Справа № 2а-522/12
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-522/12
у 1-й інстанції: Буша Н.Д.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Грибан І.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 10 липня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, в якому
просила зобов'язати відповідача
негайно виконати рішення постанов
Деснянського районного суду м. Києва
від 15 вересня 2009 р. і від 13 грудня 2010 р.,
рішення Апеляційного суду м. Києва від
05 травня 2011 р. і Київського
Апеляційного адміністративного суду
від 12 травня 2011 р., зобов'язати
відповідача нарахувати до виплати та
виплатити у повному обсязі
заборгованість по невиплаченій
щомісячній державній соціальній
надбавці до пенсії, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, як дитині
війни, відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 11.09.2009 р. по 05.04.2010 р. та з 14.12.2010
р. по 31.12.2011 р. з урахуванням індексу
інфляції.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 10 липня 2012 року позовні
вимоги в частині визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії щодо нарахування і виплати
несплаченої їй державної соціальної
допомоги як дитині війни у розмірі 30 % з
11.09.2009 р. 05.04.2010 р. та з 14.12.2010 р. до 04.10.2011 р.
залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 10 липня 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просила його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явився позивач,
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду не
з'явився, хоча він був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутності, відповідно до ч. 4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, має
статус дитини війни в розумінні Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Так, постановою Деснянського районного
суду від 15 вересня 2009 р. позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково - визнано
дії управління Пенсійного фонду У
країни в Деснянському районі м. Києва в
частині не нарахування ОСОБА_2 надбавки
до пенсії в розмірі 30% у відповідності
до вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» -
частково неправомірними та зобов'язано
УПФ України в Деснянському районі м.
Києва здійснити нарахування надбавки
ОСОБА_2 до пенсії у відповідності до ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30% Мінімальної
пенсії за віком з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., та
з 01.01.2009 р. - 10.09.2009 р.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
05 травня 2011 р. постанова Деснянського
районного суду м. Києва від 15.09.2009 р.
залишена без змін.

Крім того, постановою Деснянського
районного суду м. Києва від 13 грудня 2010
р., яку залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 травня 2011
р., задоволено частково позовні вимоги
ОСОБА_2 - визнано дії УПФ України в
Деснянському районі м. Києва в частині
не нарахування ОСОБА_2 надбавки до
пенсії в розмірі 30% у відповідності до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплату надбавки ОСОБА_2
до пенсії у відповідності до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з 06 квітня 2010 р. по 13
грудня 2010 р. з урахуванням проведених
виплат.

Вказані судові рішення не звернено до
негайного виконання.

Також судом встановлено, що на їх
виконання були видані виконавчі листи,
які знаходяться на примусовому
виконанні у Головному управлінні
юстиції в м.Києві.

Позивач, посилаючись на те, що
відповідачем рішення судів не
виконано, звернулася до суду з позовом
про зобов'язання УПФ у Деснянському
районі міста Києва виконати їх, а також
просила зобов'язати відповідача
нарахувати до виплати та виплатити у
повному обсязі заборгованість по
невиплаченій щомісячній державній
соціальній надбавці до пенсії як
дитині війни.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, при цьому виходить з
наступного.

Стосовно вимог позивача про
зобов'язання відповідача негайно
виконати рішення постанов
Деснянського районного суду м. Києва
від 15 вересня 2009 р. і від 13 грудня 2010 р.,
рішення Апеляційного суду м. Києва від
05 травня 2011 р. і Київського
Апеляційного адміністративного суду
від 12 травня 2011 р., колегія суддів
зазначає, що нормами ст.. 267 КАС України
передбачено можливість встановлення
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах.

Відповідно до ч.ч. 1,2 вказаної статті
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або в разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту,
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат.

Згідно з ч. 9 ст. 267 КАС України
особа-позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Таким чином, зважаючи на викладене
вище, позивач має можливість
звернутися із заявою до суду, що
прийняв постанову (постанови), із
заявою про встановлення судового
контролю, в той же час вимога позивача
про зобов'язання відповідача негайно
виконати рішення судів, на думку
колегії суддів, не є належним способом
захисту прав позивача.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
відповідача нарахувати до виплати та
виплатити у повному обсязі
заборгованість по невиплаченій
щомісячній державній соціальній
надбавці до пенсії, у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, як дитині
війни, відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», за
період з 11.09.2009 р. по 05.04.2010 р. та з 14.12.2010
р. по 31.12.2011 р. з урахуванням індексу
інфляції, апеляційний суд виходить з
наступного.

Так, колегія суддів враховує, що
позовні вимоги в частині визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії щодо нарахування і виплати
несплаченої їй державної соціальної
допомоги як дитині війни у розмірі 30% за
період до 04.10.2011 р. залишено без
розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України за Законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй
діяльності керується Конституцією та
Законами України (ст. 113 Конституції
України).

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2012 рік» та ч. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що у 2012-2013 роках положення ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на відповідний рік.

Визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року № 745, яка набрала
чинності 23.07.2011 року на виконання
пункту 7 Закону України від 14 червня 2011
р. N 3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" встановлено розміри виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету.

Відповідно до ч.4 Постанови КМУ України
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення» від 28.12.2011 року № 1381 з 01.01.2012
року встановлено розміри виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету, в тому числі і
виплат належних позивачеві.

Таким чином, починаючи з 23 липня 2011 року
виплати, передбачені ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», здійснювалися в порядку та
розмірах, визначених постановами
Кабміну .

Крім того, будь-якого рішення про
зменшення розміру пенсії позивачу
управлінням Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва не
приймалось.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими, а
доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Також, колегія суддів звертає увагу
позивача, що відповідно до вимог ч.4
ст.195 КАС України суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні
вимоги, що не були заявлені в суд першої
інстанції.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 10 липня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити дії - залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 10 липня 2012
року у - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 21
липня 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Грибан І.О.