дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства;
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення;
фінансова звітність - бухгалтерська
звітність, що містить інформацію про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства за звітний період. Згідно
зі ст. 3 Закону № 996-XIV метою ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності є надання
користувачам для прийняття рішень
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства. Приписами ст.9
Закону № 996-XIV визначено, що підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

З огляду на викладене, суд відмічає, що
події отримання позивачем послуг від
ТОВ «БК «Поток» і ПП «Валга» у спірних
періодах, оплати таких послуг та їх
використання у власній господарській
діяльності оформлені первинними
документами, наведеними вище, копії
яких наявні в матеріалах справи, що
містять усі обов'язкові реквізити,
визначені ч. 2. ст. 9 Закону № 996-XIV, а
відтак є належними доказами реальності
спірних господарських операцій.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документами для юридичної особи, що
здійснює вантажні перевезення, є
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, товарно-транспортна
накладна або інший визначений
законодавством документ на вантаж.
Згідно з п. 11.1 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 року № 363 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998
року за № 128/2568 (далі - Правила)
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля. Відповідно до абз.27 п. 1
Правил товарно-транспортна накладна -
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи. Суд зазначає, що факт
перевезення придбаних товарів
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями товарно-транспортних
накладних.

Суд також критично ставиться до
викладених в Акті перевірки №1911/222/23934596
від 20.05.2013 висновків ДПІ щодо
реалізації металопрокату (по
взаємовідносинам з ТОВ «БК «Поток»)
нижче собівартості (с. 16 Акту
перевірки). Так, відповідачем не
наведено обґрунтованих та зрозумілих
пояснень яким чином сформовано
собівартість реалізованого товару
(арматури) у зв'язку із наданням послуг
ТОВ «БК «Поток» по обробці
металопрокату, що свідчить про
безпідставність висновків ДПІ про
завищення валових витрат в II - IV
кварталах 2012 року на суму 2718875,00 грн. по
взаємовідносинам з вказаним
контрагентом.

Що стосується висновків відповідача
щодо заниження задекларованих
позивачем показників у рядку 03
Декларації з податку на прибуток «інші
доходи» в II і III кварталах 2012 року сум
безповоротної фінансової допомоги у
розмірі 2037815,00 грн., отриманої по
взаємовідносинам з ТОВ «Старт Д», суд
зазначає наступне.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-VI (далі - ПКУ) доходи, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються до доходів звітного
періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті, та інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПКУ інші
доходи включають, зокрема, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, крім випадків,
коли операції з надання/отримання
безповоротної фінансової допомоги
проводяться між платником податку та
його відокремленими підрозділами, які
не мають статусу юридичної особи;

Відповідно до п. 137.10 ст. 137 ПКУ суми
безповоротної фінансової допомоги
вважаються доходами за датою
надходження коштів на банківський
рахунок чи в касу платника податку,
якщо інше не передбачено цим розділом.

Відповідно до п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, безповоротна фінансова
допомога - це: сума коштів, передана
платнику податків згідно з договорами
дарування, іншими подібними договорами
або без укладення таких договорів; сума
безнадійної заборгованості,
відшкодована кредитору позичальником
після списання такої безнадійної
заборгованості; сума заборгованості
одного платника податків перед іншим
платником податків, що не стягнута
після закінчення строку позовної
давності; основна сума кредиту або
депозиту, що надані платнику податків
без встановлення строків повернення
такої основної суми, за винятком
кредитів, наданих під безстрокові
облігації, та депозитів до запитання у
банківських установах, а також сума
процентів, нарахованих на таку основну
суму, але не сплачених (списаних); сума
процентів, умовно нарахованих на суму
поворотної фінансової допомоги, що
залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.

З аналізу наведених норм свідчить, що
безповоротною фінансовою допомогою,
яка включається до доходів платника
податків звітного періоду вважається
сума коштів за переданий за договором
дарування або за іншими договорами
товар, що не передбачає грошової
компенсації їх вартості.

Як було встановлено в ході перевірки
контролюючим органом, грошові кошти
ТОВ «Старт Д» за отриманий товар
(металопродукцію) за Договором купівлі
- продажу від 21.02.2012 р. надійшли на
поточний рахунок позивача (т. 1 а.с. 44, с. 9
Акту перевірки), що свідчить про
оплатний характер поставлених товарів,
у зв'язку із чим, висновки відповідача
щодо не включення до складу доходів II і
III кварталів 2012 р. сум отриманої
безповоротної фінансової допомоги по
взаємовідносинам із вказаним
контрагентом, є безпідставними.

Відповідно до п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.
188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку,
окрім іншого, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України. Датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

За приписами п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця та є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Пунктом 200.1 ст. 200
згаданого Кодексу встановлено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. В свою чергу,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198
виникає, окрім іншого, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. При цьому,
відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за встановленою
ставкою, протягом такого звітного
періоду, окрім іншого, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст. 201
Кодексу). Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК
України визначено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«БК «Поток» і ПП «Валга» були виписані
на адресу позивача податкові накладні,
на підставі яких позивачем сформований
податковий кредит за травень 2012 р. на
суму 544307,00 грн.; за липень 2012 р. на суму
278514,00 грн.; за серпень 2012 р. на суму 54143,00
грн.; за вересень 2012 р. на суму 53671,00 грн.;
за листопад 2012 р. на суму 121514,00 грн. Факт
наявності таких податкових накладних,
виписаних ТОВ «БК «Поток» був
встановлений і відповідачем в ході
проведення перевірки позивача, про
невідповідність таких податкових
накладних приписам ПК України
відповідачем не зазначено, а судом в
ході розгляду справи не встановлено. За
даними податкового органу на час
виконання спірних господарських
взаємовідносин та виписки податкових
накладних, сторони були зареєстровані
у встановленому законом порядку
платником податку на додану вартість.

Суд критично ставиться до висновків
відповідача, викладених в Акті
перевірки №1911/222/23934596 від 20.05.2013 щодо
ненадання до перевірки первинних
документів по взаємовідносинам з ПП
«Валга», оскільки в ході розгляду
справи було встановлено, що у зв'язку із
некоректним формуванням запиту ДПІ на
адресу відповідача 15.05.2013 року була
надана відповідь про надання таких
документів за наявності законодавчо
обгрунтованих підстав (т.4 а.с. 24-28).

Крім того, суд зазначає що в ході
розгляду справи позивачем до суду були
надані копії первинних документів по
взаємовідносинам з ПП «Валга»
(договори, податкові накладні, акти
приймання - передачі, рахунки - фактури,
банківські виписки, товарно -
транспортні накладні), що свідчать про
реальність здійснення господарських
операцій щодо перевезення вантажу
автомобільним транспортом.

Як зазначено, вище, підстави для
виникнення у платника податку на
додану вартість права на податковий
кредит, порядок його формування, а
також порядок виникнення від'ємного
значення, визначені ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК
України.

За умови відсутності законодавчо
визначених обставин, які б позбавляли
платника податку (покупця) права на
формування податкового кредиту,
зокрема за відсутністю з боку платника
порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 ПК України при формуванні
податкового кредиту останній має право
на податковий кредит, на який
зменшується податкове зобов'язання
звітного періоду за правилом п.п. 14.1.181
п. 14.1 ст. 14, п. 200.1 ст. 200 ПК України.

Судом в ході розгляду справи не
встановлено жодного фактичного
порушення позивачем вимог наведених
норм законодавства, яке б позбавляло
його права на податковий кредит. За
умови реального здійснення
господарської операції, яка призвела
до об'єктивної зміни складу активів
платника податків - покупця (отримувача
послуг), будь-які порушення
постачальниками товару (послуг)
податкового законодавства чи правил
ведення господарської діяльності не
можуть бути підставою для позбавлення
покупця (отримувача послуг) права на
податковий кредит.

Суд зважує, що платник податку на
додану вартість (отримувач послуг) не
має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
постачальниками товару вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, дотримання
вимог податкового законодавства тощо і
в подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
за можливу неправомірну діяльність
будь-кого з контрагентів. Такий платник
не повинен притягуватися до
відповідальності в тому випадку, якщо
він здійснював реальну господарську
операцію. Лише встановлення в ході
судового розгляду факту узгодженості
дій платника податків з
недобросовісними постачальниками з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару від виконання податкових
зобов'язань може слугувати підставою
для відмови у праві на податковий
кредит. При цьому такі висновки не
можуть ґрунтуватися на припущеннях, а
можуть ґрунтуватися лише на належних,
достатніх, а також тих доказах, які
одержані з дотриманням закону.
Відповідачем не наведено доводів та
доказів тому, що позивач діяв без
належної обачності та був обізнаним
про допущення його контрагентом певних
порушень законодавства при створенні
підприємства чи веденні господарської
діяльності.

За умови відсутності законодавчо
визначених обставин, які б позбавляли
платника податку (отримувача послуг)
права на формування податкового
кредиту, зокрема за відсутністю з боку
платника порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України при
формуванні податкового кредиту
останній має право на податковий
кредит, на який зменшується податкове
зобов'язання звітного періоду за
правилом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 200.1 ст. 200
ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Отже,
особливістю адміністративного
судочинства є те, що тягар доказування
в спорі покладається на відповідача -
орган публічної влади, який повинен
надати суду всі матеріали, які
свідчать про його правомірні дії.
Відповідач правомірність своїх
висновків та винесених на їх підставі
податкових повідомлень-рішень
належним чином не довів. Висновки
перевіряючих осіб, що викладені у акті
перевірки, не підкріплені належними
доказами, носять характер суб'єктивних
припущень та ґрунтуються виключно на
висновках матеріалів перевірок
контрагента позивача.

З урахуванням встановлених обставин,
суд дійшов висновку про те, що фактичні
обставини справи об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності між позивачем та його
контрагентами - ТОВ «Старт Д», ТОВ «БК
«Поток», ПП «Валга», правомірність
віднесення позивачем відповідних сум
до складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, та
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, відповідно
до первинних бухгалтерських
документів та по податковим накладним,
які виписані на виконання умов
викладених вище договірних відносин.
Отже, спірні податкові
повідомлення-рішення № від 04.06.2013
року про збільшення сум грошових
зобов'язань з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 2788824,00
грн. та № від 04.06.2013 року про
збільшення сум грошових зобов'язань з
податку на додану вартість в розмірі
1946094,00 грн., прийняті відповідачем не
обґрунтовано, без урахування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, а обґрунтування
відповідача, наведене в акті перевірки,
не відповідає вимогам чинного
законодавства та носить характер
суб'єктивних припущень. Беручи до уваги
наведене, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«Каскад» щодо визнання неправомірними
та скасування вказаних податкових
повідомлень - рішень підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовнимх вимог позивача про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо встановлення
визначених Актом перевірки №1911/222/23934596
від 20.05.2013 порушень ТОВ фірма «Каскад»
чинного законодавства, суд зазначає
наступне.

Положеннями п.86.1 ст.86 ПКУ визначено, що
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка (абз.1 п.86.1); акт (довідка),
складений за результатами перевірки та
підписаний посадовими особами, які
проводили перевірку, у строки
визначені цим Кодексом, надається
платнику податків або його законному
представнику, який зобов'язаний його
підписати (абз.2 п.86.1); строк складення
акта (довідки) про результати перевірки
не зараховується до строку проведення
перевірки, встановленого цим Кодексом
(з урахуванням його продовження) (абз.3
п.86.1); у разі незгоди платника податків
з висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом (абз.4 п.86.1).

Крім того, правовідносини з приводу
оформлення результатів проведених
податковими органами документальних
перевірок деталізовані також
приписами Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.10 №984, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12.01.11 за
№34/18772 (далі - Порядок №984). Положенням
п.3 Порядку №984 зазначено, що результати
документальних перевірок оформлюються
у формі акта або довідки. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка.

Враховуючи наведені обставини, з
огляду на наявні у справі документи,
суд приходить до висновку, що у спірних
правовідносинах податковий орган діяв
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законом,
оскільки проводив планову виїзну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового законодавства України,
тобто здійснював покладену одатковим
кодексом України владну управлінську
функцію контролю за повнотою та
правильністю справляння платниками
податків податкових зобов'язань, діючи
на підставі наказу на проведення
перевірки, який не оскаржувався
платником податку - позивачем, а відтак
є чиним.

Згідно з приписами п.86.7 ст.86 ПКУ,
відповідно до яких у разі незгоди
платника податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами та даними, викладеними в
акті (довідці) перевірки, вони мають
право подати свої заперечення протягом
п'яти робочих днів з дня отримання акта
(довідки). Такі заперечення
розглядаються органом державної
податкової служби протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях (абз.1 п.86.7); у разі якщо
платник податку виявив бажання взяти
участь у розгляді його заперечень до
акта перевірки, орган державної
податкової служби зобов'язаний
повідомити такого платника податків
про місце і час проведення такого
розгляду. Таке повідомлення
надсилається платнику податків не
пізніше наступного робочого дня з дня
отримання від нього заперечень, але не
пізніше ніж за два робочих дні до дня їх
розгляду (абз.2 п.86.7); участь керівника
відповідного органу державної
податкової служби (або уповноваженого
ним представника) у розгляді
заперечень платника податків до акта
перевірки є обов'язковою. Такі
заперечення є невід'ємною частиною
акта (довідки) перевірки (абз.3 п.86.7);
рішення про визначення грошових
зобов'язань приймається керівником
органу державної податкової служби
(або його заступником) з урахуванням
результатів розгляду заперечень
платника податків (у разі їх наявності).
Платник податків або його законний
представник може бути присутнім під
час прийняття такого рішення (абз.4
п.86.7).

Аналіз викладеного дає підстави для
висновку, що законодавець чітко та
безумовно визначив порядок дій
платника податків у разі незгоди з
суттю викладених в акті перевірки
суджень суб'єкта владних повноважень -
податкового органу. Втім викладення
податковим органом в акті перевірки
власних суджень, в тому числі щодо
правочинів, укладених між позивачем та
контрагентами, порушень норм
податкового законодавства, відповідає
повноваженням податкових органів щодо
контролю за правильністю і повнотою
визначення податкових зобов'язань та
узгоджується з визначеним Податковим
кодексом України способом дій
податкових органів проведення
перевірок діяльності платників
податків.

Таким чином, перевіривши
обґрунтованість доводів позивача
наявними у справі доказами, суд
відзначає, що діяльність відповідача у
спірних правовідносинах, яка полягала
у вчиненні дій по складанню акту
перевірки від 20.05.2013 року цілком
відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України,
адже відповідач діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законом.

Між тим, обраний позивачем спосіб
захисту своїх прав, свобод та інтересів
шляхом «визнання неправомірними дій
відповідача щодо встановлення
визначених Актом ДПІ №1911/222/23934596 від
20.05.2013 р. порушень ТОВ фірма «Каскад»
чинного законодавства» не
узгоджується із способами захисту,
визначеними нормами ст. 2 КАС України, у
зв'язку із чим, в цій частині позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Розподіл судових витрат слід здійснити
відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 86, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«Каскад» до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними дій та
скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби форми «Р» №
від 04.06.2013 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на суму
2788824,00 грн., в тому числі за основним
платежем 1859216,00 грн., та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 929608,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби форми «Р» №
від 04.06.2013 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість по вітчизняних товарах
(роботах, послугах) на суму 1946094,00 грн., в
тому числі за основним платежем 1307396,00
грн., та за штрафними (фінансовими)
санкціями 638698,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Каскад» (, адреса: м.Дніпропетровськ,
вул. Маяковського, буд. 5А) витрати по
оплаті судового збору в розмірі 2294,00
грн. (дві тисячі двісті дев'яносто
чотири грн. 00 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя І.В.
Тулянцева