Справа № 2а-638/11/1270
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року м.
Київ К/9991/33031/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргуДержавної
податкової інспекції в м.Первомайську
Луганської області

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25.02.2011 та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2011

у справі №2а-638/11/1270

за позовом Державної податкової
інспекції в м.Первомайську Луганської
області

до Виробничого управління
житлово-комунального господарства
Гірської міської ради

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 25.02.2011
стягнуто з Виробничого управління ЖКГ
Гірської міської ради податковий борг
з податку на додану вартість в сумі
142984,14 грн. на користь держбюджету.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2011
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25.02.2011
змінено, стягнуто з Виробничого
управління ЖКГ Гірської міської ради
на користь держбюджету податковий борг
з податку на додану вартість в сумі
177591,14 грн. В іншій частині постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції в частині
задоволених позовних вимог та
прийняття нового про відмову в позові,
з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог стало встановлення
факту здійснення податковим органом
розподілу сплачених позивачем за
відповідними платіжними дорученнями
сум податку на додану вартість по
поточних податкових зобов?язаннях на
погашення податкового бору
попередніх періодів, що визнається
позивачем.

Згідно з п. 6 ст. 7 Закону України «Про
Національний банк України»
Національний банк України визначає
систему, порядок і форми платежів.

За змістом п.1.7 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 №22,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29.03.2004 за № 377/89/76, кошти з
рахунків клієнтів банки списують лише
за дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 3.8 зазначеної
Інструкції реквізит «Призначення
платежу» платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Таким чином право визначати
призначення платежу належить виключно
платнику. Суми податкових зобов'язань
або податкового боргу з урахуванням
пп.16.5.2 п.16.5 ст.16 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фонами» слід
вважати сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фонами»
визначена рівність бюджетних
інтересів. З цією метою визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Разом з тим, Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який є
спеціальним законом з питань
оподаткування і який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначені заходи, які вживаються
контролюючим органом з метою погашення
платниками податків податкового боргу
і які не передбачають можливості зміни
призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.

Таким чином, податковий орган не має
права самостійно змінювати
призначення платежу визначеного
платником податків при здійсненні
розрахунків зі сплати податків.

Вищенаведеним спростовуються доводи
податкового органу, наведені ним в
касаційній скарзі, як підставу для
скасування постановлених по справі
рішень судів попередніх інстанцій в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог.

Разом з тим, враховуючи, що у платіжних
квитанціях №К/10 від 30.09.2010 на суму 750
грн.. №34 від 28.05.2010, №К10/Р/58 від 25.03.2010 на
суму 1600 грн., №К10/Р/30 від 25.02.2010 на суму
2500 грн. відсутнє посилання на звітний
податковий період за який здійснюється
перерахування ПДВ, суд апеляційної
інстанцій дійшов вірного висновку про
правомірність дій податкового органу
щодо зарахування сплачених платежів в
порядку календарної черговості, що
стало підставою для зміни рішення суду
першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд апеляційної інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права та постановив обґрунтоване
рішення, підстав для скасування якого,
з мотивів викладених в касаційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в м.Первомайську Луганської
області відхилити, а постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2011
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун