Справа № 2а-12412/09/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/27612/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва Державної податкової служби, що є
правонаступником Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва,

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.10.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2012

у справі № 2а-12412/09/2670 (2а-12412/10/2670)

за позовом Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІТ-Поінт»,

третя особа Подільська районна в м.
Києві державна адміністрація,

про визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації
юридичної особи та припинення
юридичної особи,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.10.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.03.2012,
відмовлено у задоволенні позову
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва (надалі -
позивач, ДПІ у Подільському районі м.
Києва) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІТ-Поінт» (надалі -
відповідач, ТОВ «ІТ-Поінт»), за участю
третьої особи на стороні позивача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Подільської районної в
м. Києві державної адміністрації, про
визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації
юридичної особи та припинення
юридичної особи.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.10.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.03.2012 і задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідач не надав письмових
заперечень на касаційну скаргу, що не
перешкоджає її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ «ІТ-Поінт»
зареєстровано Подільською районною в
м. Києві державною адміністрацією
27.10.2008.

Згідно з даними витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців засновником
та керівником відповідача є ОСОБА_4,
місцезнаходження юридичної особи: м.
Київ, вул. Щекавицька, буд. 37/48, офіс 1.

ДПІ в Подільському районі м. Києва було
встановлено, що відповідач за
юридичною адресою, вказаною в
установчих документах, не знаходиться.

Крім того, співробітниками податкової
міліції при опрацюванні системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України встановлено, що
підприємство має розбіжність понад 15 000
000,00 грн. і має ознаки фіктивності,
оскільки згідно пояснень ОСОБА_4,
наданих відділу податкової міліції
Могилів-Подільської об'єднаної ДПІ
Вінницької області, він не реєстрував
вказане підприємство, не є його
засновником, керівником не призначався
та відповідних обов'язків не виконував,
документи фінансової звітності ніколи
не підписував, внесків до статутного
фонду не робив, печатку не отримував.

Звернувшись з позовом про визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації юридичної особи
через порушення закону, допущені при
створенні юридичної особи, та
припинення юридичної особи, позивач
посилався як на підставу для
припинення юридичної особи
відсутність у ОСОБА_4 вільного
волевиявлення та фінансової
можливості виступати засновником та
директором ТОВ «ІТ-Поінт».

Суди першої та апеляційної інстанцій,
відмовляючи в задоволенні позову,
дійшли висновку, що позивачем не надано
доказів на підтвердження існування
зазначеної ним в позовній заяві
підстави для визнання недійсним запису
про проведення державної реєстрації
юридичної особи через порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, і, як наслідок,
припинення юридичної особи ТОВ
«ІТ-Поінт».

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу
України юридичною особою є
організація, створена і зареєстрована
у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 2 Закону України від 04.12.1990 №
509-XII «Про державну податкову службу в
Україні» одним із завдань органів
державної податкової служби є
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених
законодавством (далі -податки, інші
платежі).

Положеннями п. 3 част. 1 ст. 10 вказаного
Закону до функцій органів державної
податкової служби віднесено контроль
за своєчасністю подання платниками
податків податкових звітів,
декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням
податків, інших платежів.

Крім того, ст. 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
визначено, що податкові органи мають
право звертатися до суду до
підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними
і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в
інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав, а також
про стягнення заборгованості перед
бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна; подають до
судів позови про застосування санкцій,
пов'язаних із забороною організації і
проведення азартних ігор на території
України; звертаються до суду в інших
випадках, передбачених законом.

Вказана норма кореспондує з нормами
Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», якими
визначено підстави для постановлення
судового рішення про припинення
юридичної особи або припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця внаслідок неподання
податкової звітності.

Частиною 2 ст. 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
передбачено, що підставами для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема є: визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Статтею 55-1 Господарського кодексу
України встановлено ознаки
фіктивності, що дають підстави для
звернення до суду про припинення
юридичної особи або припинення
діяльності фізичною
особою-підприємцем, в тому числі
визнання реєстраційних документів
недійсними: зареєстровано
(перереєстровано) на недійсні
(втрачені, загублені) та підроблені
документи; не зареєстровано у
державних органах, якщо обов'язок
реєстрації передбачено
законодавством; зареєстровано
(перереєстровано) у органах державної
реєстрації фізичними особами з
подальшою передачею (оформленням) у
володіння чи управління підставним
(неіснуючим), померлим, безвісти
зниклим особам або таким особам, що не
мали наміру провадити
фінансово-господарську діяльність або
реалізовувати повноваження тощо.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу вказаних правових норм позивач
має право звертатись до суду з позовом
про припинення юридичної особи лише в
разі, якщо підстави позову
узгоджуються із завданнями органу
державної податкової служби щодо
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів.

Позивачем не доведено, як встановлено
судами попередніх інстанцій, що при
створенні юридичної особи ТОВ
«ІТ-Поінт» було допущено порушення, які
не можна усунути.

Частиною 1 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування.

Позивач в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
ні в суд першої інстанції, н в суд
апеляційної інстанції не надав
належних доказів в підтвердження тих
обставин, що при створенні ТОВ
«ІТ-Поінт» було допущено порушення
вимог чинного законодавства України
при реєстрації юридичної особи.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідач станом на
11.10.2011 мав недоїмку з податку на додану
вартість.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, що дана обставина виключає
можливість припинення зазначеної
юридичної особи з підстав, визначених
част. 2 ст. 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців».

Доводи, викладені заявником в
касаційній скарзі, були предметом
дослідження судів першої та
апеляційної інстанцій і не знайшли
свого належного підтвердження.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі м. Києва Державної податкової
служби залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.10.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.03.2012 у справі № 2а-12412/09/2670
(2а-12412/10/2670) залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя А.М. Лосєв Судді: Л.І.
Бившева Т.М. Шипуліна