Справа № 214/601/14-а
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/601/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 травня 2014 року суддя Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області Попов В.В.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним адміністративним позовом, в
якому просить визнати протиправними
дії відповідача щодо відмови йому у
призначенні та виплаті пенсії на віком
на пільгових умовах за Списком №1,
зобов'язати відповідача включити при
розрахунку його пенсії до загального
та пільгового стажу стаж роботи за
період з 01.09.1984 року по 16.05.1986 року,
зобов'язати відповідача призначити та
виплачувати йому пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком №1 із
врахування стажу його роботи за період
з 01.09.1984 року по 16.05.1986 року. Свої вимоги
вмотивував тим, що він 24.12.2012 року
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу з заявою про
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком №1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». 04.03.2013 року
комісія для розгляду питань, пов'язаних
із призначенням та виплатою пенсій
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області прийняла
рішення, яким відмовила в призначенні
йому пенсії на пільгових умовах
відповідно до поданої ним заяви у
зв'язку з відсутністю необхідного
загального стажу роботи 20 років,
оскільки для зарахування періоду
роботи з 01.09.1984 року по 16.05.1986 року до
загального та пільгового стажу немає
законних підстав, у зв'язку з чим він
вимушений був звернутись до суду.

Суд за результатами розгляду справи
приходить до наступного висновку.

Так, як убачається з матеріалів справи,
позивач був засуджений та йому було
призначено покарання у вигляді
виправних робіт без позбавлення волі,
яке він відбував у період з 01.09.1984 року
по 16.05.1986 року за місцем своєї роботи.

Згідно трудової книжки на ім'я
позивача, записом №12 встановлено, що
період роботи з 01.09.1984 року по 16.05.1986
року не зараховується до загального та
безперервного трудового стажу (наказ
від 10.06.1986 року №190), однак записом №13
встановлено, що зазначений період
зараховується в загальний трудовий
стаж (наказ від 18.11.1987 року №289) (а.с.8).

У відповідності до п. 4 ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» період
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набуття чинності
цим законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше.

Відповідно до ч. 3 ст. 95
Виправно-трудового кодексу України, що
діяв в період з 23.12.1970 року по 01.01.2004
року, час відбування покарання у виді
виправних робіт може бути включений
судом до загального трудового стажу
засудженого.

Однак, норма ст. 95 Виправно-трудового
кодексу України від 23.12.1970 року, якою
регулювався порядок і умови виконання
покарання у виді виправних робіт,
втратила чинність на підставі
прийняття та набрання чинності з 01.01.2004
року Кримінально-виконавчого кодексу
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 42
Кримінально-виконавчого кодексу
України, час відбуття засудженим
покарання у виді виправних робіт
зараховується в загальний стаж роботи.

Відповідно до ст. 414-1
Кримінально-процесуального кодексу
України (в редакції 1960 року), яка
передбачала порядок розгляду
клопотань про включення часу
відбування виправних робіт до
загального трудового стажу, також була
скасована Законом України від 20.01.2005
року «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», а саме у
зв'язку з прийняттям
Кримінально-виконавчого кодексу
України.

Крім того, п. 3 Прикінцевих положень
Кримінально-виконавчого кодексу
України встановлено, що Закони України
та інші нормативно-правові акти до
приведення у відповідність з цим
Кодексом застосовуються у частині, що
не суперечить даному Кодексу.

Відтак, з часу набрання чинності
Кримінально-виконавчим кодексом
України, немає необхідності у судовому
порядку вирішувати питання про
включення часу виправних робіт до
загального трудового стажу, оскільки
період відбуття покарання у вигляді
виправних робіт підлягає включенню до
загального трудового стажу роботи в
силу прямої дії норми Закону.

Разом з тим, згідно п. 1 розділу
«загальні положення» Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 року №637
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, в трудовій книжці на ім'я
позивача наявний запис №13 про те, що
період роботи з 01.09.1984 року по 16.05.1986
року зараховується в загальний
трудовий стаж, який був здійснений на
підставі наказу №289 від 18.11.1987 року.

Отже, зважаючи на вище викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 159-163, 167, 1832
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області щодо
відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком
№1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районні
м. Кривого Рогу Дніпропетровській
області включити при розрахунку пенсії
ОСОБА_2 до загального та пільгового
стажу стаж роботи за період з 01.09.1984
року по 16.05.1986 року (запис в трудовій
книжці №13).

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області призначити та виплачувати
ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових
умовах за Списком №1 з урахуванням
стажу стаж роботи за період з 01.09.1984
року по 16.05.1986 року (запис в трудовій
книжці №13).

Стягнути з місцевого бюджету на
користь ОСОБА_2 понесені ним судові
витрати у розмірі 73 грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України.

Суддя
В.В. Попов.