Справа № 817/1595/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1595/14

04 липня 2014 р. 11 год. 50хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів - Сало А.Б.
(головуючий), суддів Щербакова В. В.
Зозулі Д. П. , за участю секретаря
судового засідання Школяр О.І. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Степанець
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 доМіністерства доходів і
зборів України про зобов'язання
Міністерства доходів і зборів України
нарахувати та сплатити на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення про поновлення на
роботі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Міністерства доходів і зборів
України про оплату вимушеного прогулу
за час затримки виконання рішення
суду про поновлення на роботі.

З змісту заявлених вимог вбачається, що
позивач просить суд зобов'язати
Міністерство доходів і зборів
України нарахувати та сплатити на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення суду про поновлення
на роботі за період з 24.02.2011 по день
винесення рішення у справі.

На обґрунтування заявлених вимог
позивач вказує на те, що постановою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 17.10.2011 по
справі №2а/1770/2000/2011 скасовано
постанову суду першої інстанції від
01.06.2011 та задоволено позовні вимоги
позивача щодо скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа №1 виданого 06.01.2011 Рівненським
окружним адміністративним судом на
виконання постанови Вищого
адміністративного суду України від
21.12.2010, у зв'язку із тим, що рішення суду
в даному випадку не було виконане.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 04.03.2014 зобов'язано
ДПА України нарахувати та виплатити
в її користь середній заробіток за
час виконання постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2009 з 21.12.2009 по 21.02.2011.

Поряд з тим, враховуючи те, що позивач
по даний час фактично не поновлена на
роботі на посаді начальника
Державної податкової інспекції
Володимирецького району, згідно
рішення Вищого адміністративного
суду України від 21.12.2010, на підставі
статті 236 Кодексу законів про працю
України, вона звернулась до суду з
вказаним позовом.

В судовому засіданні під час розгляду
справи по суті, позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.
Просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечив, про що надав суду
відповідні письмові заперечення. На
обґрунтування своєї позиції повідомив
суду, що наказом ДПА України від 21.02.2011
№239-о повивача, ОСОБА_1 було поновлено
на посаді начальника Кузнецовської
ОДПІ у Рівненській області, яка є
правонаступником реорганізованих ДПІ
у Володимерецькому районі та ДПІ у
Кузнецовському районі Рівненської
області.

Підставою для прийняття
вищевказаного наказу була постанова
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2009 у
справі №2-а/3590/08/1770 та постанова Вищого
адміністративного суду від 21.12.2010 за
позовом ОСОБА_1 до ДПА України про
визнання наказу Голови ДПА України
№598-о від 02.04.2001 незаконним та та
поновлення на посаді.

У зв'язку із поновленням позивача на
роботі та на виконання постанови
Вищого адміністративного суду від
04.03.2014 у справі №2а/1770/1361/2011 за позовом
ОСОБА_1 до ДПА України про оплату
вимушеного прогулу за час затримки
виконання рішення про поновлення на
роботі, з позивачем в повній мірі
проведено всі розрахунки, що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями.

Ухвалою суду від 04.07.2014 позовні вимоги
позивача в частині: «нарахувати та
сплатити на її користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу
при затримці виконання рішення суду
про поновлення на роботі за період з
27.04.2011 по день винесення рішення у
справі» залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
всі докази у справі в їх сукупності,
суд прийшов до висновку, що позов
позивача належить до часткового
задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 21.12.2009 постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду визнано
незаконним звільнення позивача з
посади начальника ДПІ у
Володимирецькому районі та зобов'язано
відповідача провести нарахування і
виплату середньої заробітної плати за
час вимушеного прогулу з 2 квітня 2007
року по 21 грудня 2009 року, а також
зобов'язано відповідача надати
позивачу рівноцінну посаду.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 21.12.2010, п.4 постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду України
змінено, а саме: позивача поновлено на
посаді начальника ДПІ у
Володимирецькому районі з 2 квітня 2007
року.

На виконання постанови Вищого
адміністративного суду від 21.12.2010
Рівненським окружним
адміністративним судом 06.01.2011 було
видано виконавчий лист №1 по
адміністративній справі № 2-а-3590 .

28.01.2011 відділом примусового виконання
рішень Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження про
примусове виконання виконавчого листа
№1 від 6.01.2011 з наданням 7 денного
строку на добровільне виконання
рішення суду з моменту її отримання.

На виконання даної постанови,
відповідачем 21.02.2011 був виданий наказ
№ 239-о, яким позивача поновлено на
посаді начальника Кузнецовської ОДПІ
у Рівненській області, яка є
правонаступником реорганізованих ДПІ
у Володимерецькому районі та ДПІ у
Кузнецовському районі Рівнеської
області.

Вищевказаний наказ було
продубльовано наказом Державної
податкової адміністрації у
Рівненській області №9-о від 24.02.2011.

Наказом ДПА України №630-о від 26.04.2011
ОСОБА_1 було звільнено із посади
начальника Кузнецовської ОДПІ у
Рівненській області у зв'язку із
поновленням на роботу працівника,
який раніше займав займану посаду.

Разом з тим, Постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 17.10.2011 за результатом перегляду в
порядку апеляційного провадження
постанови Рівненського окружного
адміністративного суду від 01.06.2011 у
справі №2а/1770/2000/2011 за позовом ОСОБА_1
до Державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВСУ
про оскарження дій, встановлено, що
наказ про поновлення позивача на
посаді начальника Кузнецовської ОДПІ
видано не у відповідності до
виконавчого листа №1 по
адміністративній справі 2-а-3590 виданого
06.01.2011, а тому рішення суду в даному
випадку є не виконаним.

За таких обставин, судом скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
ВДВМ МЮ України від 31.03.2011 по виконанню
виконавчого листа №1 від 06.01.2011.

Враховуючи те, що рішення Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2009, яке було частково змінене
Постановою Вищого адміністративного
суду України від 21.12.2010 в частині
поновлення позивача на посаді
начальника ДПІ у Володимирецькому
районі Рівненської області по даний
час не виконане, позивач звернувся до
суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 236 КЗпП України, у
разі затримки власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки.

Із змісту даної статті вбачається, що
законодавець ставить пряму залежність
виплати середнього заробітку з виною
власника або уповноваженого ним органу
у затримці виконання рішення про
поновлення працівника на роботі.

Як встановлено судом, з досліджених у
справі доказів, ОСОБА_1 всупереч
вимогам рішення Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2009, яке було частково змінене
Постановою Вищого адміністративного
суду України від 21.12.2010, не поновлена
на начальника ДПІ Володимирецького
району Рівненської області.

Поряд з тим, у період з 24.02.2011 по 26.04.2011
(період, що є предметом розгляду у
даній справі), позивач працювала на
посаді начальника Кузнецовської ОДПІ.

Середній заробіток позивача протягом
вказаного періоду становив 3685, 01 грн.
Факт отримання доходу підвереджується
дослідженими в судовому засіданні
відомостями про нарахування
заробітної плати.

Враховуючи те, що Державною
податковою адміністрацією України (а в
подальшому її правонаступником
Міністерством доходів і зборів
України) фактично не було виконано
рішення Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2009, яке
було частково змінене Постановою
Вищого адміністративного суду України
від 21.12.2010 про поновлення позивача на
посаді начальника ДПІ у
Володимирецькому районі Рівненської
області, разом з тим, враховуючи те, що
протягом спірного періоду позивач
виконувала обов'язки начальника
Кузнецовської ОДПІ, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позовних
вимог в частині стягнення різниці в
заробітку за час затримки виконання
рішення суду.

Частина друга статті 11 КАС України
передбачає, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні
справи по суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
орієнтований перелік яких визначений у
вказаній статті. При цьому суд може
прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Суд вважає, що вірним способом
відновлення порушеного права позивача
є покладення обов'язку на відповідача
провести належне нарахування та
виплату різниці в заробітку за час
затримки виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2009 за
період з 24.02.2011 по 26.04.2011 включно, що на
думку суду, відповідає нормам
матеріального права, фактичним
обставинам справи та наявним у ній
доказам.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати на користь позивача не
присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 різницю в заробітку за час
затримки виконання постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2009 за
період з 24.02.2011 по 26.04.2011.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий cуддя
Сало А.Б.

Судді
Щербаков В. В.

Зозуля Д. П.