Справа № 2а-4632/10/0270
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м. Київ
К/9991/72266/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Вінниці на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 02.08.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011

у справі № 2а-4632/10/2070

за позовом Приватного підприємства
"Агровіта-В"

до Державної податкової
інспекції у м. Вінниці

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агровіта-В"
звернулось до Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 02.08.2011
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 02.08.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем та ДПА у
Вінницькій області проведено планову
виїзну перевірку приватного
підприємства "Агровіта-В" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 липня 2008 року по 31 березня 2010,
за результатами якої складено акт від
25.06.2010 № 227/1201/35110894.

В ході вказаної перевірки виявлено
порушення позивачем п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1
п.7.5. ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість".

На підставі вищезазначеного акту
відповідачем винесене податкове
повідомлення-рішення №/2 від
02.11.2010 року, яким донараховано
податкове зобов'язання з ПДВ на суму
74255,00 грн.

Підставою для винесення спірного
рішення є висновок податкового органу,
що позивачем необґрунтовано включено
до податкового кредиту податкові
накладні ПП «Фіраст-Трейд», яке не
декларувало свої податкові
зобов'язання по спірній операції, а
тому не мало права виписувати
податкові накладні.

Згідно з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
№168/97-ВР податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Закон України №168/97-ВР визначає
лише два випадки, за яких неможливе
включення витрат по сплаті податку на
додану вартість до податкового кредиту
звітного періоду. Так, відповідно до п.
п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 вказаного Закону, якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту. А згідно п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 цього
Закону, не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
підпунктом документами.

До того ж згідно з п. п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7
Закону №168/97-ВР право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

Судами встановлено, що позивач
фактично отримав послугу від
постачальника та оплатив її вартість, в
тому числі суми ПДВ, отримав податкові
накладні, встановленої форми На момент
вчинення господарських операцій,
контрагент позивача був зареєстровані
як платники ПДВ.

З огляду на зазначене, а також
враховуючи, що порушення контрагентом
позивача податкового законодавства, не
є підставою для висновку про порушення
саме позивачем п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону№168/97-ВР, суд касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
безпідставності визначення
позивачеві податкових зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
02.08.2011 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.10.2011 у справі № 2а-4632/10/2070 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Вінниці
відхилити.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 02.08.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011 у
справі № 2а-4632/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко