Справа № К/9991/3587/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/3587/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, за касаційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області на
постанову Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 31 серпня
2009 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 5 липня 2010 року, -

встановив:

У квітні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила: визнати
відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області в перерахунку і виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
протиправною; стягнути з відповідача
на її користь недоплачену допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 1 січня 2007
року по 31 березня 2009 року в сумі 10064,76
гривень та моральну шкоду в розмірі 2000
гривень; зобов'язати Управління праці
та соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області починаючи з 1 квітня 2009 року
проводити виплату їй вказаної допомоги
у відповідному розмірі.

Постановою Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 31 серпня
2009 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 5 липня 2010
року, позов задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_4 процесуальний строк
звернення до суду за захистом прав.
Визнано протиправною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області в
перерахунку і виплаті позивачеві
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі меншому за розмір
прожиткового мінімуму встановленого
законом для дітей віком до 6 років за
період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року. Зобов'язано відповідача
перерахувати та виплатити ОСОБА_4
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року в розмірі 1863,10 гривень. В іншій
частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить постанову Межівського
районного суду Дніпропетровської
області від 31 серпня 2009 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 5 липня 2010
року скасувати і прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що сторони у судове
засідання не з'явились, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, то суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у ній матеріалами.

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції дійшов висновків, з якими
погодився апеляційний суд, що є
підстави для визнання причин пропуску
позивачем строку звернення до суду
поважними, і що Управління праці та
соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області було зобов'язане виплачувати
ОСОБА_4 у період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку згідно частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. А дії
відповідача з 1 січня 2008 року є
правомірними, оскільки виплати
позивачеві вказаної допомоги
здійснювалися у порядку та розмірі,
визначеному діючим на момент виплат
законодавством України, а саме у
розмірі не менше 130 гривень щомісяця.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно частин 1, 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилась на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області і
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку як застрахована особа в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

До 1 січня 2008 року відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21 листопада 1992 року № 2811-ХII, дія якого
поширювалася на осіб, незастрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі
- Фонд), але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована особа
(один із батьків дитини, усиновитель,
баба, дід, інший родич або опікун), яка
фактично здійснює догляд за дитиною.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» визначено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі, зазначеній у
частині 1 статті 42 цього Закону, яка
фактично здійснює догляд за дитиною,
щомісяця з дня надання відпустки для
догляду за дитиною по день її
закінчення, але не більш як по день
досягнення дитиною трирічного віку
включно.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V з метою
приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено
на 2007 рік дію статей 41 та 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Положення пункту 7 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) в частині зупинення
на 2007 рік дії статей 41, 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, згідно
з Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року Управління праці та
соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області було зобов'язане нараховувати
і виплачувати позивачеві допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у відповідності до
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
і Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб.
Частину 1 статті 15 вказаного Закону
викладено в такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень», а пункт3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
цього Закону - у такій редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців». Із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі й пункт 25
розділу ІІ цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». При цьому пункт 23 розділу
ІІ вказаного Закону щодо внесення змін
до Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»
неконституційним визнано не було.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року існувало дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною, а саме:
стаття 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», яка врегульовувала
питання щодо виплати допомоги особам,
які застраховані в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, і стаття 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у редакції Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яка
поширювала свою дію на осіб (одного з
батьків дитини, усиновлювача, опікуна,
бабу, діда або іншого родича), які
фактично здійснюють догляд за дитиною,
незалежно від того, чи застраховані
вони у зазначеній системі страхування
(стаття 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»).

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник з приводу виплати допомоги
особі, яка застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що на відносини, пов'язані із
виплатою допомоги зазначеній особі, у
період з 22 травня 2008 року по

31 грудня 2008 року поширюються норми
спеціального закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» від
26 грудня 2008 року № 835-VI передбачено, що у
2009 році допомога при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на
виконання статті 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» не
приймався.

Крім того, за змістом пункту 17
вказаного Порядку право на виплату
допомоги мають особи, зазначені в
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», яка на час
виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» Кабінет Міністрів
України не визначав.

За таких обставин колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
позивачеві як особі, яка застрахована в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
період з 1 січня 2009 року поширюються
норми спеціального закону (яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»), відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Таким чином, вирішуючи даний спір суди
попередніх інстанцій дійшли висновків,
які не ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Крім того, суд першої інстанції
помилково обрав такий спосіб захисту
порушених прав позивача, як стягнення з
Управління праці та соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в конкретно визначеній грошовій
сумі, оскільки адміністративний суд не
може перебирати на себе функцію органу,
на який законодавством покладено
повноваження щодо нарахування такої
допомоги.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що висновок суду першої інстанції про
поновлення ОСОБА_4 строку звернення до
адміністративного суду з даним
позовом, є обґрунтованим, оскільки як
вбачається з матеріалів справи
позивачем пропущено встановлений
законом строк для звернення до
адміністративного суду з поважних
причин.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області - задовольнити частково.

Постанову Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 31 серпня
2009 року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 5 липня 2010 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Межівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області щодо недоплати ОСОБА_4 в
періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року та з 1 січня 2009 року допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області нарахувати
і виплатити ОСОБА_4 за періоди з 9 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня
2009 року допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
відповідності до статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, з урахуванням
проведених виплат. В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.