Справа № 381/6694/13-а (6а/381/191/2013)
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
381/6694/13-а (6а/381/191/2013)
Головуючий у 1-й інстанції: Буймова Л.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

03 липня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мельничука В.П.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві на ухвалу
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 12 грудня 2013 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві,
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ

29 листопада 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду із заявою про
поновлення строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 12 грудня 2013 року заяву задоволено,
поновлено позивачеві строк
пред'явлення виконавчого листа №
2а-5017/2006 від 30.03.2010 р.

В апеляційній скарзі Головне
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання, просить скасувати
вказане судове рішення та прийняти
нове, яким в задоволенні заяви
відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
попередньої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 27 листопада 2006 року
адміністративний позов ОСОБА_2 про
перерахунок пенсійного забезпечення
задоволено. Зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві перерахувати та виплатити до
призначеної пенсії підвищення, як
інваліду війни 2 групи; на 350 %
мінімальної пенсії за віком,
встановленої на рівні прожиткового
мінімуму затвердженого Законом
України "Про прожитковий мінімум" та
законами України про державний бюджет
на відповідний рік : ОСОБА_2 - з часу
отримання права на перерахунок, як
інваліду війни 2 групи до часу
отримання права на перерахунок пенс, як
інваліду війни 1 групи.

- з 01.01.2000 року по 31.12.2000 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 216 грн. 56 коп.,
Закон України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2000 рік» від
05.10.2000 року № 2025-ІП, у сумі 757 грн. 96 коп.
враховуючи раніше виплачене .
підвищення, як інваліду війни 2 групи;

- з 01.01.2001 року по 31.12.2001 рік, виходячи з
прожиткового мінімуму 248 грн. 77 коп.
Закон України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2001 рік» від
22.03.2001 року № 2330-ІП, у сумі 870 грн. 70 коп.
враховуючи раніше виплачене
підвищення, як інваліду війни 2 групи ;

- з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 268 грн., Закон
України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2002 рік» від
15.11.2001 року № 2780- II, у сумі 938 грн.
враховуючи раніше виплачене
підвищення . як інваліду війни 2 групи;

- з 01.01.2003 року по 31.12.2003 рік, виходячи з
прожиткового мінімуму 268 грн., Закон
України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2003 рік» від
15.11.2001 року № 2780-ІП, у сумі 938 грн.
враховуючи раніше виплачене
підвищення, як інваліду війни 2 групи.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
перерахувати та виплатити до
призначеної пенсії, як інваліду війни 1
групи на 400 % мінімальної пенсії за
віком встановленої на рівні
прожиткового мінімуму затвердженого
Законом України «Про прожитковий
мінімум» та законами України про
державний бюджет на відповідний рік
ОСОБА_2 з часу отримання права на
перерахунок пенсії, як інваліду війни 1
групи:

- з 01.01.2003 р. по 31.12.2003 виходячи з
прожиткового мінімуму 268 грн. Закон
України «Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2003 рік» від
15.11.2002 року № 2760-111, у сумі 1072 грн.
враховуючи раніше виплачене, як
інваліду війни 1 гр.;

- з 01.01.2004 року по 30.04.2004 р. виходячи
з прожиткового мінімуму 268 грн., Закон
України «Про затвердження»
прожиткового мінімуму на 2004 рік" від
11.05.2004 р. № 1704 - IV, у сумі 1072 грн.
враховуючи раніше виплачене
підвищення, як інваліду війни 1 групи;

- з 01.01.2005 року по 31.12.2005 р. виходячи
з прожиткового мінімуму 332 грн. Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» від 23.12.2004 року № 2285-1У., у сумі
1 328 грн. враховуючи раніше виплачене
підвищення , як інваліду війни 1 гр.

- з 01.01.2006 року по 31.03.2006 виходячи з
прожиткового мінімуму 350 грн. Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235 -IV. у сумі
1400 грн. враховуючи раніше виплачене
підвищення , як інваліду війни 1 гр.

- з 01.04.2006 року по 30.12.2006 виходячи з
прожиткового мінімуму 359 грн. Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235- IV, у сумі
1 436, 00 грн. враховуючи раніше виплачене
підвищення, як інваліду війни 1 гр.

- з 01.10.2006 року по 31.12.2006 рік виходячи з
прожиткового мінімуму 366 грн. Закон
України «Про державний бюджет України
на 2006 рік» від 20.12.2006 року № 3235-1У, у сумі
1 464 грн. враховуючи раніше виплачене,
підвищення , як інваліду 1 групи.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
нараховувати та виплачувати у
подальшому підвищення до пенсії
виходячи із мінімальної пенсії за
віком, розрахованої, виходячи з розміру
поточного прожиткового мінімуму
затвердженого Законами України та
здійснювати перерахунок та виплату
раніше призначеної пенсії при
збільшенні розміру прожиткового
мінімуму : ОСОБА_2, як інваліду війни 1
групи на 400 % мінімальної пенсії за
віком та нараховувати у подальшому
підвищення до пенсії виходячи із
мінімальної пенсії за віком
розрахованої з поточного прожиткового
мінімуму , затвердженого Законами
України.

На виконання названого судового
рішення, Фастівським міськрайонним
судом Київської області судом 30
березня 2010 року видано виконавчий лист
за яким було відкрито виконавче
провадження.

22 квітня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції прийнято постанову
про закінчення виконання провадження,
у зв'язку з тим, що від Фастівського
міськрайонного суду Київської області
надійшов запит про повернення
виконавчого листа без виконання.

Відповідно до частини 1 ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Частиною 2 названої статті Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що строки, зазначені у
частині першій цієї статті,
встановлюються для виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Згідно частини 2 ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження» стягувач,
який пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 261 КАС України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено. Заява про поновлення
пропущеного строку подається до
адміністративного суду, який видав
виконавчий лист, або до
адміністративного суду за місцем
виконання.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 23
Закону України «Про виконавче
провадження» строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перериваються пред'явленням
виконавчого документа до виконання.

Частиною 2 названої статті Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що після переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

Із наведеного випливає, що оскільки
виконавчий лист перебував на виконанні
у відділі примусового виконання
рішень, ОСОБА_2 не був пропущений строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Водночас, згідно пункту 9 частини 1
статті 49 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
підлягає закінченню у разі повернення
виконавчого документа без виконання на
вимогу суду або іншого органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ.

За змістом частини 1 статті 50 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі закінчення виконавчого
провадження, повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав,
арешт, накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Таким чином, якщо ОСОБА_2 вважав, що
судове рішення залишилось невиконаним,
він мав порушувати питання щодо
законності постанови про закінчення
виконавчого провадження, а не про
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання, оскільки
завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову.

З огляду на викладене суд попередньої
інстанції дійшов помилкового висновку
про пропущення позивачем строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання та про наявність поважних
причин для його поновлення.

Оскільки ухвалене судове рішення не
відповідає вимогам статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо законності та обґрунтованості, то
воно підлягає скасуванню з прийняттям
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви про поновлення строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Керуючись статтями 160, 199, 202, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 12 грудня 2013
року скасувати та прийняти нову ухвалу.

У задоволенні заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.П.Мельничук

Ухвала складена в повному обсязі 10
липня 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.