Справа № 2а/0370/2961/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.
Справа № 150414/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
09.11.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управляння юстиції про скасування
постанови, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про
скасування постанови винесеної 4
листопада 2008 року заступником
начальника Відділу державної
виконавчої служби Камінь-Каширського
районного управляння юстиції про
стягнення виконавчого збору в сумі 5756,62
грн. та визнання чинною постанови від 4
листопада 2008 року про стягнення
виконавчого збору в сумі 5,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постанова від 4 листопада 2008 року про
стягнення виконавчого збору в сумі 5756,62
грн. на адресу позивача не направлялась
та не була вручена, чим порушено вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження». Крім того, на адресу
позивача було направлено постанову від
4 листопада 2008 року про стягнення
виконавчого збору в сумі 5,76 грн., яка
позивачем було виконана добровільно та
сума виконавчого збору погашено
повністю.

Оскаржуваною постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
09.11.2011 року в задоволенні позовної
заяви ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Камінь-Каширського
районного управляння юстиції про
скасування постанови - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначену постанову скасувати
та прийняти нову, якою задоволити
позовні вимоги в повному обсязі,
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що постанова від 4 листопада 2008 року про
стягнення виконавчого збору в сумі 5756,62
грн. на адресу позивача не направлялась
та не була вручена, чим порушено вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження». Крім того, на адресу
позивача було направлено постанову від
4 листопада 2008 року про стягнення
виконавчого збору в сумі 5,76 грн., яка
позивачем було виконана добровільно та
сума виконавчого збору погашено
повністю.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Відмовляючи в позові ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив з того, що у
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управляння юстиції були законні
підстави для винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору, тому суд вважає, що остання діяла
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Законом України
«Про виконавче провадження» при
винесенні постанови від 4 листопада 2008
року про стягнення з боржника
виконавчого збору в розмірі 5756,63грн., а
отже, позовні вимоги є не
обґрунтованими та останні не
підлягають до задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Преамбулою Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції,
діючій до 5 березня 2009 року) визначено,
що цей Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, діючій до 5
березня 2009 року) визначено, що
виконавче провадження це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, діючій до 5 березня 2009 року)
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управляння юстиції від 27 жовтня 2008 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа Господарського суду Волинської
області №2/75-54А від 13 жовтня 2008 року про
стягнення з активів суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 на користь держави в
особі Камінь-Каширської МДПІ 57566,29 грн.
податкового боргу. Даною постановою
державний виконавець встановив строк
для добровільного виконання рішення
суду, а саме до 3 листопада 2008 року.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, діючій до 5 березня 2009 року) у
разі невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом.

У зв'язку із невиконанням рішення суду
в строк, наданий для добровільного
виконання, заступником начальника
відділу державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управляння юстиції 4 листопада 2008 року
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору в розмірі
5,76 грн. Однак, при винесені постанови
від 4 листопада 2008 року про стягнення з
боржника виконавчого збору було
допущено механічну помилку щодо
зазначення суми виконавчого збору,
оскільки 10 відсотків від суми
податкового боргу (57566,29 грн.) становить
5756,63 грн., а не 5,76 грн. Постановою про
скасування процесуального документа
від 4 листопада 2008 року скасовано
постанову від 4 листопада 2008 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
в розмірі 5,76 грн. та 4 листопада 2008 року
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору в розмірі
5756,63 грн.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам позивач не
довів протиправності постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так , як у заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Камінь-Каширського районного
управляння юстиції були законні
підстави для винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору, тому суд вважає, що остання діяла
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Законом України
«Про виконавче провадження» при
винесенні постанови від 4 листопада 2008
року про стягнення з боржника
виконавчого збору в розмірі 5756,63грн., а
отже, позовні вимоги є не
обґрунтованими та останні не
підлягають до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції
відповідають нормам матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 09.11.2011 року
у справі № 2а/0370/2961/11 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

В.Я. Качмар