Справа № 2а-4886/10/1070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року м.
Київ К/9991/9468/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Тетіївської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2011

у справі №2-а-4886/10/1070

за позовом Тетіївської міжрайонної
державної податкової інспекції
Київської області

до Приватного орендного племінного
підприємства «Еліта»

третя особа Управління Державного
казначейства у Тетіївському районі
Київської області

про стягнення заборгованості перед
бюджетом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 01.06.2010 позов
задоволено. Стягнуто з ПОПП «Еліта» на
користь держави пеню у розмірі 15003,97
грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2011
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 01.06.2010
скасовано, прийнято нову постанову про
відмову в позові.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції, з підстав
невірного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ПОПП «Еліта» є
правонаступником СВК «Тетіїв» за всіма
його правами та зобов?язаннями як
платника податків, зборів та
обов?язкових платежів. Згідно
договорів від 01.07.1998 та від 16.02.1999 СВК
«Тетіїв» було отримано позику від
держави у розмірі 10326,95 грн. на підставі
постанов КМ України від 10.12.1998 № 1953 та
від 26.02.1998 № 220. Відповідач, як
правонаступник СВК «Тетіїв», погасив
зазначену заборгованість у 2008 році.
Заборгованість виникла згідно
вказаних договорів за період з 02.10.1999 по
30.09.2008.

04.11.2008 позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
по сплаті пені у сумі 15003,97 грн.,
нарахованої у зв?язку з несвоєчасним
погашенням заборгованості по
бюджетним позичкам, на підставі
подання УДКУ у Тетіївському районі від
03.10.2008.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, обґрунтовував свої
вимоги тим, несвоєчасне погашення
відповідачем наданої йому фінансової
допомоги у сумі 10326,95 грн. знайшло своє
підтвердження, у зв?язку з чим вимоги
про стягнення нарахованої на суму
заборгованості пені в розмірі 15003,97 грн.
є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 17 Бюджетного кодексу
України у разі невиконання юридичними
особами своїх зобов'язань щодо
погашення та обслуговування наданих на
умовах повернення кредитів, залучених
державою або під державні гарантії,
інших гарантованих державою
зобов'язань, та стягнення
заборгованості перед Державним
бюджетом України з наданих
підприємствам і організаціям позичок
із державного бюджету, позичок, наданих
за рахунок коштів, залучених державою
або під державні гарантії, плати за
користування цими позичками органи
стягнення застосовують механізм
стягнення цієї заборгованості у
порядку, передбаченому законом для
стягнення не внесених у строк податків
і неподаткових платежів, включаючи
погашення такої заборгованості за
рахунок майна боржників.

З метою забезпечення виконання вимог
Бюджетного кодексу України наказом
Державного казначейства України та
Державної податкової адміністрації
України від 25.04.2002 № 74/194,
зареєстрованим в Мінюсті 20.05.2002 за №
436/6724, затверджено Порядок взаємодії
між органами Державного казначейства
України та органами державної
податкової служби України в процесі
виконання державного та місцевих
бюджетів за доходами та іншими
надходженнями ( далі - Порядок №74/194).

Наведеними нормативними положеннями
передбачено право органів Державного
казначейства складати та надсилати, у
визначених законодавством випадках,
відповідні подання органам Державної
податкової служби.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» від
28.12.2007 № 107-УІ (Закон № 107-УІ), у 2008 році
органи державної податкової служби
України є органами стягнення
заборгованості юридичних осіб перед
державою за кредитами, залученими
державою або під державні гарантії,
бюджетними позичками та фінансовою
допомогою, наданою на поворотній
основі (кошти від повернення якої
надходять за кодами програмної
класифікації видатків та кредитування
державного бюджету 2801380, 2801400, 2801410, 2801440,
3401360, 3511550, 3511560, 3511630).

У разі невиконання юридичними особами
своїх зобов'язань щодо погашення та
обслуговування наданих на умовах
повернення кредитів, залучених
державою або під державні гарантії,
інших гарантованих державою
зобов'язань, та стягнення
заборгованості перед Державним
бюджетом України з наданих
підприємствам і організаціям позичок
із державного бюджету, позичок, наданих
за рахунок коштів, залучених державою
або під державні гарантії, плати за
користування цими позичками органи
стягнення застосовують механізм
стягнення цієї заборгованості у
порядку, передбаченому законом для
стягнення не внесених у строк податків
і неподаткових платежів, включаючи
погашення такої заборгованості за
рахунок майна боржників.

Однак, надання вищенаведеними
положеннями повноважень органам
державної податкової служби для
стягнення заборгованості за кредитами,
позичками, наданими за рахунок коштів
державного бюджету та/або під державні
гарантії, не звільняє відповідача від
виконання вимог Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

За змістом п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 вказаного
Закону податковий орган надсилає
платнику податків податкові вимоги у
разі, коли останній не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки.

Податкові вимоги мають містити крім
відомостей, передбачених підпунктом
6.2.3 цієї статті, посилання на підстави
їх виставлення; суму податкового боргу,
належного до сплати, пені та штрафних
санкцій; перелік запропонованих
заходів із забезпечення сплати суми
податкового боргу (пп.6.2.2 п.6.2 ст.6
Закону).

За відсутності доказів виконання
податковим органом вимог закону щодо
повідомлення платника про наявність
податкового боргу, пені, штрафних
санкцій, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку про
передчасність заявленого позову.

Вищенаведеним спростовуються доводи
позивача, які наведені ним в касаційній
скарзі, як підставу для скасування
рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд апеляційної інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права та постановив обґрунтоване
рішення, підстав для його скасування, з
мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Тетіївської
міжрайонної державної податкової
інспекції Київської області відхилити,
а постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.01.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун