Справа № 809/2123/14
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" липня 2014 р.
Справа № 809/2123/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом Тисменицької об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення
підприємницької діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2014 року Тисменицька об'єднана
Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про припинення
підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач по справі, як суб'єкт
підприємницької діяльності, всупереч
вимогам законодавства України, більше
року не подає податкову звітність та
немає податкового боргу перед
бюджетом.

Судом відповідно до пункту 3 частини 1
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України винесено ухвалу
про відкриття скороченого провадження
по даній адміністративній справі, яку
направлено відповідачу для подання
заперечення або заяви про визнання
позову.

Відповідач, як вбачається з
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
знаходиться в матеріалах справи (а.с. 9),
отримав 05.07.2014 року копію
вищезазначеної ухвали, однак не подав
заперечення або заяви про визнання
позову у строк, встановлений частиною 3
статті 183-2 КАС України.

Згідно із пунктом 2 частини 5 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа повинна бути розглянута
у порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було надано
заперечення відповідача проти
заявленого позову, справа підлягає
розгляду в строк визначений пунктом 2
частини 5 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суд, в порядку скороченого провадження,
відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, дійшов висновку, що
позов є обґрунтованим, а тому його
належить задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.09.2002 року
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
12.06.2014 року, (а.с.5). Відповідач перебуває
на обліку в Тисменицькій об'єднаній
Державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області.

В частині 2 статті 67 Конституції
України зазначено, що усі громадяни
щорічно подають до податкових
інспекцій за місцем проживання
декларації про свій майновий стан та
доходи за минулий рік у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до пункту 6 частини 6 статті
128 Господарського кодексу України
громадянин-підприємець зобов'язаний
своєчасно надавати органам доходів і
зборів декларацію про майновий стан і
доходи (податкову декларацію), інші
необхідні відомості для нарахування
податків та інших обов'язкових
платежів; сплачувати податки та інші
обов'язкові платежі в порядку і в
розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів.

Згідно з підпунктом 177.5 статті 177
Податкового кодексу України фізичні
особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Підпунктом 177.11 цієї ж статті
Податкового кодексу України
передбачено, що фізичні особи -
підприємці подають річну податкову
декларацію у строк, визначений
підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49
цього Кодексу, в якій поряд з доходами
від підприємницької діяльності мають
зазначатися інші доходи з джерел їх
походження з України та іноземні
доходи.

Як встановлено судом, відповідач
більше року не подає податкової
звітності до Тисменицької ОДПІ, а саме:
з 01.01.2011 року, що підтверджується
довідкою позивача № 1644/10/170/529 від 11.06.2014
року (а.с. 6). Окрім цього, згідно довідки
позивача № 1657/09-13-25/10/491 від 12.06.2014 року у
відповідача станом на 12.06.2014 року немає
заборгованості зі сплати податків,
зборів, обов'язкових платежів (а.с.7).

Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців" встановлено, що державна
реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
проводиться у разі постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті
46 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців" підставою для
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця є неподання
протягом року органам доходів і зборів
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

За приписами підпункту 20.1.37. пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та припинення фізичною
особою - підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
неподання відповідачем більше року
позивачу податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону, за відсутності
заборгованості перед бюджетом - є
достатньою підставою для звернення
позивача до суду з позовом про
припинення підприємницької діяльності
вказаної фізичної особи-підприємця.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а тому
позов належить задовольнити.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Після набрання постановою законної
сили, направити її копію реєстраційній
службі Тисменицького районного
управління юстиції в
Івано-Франківській області (77400,
Івано-Франківська область, місто
Тисмениця, вулиця Костя Левицького,
будинок 4) для внесення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців запису про
судове рішення та внесення запису про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Постанову суду у відповідності до
вимог частини 1 статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 та частини 8 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з моменту отримання копії
постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до частини 9 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя:
Боршовський
Т.І.

Постанова складена 16.07.2014 року.