Справа № 814/3942/13-а
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна і резолютивна частини)

Миколаїв

08 липня 2014 року
12:54 справа № 814/3942/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Мартиненко Ю.З., пр.
позивача Ялової В.П.,

пр. відповідача Яковлєвої А.М.,
Мальшакової О.М. розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Очаківський
райагрохім", вул. Леніна, 17А, с. Парутине,
Очаківський район, Миколаївська
область, 57540

доДержавної фінансової інспекції у
Миколаївській області, вул. Спаська,
42-а, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправною та
скасування вимоги від 27.08.2013 № 14-07-14-14/5593

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаїв

08 липня 2014 року
справа № 814/3942/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Мартиненко Ю.З., пр.
позивача Ялової В.П.,

пр. відповідача Яковлєвої А.М.,
Мальшакової О.М. розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Очаківський
райагрохім", вул. Леніна, 17А, с. Парутине,
Очаківський район, Миколаївська
область, 57540

доДержавної фінансової інспекції у
Миколаївській області, вул. Спаська,
42-а, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправною та
скасування вимоги від 27.08.2013 № 14-07-14-14/5593

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Миколаївській області про визнання
протиправним та скасування вимоги №
14-07-14-14/5593 від 27.08.2013 про усунення
порушень.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що він не допускав порушень
чинного законодавства та законно
отримував бюджетні кошти, тому підстав
для їх повернення немає, а вимогу
необхідно скасувати, як протиправну.

Відповідач проти позову заперечував,
оскільки при проведенні ревізії
було встановлено незаконне отримання
відповідачем компенсації з державного
бюджету, тому вимога прийнята законно
та обґрунтовано і скасуванню не
підлягає.

У судовому засіданні судом було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухав пояснення сторін, дослідив
матеріали справи, суд дійшов висновку:

Актом планової виїзної ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Очаківський
райагрохім» за 2010-2012 роки та завершений
звітний місяць 2013 року від 23.07.2013 №
14-24/36 встановлені порушення позивачем
Законів України та підзаконних актів,
що призвело до безпідставного
отримання позивачем грошової
компенсації з Державного бюджету.

З метою повного усунення виявлених
порушень, попереджання їх виникнення в
подальшому відповідач прийняв вимогу
про усунення порушень № 14-07-14-14/5593 від
27.08.2013, якою вимагав 1) повернути до
державного бюджету безпідставно
отримані бюджетні кошти компенсації в
загальній сумі 706,2 тис. грн. - вартість
саджанців винограду та витрат по
догляду за ними за порушення ч.3 ст. 2
Закону України «Про виноград та
виноградне вино» від 16.06.2005 № 2662, 2)
повернути до державного бюджету
безпідставно отримані бюджетні кошти
компенсацій в загальній сумі 513 тис.
грн. з причин безпідставного
перерахунку Управлінням
агропромислового розвитку Очаківській
РДА нормативу на компенсацію витрат по
придбанню саджанців та стовбців,
відповідно до наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.10.2011 № 566 «Про
затвердження нормативів витрат, в
межах яких проводиться компенсація
суб'єктами господарювання у
виноградарстві,садівництві і
хмелярстві», 3) повернути до державного
бюджету безпідставно отримані
бюджетні кошти компенсації в сумі 461,97
тис. грн. за порушення абз.7 п.5 Порядку
справляння збору та використання
коштів на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства,
затвердженого постановою КМУ № 587 від
15.07.2005, 4) повернути до державного
бюджету незаконно отримані бюджетні
кошти компенсації в загальній сумі 371,78
тис. грн. на закладання плантажу під
молоді виноградники, 5) повернути до
державного бюджету безпідставно
отримані бюджетні кошти компенсації за
ремонт винограднику в загальній сумі
130,05 тис. грн., оскільки порушені вимоги
робочого проекту, 6) повернути до
державного бюджету зайво отримані
бюджетні кошти компенсації в сумі 3,9
тис. грн.

Згідно з частиною першою статті 2
Закону України від 26 січня 1993 року №
2939-XII "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
Інспекція відповідно до покладеного на
неї завдання головними завданнями
органу державного фінансового
контролю є: здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону
№ 2939-XII органу державного фінансового
контролю надається право: перевіряти в
ході державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Відповідно до п. 4.3 Положення про
територіальні органи Державної
фінансової інспекції України та їх
підрозділи N 1236, 03.10.2011, затвердженого
наказом Міністерством фінансів
України, інспекція відповідно до
покладеного на неї завдання: вживає в
установленому порядку заходів щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Таким чином, органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір та
звернутися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на приведення
роботи підконтрольної організації у
відповідність із вимогами
законодавства у майбутньому і є
обов'язковою до виконання. Що ж
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово відшкодовані шляхом
вимоги. Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення органу державного
фінансового контролю до суду з
відповідним позовом.

Орган державного фінансового контролю
має право заявляти вимогу про усунення
порушень, виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути кошти на
відшкодування виявлених в ході
перевірки збитків. В порядку
адміністративного судочинства може
бути оскаржене лише таке рішення, яке
породжує безпосередньо права чи
обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається,
держфінінспекція пред'явило вимогу
позивачу, яка вказує на виявлені
збитки, їхній розмір та їх стягнення.
Зважаючи на те, що збитки
відшкодовуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність обчислення їх
розміру перевіряє суд, який розглядає
такий позов, а не за поданням
адміністративного позову
підконтрольної установи, яким є
позивач у справі, про визнання вимоги
протиправною. Аналогічна правова
позиція висловлена Верховним Судом
України у постановах від 15.04.2014, 13.05.2014.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

За приписами частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин, позов задоволенню не
підлягає.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О. Гордієнко

Повний текст постанови складено
відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України та підписано суддею 14.07.2014.