Справа № 820/11590/14
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 липня 2014 р.
№ 820/11590/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гайворонського В.С.,

представників сторін:

позивача - Радзівіло Л.В.,

відповідача - Бондар Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом приватного
підприємства "Охоронне агентство "Р-4"
до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою, в якій просить суд:
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 02.06.2014 року прийняте
на підставі акту перевірки
№743/20-23-01-05/34566985від 12.05.2014 року , в
повному обсязі; скасувати податкове
повідомлення - рішення №від
02.06.2014року прийняте на підставі акту
перевірки №743/20-23-01-05/34566985 від 12.05.2014
року в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податковий орган
протиправно та безпідставно зазначив
на порушення ПП "Охоронне агентство "Р-4"
п.138.8 ст. 138, ст. 139, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.
198, п. 200.1, п. 200.2, п.200.3 ст. 200 Податкового
кодексу України Податкового кодексу
України, проте позивач вказаних
порушень законодавства не допускав, а
тому вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення такими, що
суперечить ч. 3 ст. 2 КАС України,
оскільки за відсутності визначених
законом підстав покладають на платника
податків додатковий обов'язок по
оплаті грошового зобов'язання на
користь Державного бюджету України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги і доводи
заявленого позову, просив суд прийняти
рішення про задоволення позову.

Представник відповідача проти позову
заперечував, надав до суду письмові
заперечення позиція яких повністю
збігається з викладеною в судовому
засіданні, де вказав, що податковим
органом правомірно було зафіксовано
порушення чинного податкового
законодавства України, а отже і
винесені на підставі висновків
перевірки податкові повідомлення -
рішення є законними, просив у позові
відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного
висновку:

За матеріалами справи судом
встановлено, що позивач, як юридична
особа зареєстрований Харківською
районною державною адміністрацією
Харківської міської ради, згідно
довідки серії АА №673919 (а.с. 136).

ПП "Охоронне агентство "Р-4" є платником
податку на додану вартість, про що
останньому видано свідоцтво
відповідного зразку №10012587 (а.с. 137).

Фахівцем Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області було проведено
позапланову виїзну перевірку
приватного підприємства "Охоронне
агентство "Р-4" (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
підприємством ТОВ "ДНС ТРАНС" (код 38264462),
ТОВ "ГИГСТРОЙ" (код 38310874), ТОВ "ТатІНВЕСТ"
(код38220399), ТОВ "ІГ"КАСПІДОН" (код35270735),
ТОВ "Атлантида 2007" (код35354275), ТОВ "МС
Імперія" (код36306222), ТОВ "Агро Сильвер"
(код38310859), ТОВ "Дагита" (код35292990), ТОВ
"Сатк" (код38310445), ТОВ
"Будспецтехнологія-2009" (код33901070), ТОВ
"ПТК Донбас" (код36456448), ТОВ "Артика"
(код31846233), ТОВ "Фарт ПР" (код37491724), ТОВ
"Легал-Світ" (код37191226) за період з 01.01.2011
по 31.12.2013 роки (а.с. 71-87).

На підставі акту перевірки від 12.05.2014
року податковий орган виніс податкові
повідомлення - рішення №, №
(а.с. 10, 11).

Не погодившись з висновками акту
перевірки №743/20-23-22-01-05/34566985 від 12.05.2014
року позивач подав на них свої
заперечення (а.с. 88-98).

Листом №776/10/20-23-22-01-05 від 28.05.2014 року
Харківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області повідомила позивача про те, що
висновки акту перевірки
№743/20-23-22-01-05/34566985 від 12.05.2014 року є
обґрунтованими та такими, що
відповідають вимогам діючого
законодавства.

Дослідивши зібрані докази по справі,
суд зазначає наступне:

Судовим розглядом встановлено, що між
ПП "Охоронне агентство "Р-4" (Повірений)
та ТОВ "ТАТ-ІНВЕСТ" (Довіритель) було
укладено договір на виконання
підрядних робіт № 290612 від 29.06.2012 року
(а.с. 12-13).

Повірений за даним договором
зобов'язується провести маркетингові
дослідження ринку охоронних послуг
промислових підприємств м. Харкова в
галузі машинобудування та
металообробки за рахунок довірителя і
від його імені знайти замовників, які
потребуються в охоронних послугах,
провести переговори та забезпечити
укладення договорів на надання
охоронних послуг. Довіритель
зобов'язується протягом двох
календарних днів, після підписання
цього договору передати повіреному всю
інформацію, документи і матеріали
необхідні йому для виконання доручень.

Реальність виконання позивачем своїх
зобов'язань по укладеному правочину
від 29.06.2012 року підтверджується
залученими до матеріалів справи
документами первинного та
бухгалтерського обліку: актом здачі -
прийняття робіт (надання послуг) №527
від 23.07.12 року, (а.с. 16); податковою
накладною: №527 від 23.07.2012 року на
загальну суму 23000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 4600,00
грн. (а.с. 17), платіжним дорученням №218
від 15.08.2012 року (а.с. 18),
рахунком-фактурою №527 від 23.07.2012 року
(а.с. 187), звітом повіреного (а.с.15).

Крім того, між позивачем та ТОВ "ДНС
ТРАСТ" був укладений договір №030712 від
03.07.12 року, відповідно до умов якого,
виконавець (ТОВ "ДНС ТРАСТ") надає
замовнику (ПП "Охоронне агентство "Р-4")
інформаційно-консультаційні послуги з
вивчення ринку попиту і пропозиції
ринку охоронних послуг на території
України надалі послуги, в тому числі:
дослідження ринку охоронних послуг,
пошук можливих потенційних клієнтів,
вивчення потреб клієнтів з метою
надання найбільш вигідних умов на
ринку безпеки, рекомендації щодо
укладення договорів згідно проведенню
дослідження (а.с.21-23).

Реальність виконання зобов'язань
сторонами по укладеному правочину
підтверджується залученими до
матеріалів справи документами
первинного обліку: актом здачі -
прийняття робіт №778 від 20.08.12 року (а.с.
66), податковою накладною №778 від 20.08.12
року на загальну суму 9583,33 грн., в т.ч.
ПДВ - 1916,67 грн., (а.с. 67), платіжним
дорученням №235 від 07.09.2012 року (а.с. 68),
рахунком-фактурою №778 від 20.08.2012 року
(а.с. 185), звіт до договору про надання
інформаційно-консультаційних послуг
від 30 липня 2012 року (а.с. 25-29).

Проаналізувавши вищенаведені
обставини, суд приходить до висновку,
що позивачем доведено придбання у
своїх контрагентів послуг та
використання їх в своїй господарській
діяльності, оскільки ними виконані
умови укладених договорів, що
підтверджується первинними
бухгалтерськими та податковими
документами, які виписані з
додержанням вимог п. 9.2. ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні"
(затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995року №88,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05.06.1995року за №168/704), п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI та п.2.4 "Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку". Факти, які б
позбавляли правового значення
конкретні видані за здійсненою
господарською операцією документи
первинного бухгалтерського та
податкового обліку, відповідачем не
надані.

Досліджуючи витребувані та приєднані
до справи документи, суд відзначає, що
матеріали справи не містять жодних
доказів наявності між позивачем і
відповідачем та його контрагентом при
укладенні, виконанні договору
взаємоузгоджених зловмисних дій,
спрямованих на порушення існуючого в
державі суспільного ладу або моральних
засад. Таких доказів суду відповідачем
не надано, а судом при виконанні вимог
ст. 11 КАС України не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів,
які б вказували на відсутність
реальності господарських операцій за
договорами укладеними між позивачем та
його контрагентами, за правилами ч. 2 ст.
71 КАС України відповідач суду не подав.

Судом не встановлено невідповідності
даних податкових накладних фактичним
обставинам справи.

Крім того, суд також зауважує, що
вказані податкові накладні містять усі
обов'язкові реквізити, передбачені п.
201.1 ст. 201 ПК України.

Порядок формування податкового
кредиту передбачений статтею 198
Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України, передбачено право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, -
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від
того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно п.198.6 ст. 198 ПКУ не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно з приписами п.п.139.1.9. п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України до
витрати, не відносяться не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського обліку та нарахування
податку.

Таким чином, надаючи оцінку всім
наявним в матеріалах справи договорам,
податковим накладним, актам
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
розрахунковим документам, якими
позивач доводе перед судом реальність
здійснення господарської операції,
суд, досліджуючи їх, встановлює
наявність обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку.

Додатково суд зазначає, що не
погоджується з твердженням
представника відповідача щодо
посилань контролюючого органу на вирок
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 03.06.2013 року через наступне.

За змістом цього вироку до
кримінальної відповідальності за
вчинення злочинів, передбачених ст. 28
ч.3, ст. 205 ч. 2 КК України, притягнуто
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Згідно
встановлених цим вироком обставин, за
участю вказаних осіб у складі
організованої групи, що попередньо
зорганізувалася у стійке об'єднання
для вчинення злочинів, об'єднаних
єдиним планом з розподілом функцій
учасників групи, спрямованих на
досягнення цього плану, відомого всім
учасникам групи, а також легалізації
(відмиванні) доходів, одержаних
злочинним шляхом, тобто, проведення
фінансових операцій з грошовими
коштами, одержаними внаслідок вчинення
суспільно небезпечного
противоправного діяння, що передувало
легалізації (відмиванню) доходів, а
також вчинення дій, спрямованих на
приховування чи маскування
незаконного походження таких коштів,
підшукували юридичних осіб реального
сектору економіки з метою оформлення з
ними безтоварних операцій від імені
ТОВ "Тат-Інвест", ТОВ "Днс Траст", ТОВ "Гиг
Строй".

Поряд із тим, суд зазначає, що
документи, якими позивач та його
контрагенти оформлювали свої
господарські операції, не
досліджувалися під час розгляду
вищевказаної кримінальної справи
судом, реквізити цих документів
відсутні у переліку документів,
наведених у вироку, а самі акти
перевірок контрагентів позивача
взагалі не значаться у цьому вироку
серед досліджених доказів.

Таким чином, суд не може вважати вирок
суду по кримінальній справі належним
та допустимим доказом по даній справі.

За таких обставин, слід дійти висновку,
що за правилами ч.2 ст.71 КАС України
відповідач не довів правомірності та
обґрунтованості мотивів власного
судження про нікчемність правочинів
укладених між позивачем та його
контрагентами.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
знаходить позов таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції
України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1,
2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного
підприємства "Охоронне агентство "Р-4"
до Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 02.06.2014 року прийняте
на підставі акту перевірки
№743/20-23-01-05/34566985від 12.05.2014 року в повному
обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення №від 02.06.2014року прийняте
на підставі акту перевірки
№743/20-23-01-05/34566985 від 12.05.2014 року в повному
обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 16
липня 2014 року.

Суддя
М.О. Лук'яненко