Справа № 802/1520/14-а
Суддя: Жернаков Михайло Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1520/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 липня 2014 р. Справа № 802/1520/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Жернакова М. В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до: відкритого акціонерного товариства "Барська фірма "Лядова" по виробництву сільськогосподарської продукції і сервісному обслуговуванню"

про: стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства "Барська фірма "Лядова" по виробництву сільськогосподарської продукції і сервісному обслуговуванню" про стягнення штрафних санкцій.

Позов мотивований тим, що відповідач має заборгованість зі сплати штрафних санкцій, накладених постановою № 2463-ЦД-2-Е від 09.10.2013 за порушення законодавства, що регулює діяльність підприємства на ринку цінних паперів, в розмірі 1700 грн. Вказану заборгованість відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв’язку з чим поданий цей позов.

Ухвалою від 13.05.2014 суд відкрив скорочене провадження у справі, оскільки відповідно до пункту 4 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження. Зазначеною ухвалою суд запропонував відповідачу в 10-денний строк з дня одержання даної ухвали через відділ прийому суду або через відділення поштового зв’язку подати письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження була направлена відповідачу на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте до суду повернувся невручений конверт з незалежних від суду причин. Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Беручи до уваги те, що відповідач своїм правом заперечити проти позовних вимог не скористався, суд розглянув справу в порядку скороченого провадження за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини.

Наказом Голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 267 від 30.03.2012 "Щодо виконання повноважень Центрального територіального департаменту НКЦПФР" Центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку зобов'язано з 02.04.2012 приступити до виконання функцій та повноважень, визначених Положенням про Центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Таким чином, функції державного регулювання ринку цінних паперів на території Вінницької області передані від Вінницького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

25.09.2013 уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (Комісії) склала акт № 2518-ЦД-2-Е про правопорушення відкритим акціонерним товариством "Барська фірма "Лядова" по виробництву сільськогосподарської продукції і сервісному обслуговуванню" на ринку цінних паперів. У вказаному акті зафіксовані виявлені порушення, вчинені відповідачем, вимог ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" та п. 1 глави 7 розділу V Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19.12.2006 року за № 1591, а саме нерозміщення товариством регулярної річної інформації за 2012 рік на веб-сайті загальнодоступної інформаційної бази даних Комісії про ринок цінних паперів .

09.10.2013 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку прийняла постанову № 2463-ЦД-2-Е про застосування санкцій до відкритого акціонерного товариства "Барська фірма "Лядова" по виробництву сільськогосподарської продукції і сервісному обслуговуванню" у розмірі 1700 грн. за правопорушення на ринку цінних паперів (а. с. 7). Відповідно до постанови штраф має бути сплачений порушником не пізніше, ніж через 15 днів з дня отримання копії постанови.

Вказана постанова направлена відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується реєстром рекомендованих листів від 11.10.2013 (а. с. 11).

Оскільки штрафні санкції відповідач в добровільному порядку не сплачує, поданий цей адміністративний позов.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" регулярна інформація про емітента – це річна та квартальна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно з ч. 4 ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" річна інформація про емітента є відкритою і в обсязі, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, підлягає оприлюдненню емітентом не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним, шляхом: розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів; опублікування в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України або Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; розміщення на власному веб-сайті.

Пунктом 5 частини 1 статті 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" (далі – Закон № 448/96-ВР) передбачено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за неопублікування, опублікування не в повному обсязі інформації та/або опублікування недостовірної інформації – у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 розділу ХV Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 2272 від 11.12.2007 року, постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів щодо юридичної особи може бути оскаржено до Держкомісії з цінних паперів та фондового ринку особою, щодо якої її винесено, протягом 10 днів з дати винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути продовжено уповноваженою особою, якою винесено постанову (уповноваженими особами, якими винесено постанову), за клопотанням особи, щодо якої винесено постанову про накладення санкції.

Право на оскарження у суді рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу передбачене також ч. 2 ст. 11 Закону № 448/96-ВР.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" у разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Суд установив, що застосовані до відповідача штрафні санкції на час розгляду справи не сплачені, а постанова про їх застосування не оскаржувалася, що вказує на правомірність звернення НКЦПФР до суду з позовом про примусове стягнення коштів з метою її виконання.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Беручи до уваги встановлені Законом ставки судового збору, при зверненні до суду з цим адміністративним позовом позивач повинен був сплатити 10 відсотків розміру судового збору за позовними вимогами майнового характеру що становить 182,70 грн.

Відповідно до частини 1 статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 2 статті 88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою від 13.05.2014 суд задовольнив клопотання позивача у справі – Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та відстрочив сплату судового збору у справі до часу постановлення судом рішення за наслідками розгляду справи по суті спору.

Разом з тим, 04.06.2014 представник позивача подав клопотання про звільнення від сплати судових витрат. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначив, що Центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є бюджетною установою, яка повністю фінансується за кошти загального фонду державного бюджету, що унеможливлює сплату судового збору. Крім того представник позивача указав, що рішенням державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва від 23 лютого 2012 року його внесено до реєстру неприбуткових установ та організацій. Крім цього, включено до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів.

Визначаючись щодо клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, суд виходив з такого.

Згідно з п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України (далі – БК України) розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення витрат бюджету.

Пунктом 12 частини 1 статті 2 БК України визначено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228 "Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ", кошторис бюджетної установи (далі - кошторис) - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов'язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Відповідно до п. 14 цієї Постанови Кабінету Міністрів України проекти кошторисів складаються усіма установами на наступний бюджетний рік, якщо ці установи функціонували до початку року, на який плануються видатки бюджету та/або надання кредитів з бюджету.

Аналізуючи наведені норми бюджетного законодавства, суд доходить висновку про те, що Центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку будучи бюджетною установою наділений повноваженнями на вжиття заходів із метою закладення (передбачення) власним кошторисом у складі видатків видатки на сплату судового збору при зверненні до суду.

Додатково суд звертає увагу на те, що коло суб’єктів які звільняються від обов’язку сплачувати судовий збір передбачено статтею 5 Закону України "Про судовий збір". Оскільки законодавець не наділив Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку та її територіальні органи пільгами щодо сплати судового збору, то Держава повинна вживати заходів для забезпечення видатків бюджетних установ спрямованих на сплату такого при зверненні до суду. Отже, підстави для звільнення позивача у цій адміністративній справі від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Водночас, незважаючи на повне задоволення вимог за адміністративним позовом, з урахуванням положень ч. 4 ст. 94 КАС України підстав для стягнення судового збору з відповідача немає, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

За таких обставин суд доходить висновку про необхідність стягнення з позивача у справі судового збору у розмірі 182,70 грн., тобто суми судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду з позовом, та обов’язок зі сплати якого відстрочено ухвалою суду від 13.05.2014.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя Жернаков Михайло Володимирович