Справа № 826/1765/14
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/31013/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Логвиненка А.О.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційними скаргами ОСОБА_4 та
заступника прокурора м.Києва на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
державного реєстратора Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Чекригіна Олександра
Валерійовича, Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.Києві,
треті особи товариство з обмеженою
відповідальністю "Прайм - Девелопмент",
Київська міська рада, Інспекція
державного архітектурно - будівельного
контролю у м. Києві за участю
прокуратури м.Києва про скасування
рішення, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_4 (далі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі -
відповідач), треті особи - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Прайм-Девелопмент», Київська міська
рада, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, за участю прокуратури міста
Києва про скасування рішення від 16
травня 2013 року №2313531 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, на
підставі якого внесено запис про
реєстрацію права власності на об'єкт
нерухомого майна (незавершене
будівництво житлового,
офісно-торговельного та
спортивно-оздоровчого комплексу з
вбудованою інфраструктурою та
підземним паркінгом, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1) за ТОВ «Сфера - Сіті»
() та зобов'язати
відповідача прийняти рішення, яким
внести запис до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
скасування запису про реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна
(незавершене будівництво житлового,
офісно-торговельного та
спортивно-оздоровчого комплексу з
вбудованою інфраструктурою та
підземним паркінгом, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1) за ТОВ «Сфера - Сіті»
(), що був внесений на
підставі рішення від 16 травня 2013 року
№2313531 про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 08
квітня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано рішення Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві від 16 травня 2013 року №2313531 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, на підставі якого внесено
запис про реєстрацію права власності
на об'єкт нерухомого майна (незавершене
будівництво житлового,
офісно-торговельного та
спортивно-оздоровчого комплексу з
вбудованою інфраструктурою та
підземним паркінгом, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1) за ТОВ «Сфера - Сіті»
(). В іншій частині
позову відмовлено.

Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано в частині
задоволення позову та прийнято в цій
частині нове рішення, яким в позові
відмовлено. В іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, позивач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, а постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Не погодився з рішенням суду
апеляційної інстанції і заступник
прокурора м.Києва, який в касаційній
скарзі просить скасувати вказане
рішення як таке, що прийняте з
порушення норм матеріального і
процесуального права та залишити в
силі рішення суду першої інстанції, яке
прийнято відповідно до закону.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційних скарг,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, позивач проживає у
будинку №15-Б на вул. Кіквідзе в
Печерському районі м. Києва, який межує
з будівельним майданчиком житлового
комплексу на АДРЕСА_1. За твердженням
позивача, у разі продовження
будівельних робіт можуть відбутись
зсуви ґрунту, спричиненні такими
роботами на будинок, у якому проживає
позивач. Будівництво багатоповерхівки
є небезпечним, оскільки земельна
ділянка, на якій розпочате будівництво
за своїм функціональним призначенням
належить до території
середньоповерхової житлової забудови
III категорії, що підтверджується
доказами, які досліджувались в судових
справах №5011-47/12739-2012 і 5011-47/12740-2012 у
господарському суді міста Києва.

Рішенням Київської міської ради від 22
травня 2013 року №317/9374, враховуючи
звернення громади Печерського району
міста Києва, в тому числі позивача,
ділянкам, що раніше надавались в оренду
для будівництва житлового комплексу на
АДРЕСА_1, надано статус скверу.

З матеріалів справи вбачається, що
дійсно на земельній ділянці, що
розташована між будинками АДРЕСА_1 та
будинком №16 на вул. Професора
Підвисоцького у Печерському районі м.
Києва велось будівництво житлового
комплексу «Печерський бастіон»,
забудовником якого було ТОВ «Сфера -
Сіті», правонаступником якого є ТОВ
«Прайм-Девелопмент».

30 березня 2012 року між ТОВ «Сфера - Сіті»
та ТОВ «Український фонд розвитку
регіонів» укладено договір №01-30/03-12 про
часткову участь у будівництві та
передачу функцій замовника
будівництва, за умовами якого (п. 2.1)
землекористувачі передали ТОВ «Сфера -
Сіті» будівельний майданчик для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлово-господарського
комплексу у складі житлового будинку,
офісно-торгового центру та підземного
паркінгу.

Відповідно до акту приймання - передачі
від 04 квітня 2012 року будівельний
майданчик передано ТОВ «Сфера - Сіті».

Рішенням господарського
суду міста Києва від 30 жовтня 2012 року у
іншій справі №5011-47/12740-2012 за позовом
заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради до ТОВ «Український Фонд
Розвитку Регіонів» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та повернення земельної
ділянки, позов задоволено. Визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 0,64 га, що знаходиться
між будинками № 2-а на вул. Вільшанській
та № 16 на вул. Професора Підвисоцького
у Печерському районі м. Києва,
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) 21 червня
2006 року за № 82-6-00338, який укладений між
Київською міською радою та ТОВ
«Український фонд розвитку регіонів».
Зобов'язано ТОВ «Український фонд
розвитку регіонів» повернути
Київській міській раді земельну
ділянку площею 0,64 га, кадастровий номер
:82:138:0096, вартістю 2 434 244,00 грн., що
розташована між будинками « 2-а на вул.
Вільшанській та № 16 на вул. Професора
Підвисоцького у Печерському районі
міста Києва. Вказане судове рішення
набрало законної сили 14 лютого 2013 року.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22 квітня 2013 року рішення
господарського суду міста Києва від 30
жовтня 2012 року та постанова Київського
апеляційного господарського суду від 14
лютого 2013 року - залишені без змін.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30 жовтня 2012 року у іншій
справі №5011-47/12739-2012 за позовом
заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради до ТОВ «Інноваційна
Будівельна Компанія» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та повернення земельної
ділянки, позов задоволено. Визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки площею 1,69 га, що знаходиться по
АДРЕСА_1 міста Києва, зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 16 січня 2007
року за № 82-6-00399, який укладений між
Київською міською радою та ТОВ
«Інноваційна Будівельна Компанія».
Зобов'язано ТОВ «Інноваційна
Будівельна Компанія» повернути
Київській міській раді земельну
ділянку площею 1,69 га,
кадастровий номер :82:138:0098,
вартістю 28 718 163,44 грн., що розташована по
АДРЕСА_1 м. Києва. Вказане судове
рішення набрало законної сили 14 лютого
2013 року.

Постановою Вищого господарського суду
України від 15 травня 2013 року рішення
господарського суду міста Києва від 30
жовтня 2012 року та постанова Київського
апеляційного господарського суду від 14
лютого 2013 року - залишені без змін.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Проте, 16 травня 2013 року ТОВ «Сфера -
Сіті», правонаступником якого є ТОВ
«Прайм-Девелопмент» звернулось з
заявою до реєстраційної служби про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень на об'єкт нерухомого майна, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

16 травня 2013 року відповідачем було
прийнято спірне рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №2313531 за
ТОВ «Сфера-Сіті» на об'єкт нерухомого
майна, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач з оскаржуваним рішення не
погодився, вказуючи на порушення його
прав та законних інтересів,
передбачених статтею 50 Конституції
України, ч. 1, 4 ст. 293 ЦК України, ч. 4 ст. 9
Житлового кодексу Української РСР.

Суд першої інстанції задовольняючи
частково позовні вимоги, виходив з їх
правомірності та обґрунтованості.

Натомість скасовуючи рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позову та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог апеляційний суд вказав,
зокрема, що права, свободи чи то
інтереси позивача у спірних
правовідносинах жодним чином не
порушені спірним рішенням відповідача.

Колегія суддів вказує на передчасність
зазначеного висновку суду апеляційної
інстанції та вважає за доцільне
зазначити про таке.

Відповідно до наданих у ч.1 ст.2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно це - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Відповідно до визначених ст.8 Закону №
1952-IV повноважень, орган державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч.1).

Повноваження державного реєстратора
встановлені ч.2 ст.9 Закону № 1952-IV, до
яких, зокрема, належать прийняття
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень та про відмову в
державній реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
встановлений ч. 1 ст.15 Закону № 1952-IV та
полягає в наступному: прийняття і
перевірка документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених ст. 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону № 1952-IV,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, рішень судів, що
набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою тощо.

Процедуру проведення державної
реєстрації прав, перелік документів,
необхідних для її проведення визначено
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011р. №703 (далі
- Порядок № 703) (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин).

Згідно даного Порядку № 703, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.
Перелік таких документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначено пунктами 27-30 Порядку №703.

Відповідно до п. 27 Порядку №703
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є: укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат;
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно;
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; закон, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно; рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до п. 72, 74 Порядку №703
державна реєстрація права власності на
об'єкт незавершеного будівництва
проводиться за наявності державної
реєстрації речового права на земельну
ділянку, на якій розташований такий
об'єкт, за заінтересованою особою. Для
проведення державної реєстрації права
власності на об'єкт незавершеного
будівництва заявник подає документ, що
посвідчує речове право на земельну
ділянку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376
Цивільного кодексу України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» записи скасовуються, якщо
підстави, за яких вони були внесені,
визнані судом недійсними.

Відповідно до п.2.6. «Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 12.12.2011
N 3502/5, для внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування записів Державного реєстру
прав заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, як вірно враховано судом
першої інстанції, у зв'язку з
відсутністю у ТОВ «Сфера - Сіті» чинних
договорів оренди земельних ділянок на
об'єкт незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
момент реєстрації за ним права
власності на вказаний об'єкт
незавершеного будівництва, у
реєстраційної служби не було підстав
для реєстрації права власності за ТОВ
«Сфера - Сіті».

Крім того, в матеріалах справи
міститься копія наказу Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у м. Києві від 21.06.2013р. №30/1д про
скасування реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
«Будівництво житлового,
офісно-торговельного та
спортивно-оздоровчого комплексу з
вбудованою інфраструктурою та
підземним паркінгом по вул.
Вільшанська, 2-6, між буд. №2-А на вул.
Вільшанській та №16 на вул. Професора
Підвисоцького у Печерському районі м.
Києва», зареєстрованої за №КВ13
від 21.03.2013р. Замовник будівництва - ТОВ
«Іноваційна будівельна компанія».

При цьому, посилання апеляційного суду
на ту обставину, що спірне рішення
відповідача не порушує прав та
інтересів позивача у справі є
помилковим.

Так, частиною другою статті 19
Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до частини
третьої статті 2 КАСУкраїни у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.50 Конституції
України, кожен має право на безпечне
для життя і здоров'я довкілля.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 4 ст.293 ЦК
України, фізична особа має право на
безпечне для життя і здоров'я довкілля,
на належні, безпечні і здорові умови
проживання.

Вказане кореспондується з
приписами ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища»
(п.а с.1 ст.9).

Оскільки існує
причинно-наслідковий зв'язок між
незаконною реєстрацією права
власності на вказаний об'єкт
незавершеного будівництва та
порушенням конкретних прав позивача на
належні та безпечні умови проживання,
на безпечне для життя і здоров'я
довкілля, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції щодо
наявності правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
вірно встановлений характер спірних
правовідносин і обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення, не допущено при цьому
порушень норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції помилково скасував рішення
суду першої інстанції, яке прийнято
відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та заступника
прокурора м.Києва задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року скасувати, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 08
квітня 2014 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: