Справа № 820/5639/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 р.Справа № 820/5639/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Зарицька Т.В.

Представник позивача - ОСОБА_1

Представник відповідача - ОСОБА_2

Третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014р.
по справі № 820/5639/14

за позовом ОСОБА_4

до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області Корнєєвої
Наталії Сергіївни

треті особи Товариство з обмеженою
відповідальністю "Оргтехбуд" ,
ОСОБА_6

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області Корнєєвої
Наталії Сергіївни, 3-ті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Оргтехбуд", ОСОБА_6, в
якому просила суд скасувати рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Корнєєвої Наталії
Сергіївни № 4775353 від 06.08.2013 р. про
державну реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 року
відмовлено у задоволенні зазначеного
адміністративного позову .

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: ч.1 ст. 19
Конституції України, ч. 2 ст. 26 Закону
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" №
1952-IV, п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду
заяв про внесення змін до записів,
внесення записів про скасувань
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 12.12.2011 р. № 3502/5, п. 41
Порядку ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011
р. № 1141, п.п. 1 та 2 п. 49 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 p. N 703, п.1 ч.2 ст. 11 та ч.1 ст. 216
Цивільного кодексу України., з обставин
і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Відповідач та третя особа подали
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких, наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просили залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник відповідача та
третя особа, наполягаючи на законності
та обгрунтованості постанови суду
першої інстанції, просили залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін.

Представник позивача, наполягаючи на
порушенні судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги,
з обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
прибули в судове засідання,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що Між ОСОБА_4 (Пайовик) та
ТОВ "Оргтехбуд" (Забудовник) 09.01.2006 р.
було укладено договір № 9.01/18-1 на
дольову участь в будівництві
17-поверхового житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом внесення дольових коштів у
розмірі суми, еквівалентної 69821,25
доларам США. В свою чергу, після
закінчення будівництва і введення
будинку в експлуатацію ТОВ "Оргтехбуд"
зобов'язалось передати за актом
прийому-передачі у власність ОСОБА_4
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 64,95 кв. м, житловою
площею 31,11 кв. м. в строк і на умовах
договору (а.с. 14-21).

Відповідно до квитанції № 2490 від 22.02.2008
р. та меморіального ордеру № IS154148 від
04.03.2008 р. ОСОБА_4 було внесено суму
дольової участі в будівництві у
повному обсязі (а.с. 22, 23). Але станом на
час фактичного закінчення будівництва
житлового будинку ТОВ "Оргтехбуд" не
передало квартиру у власність позивача
за договором.

Разом з тим, 08.11.2012 р. між ТОВ "Оргтехбуд"
(Продавець) та ОСОБА_6 (Покупець) був
укладений договір № 08/11
купівлі-продажу майнових прав на
вищевказану квартиру АДРЕСА_1, та 20.12.2012
р. складений акт приймання-передачі
майнових прав на об'єкт нерухомості
(а.с. 67, 68-73).

Представником ОСОБА_6 за довіреністю
ОСОБА_7 01.08.2013 р. було подано заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень за № 2358065. До заяви
представником заявника було додані
наступні документи: копія паспорту та
ідентифікаційного коду ОСОБА_6, копія
паспорту та ідентифікаційного коду
ОСОБА_7, акт приймання-передачі № 1 від
16.05.2013 р., акт приймання-передачі від
20.12.2012 р., договір купівлі-продажу
майнових прав № 08/11 від 08.11.2011 р.,
додаткова угода від 16.05.2013 р. № 1 К до
договору купівлі-продажу майнових прав
№ 08/11 від 08.11.2011 р., технічний паспорт на
квартиру АДРЕСА_1 від 04.06.2013 р., виданий
КП Харківське міське бюро технічної
інвентаризації ", довіреність від 16.05.2013
р. № 1323, копія декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
видавник - Інспекція ДАБК у Харківській
області від 30.03.2012 р., копія рішення
Виконавчого комітету Харківської
міської ради від 12.12.2012 р. № 798, копія
договору оренди землі б/н від 09.07.2004 р.
(а.с. 60, 63-83, 87, 88).

Таким чином, ОСОБА_6 в особі
представника ОСОБА_7 було подано повний
пакет документів, передбачених
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, з якими
Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно"
пов'язує виникнення прав власності на
нерухоме майно.

За результатом розгляду вищевказаної
заяви ОСОБА_6 про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень та доданих до неї
документів державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції Харківської
області Корнєєвою Н.С. було встановлено
відсутність підстав для відмови в
проведенні державної реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1 та
прийнято рішення від 06.08.2013 р. № 4775353 про
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_6 на вказану квартиру по АДРЕСА_1
(а.с. 94), та видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно № 7602622 від
06.08.2013 р. (а.с. 96).

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
позивачем в ході судового розгляду
справи не надано суду належних та
допустимих доказів в обґрунтування
протиправності рішення відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої
статті 182 Цивільного кодексу України,
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно абзацу 3 частини першої статті 344
Цивільного кодексу України, право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

При цьому, слід зазначити, що Державна
реєстрація прав на нерухомість і
правочинів щодо нерухомості - є
публічною, здійснюється відповідним
органом, який зобов'язаний надати
інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обтяжень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" вiд
01.07.2004р. № 1952-IV, Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р.
№ 703 та Порядком ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141
(далі - Порядок № 1141).

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Державна
реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом. Державна
реєстрація права власності та інших
речових прав проводиться за місцем
розташування об'єкта нерухомого майна
в межах території, на якій діє
відповідний орган державної
реєстрації права власності та інших
речових прав, крім випадків,
установлених абзацами другим і третім
частини п'ятої цієї статті. Державна
реєстрація обтяжень речових прав
проводиться незалежно від місця
розташування об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Згідно частин першої, третьої статті 10
вказаного Закону , державний реєстр
прав містить відомості про
зареєстровані права і обтяження,
суб'єктів прав, об'єкти нерухомого
майна, документи, на підставі яких
проведено державну реєстрацію прав.
Невід'ємною складовою частиною
Державного реєстру прав є база даних
про реєстрацію заяв і запитів та
реєстраційні справи.

Відомості, що містяться у Державному
реєстрі прав, мають відповідати даним
реєстраційної справи, яка містить
документовані записи щодо прав на
нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх
невідповідності пріоритет мають дані
реєстраційної справи.

Відповідно до частин першої, третьої,
сьомої статті 16 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", заява
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Частиною другою статті 9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено повноваження державного
реєстратора, зокрема, державний
реєстратор встановлює відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; веде реєстраційні
справи щодо об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав проводиться на
підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Згідно статті 24 зазначеного Закону, у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, зокрема,
у разі, якщо заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Згідно статті 26 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", записи
до Державного реєстру прав вносяться
на підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. У разі скасування на підставі
рішення суду рішення про державну
реєстрацію прав до Державного реєстру
прав вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

У відповідності до вимог статті 15
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", державна
реєстрація прав на нерухоме майно та їх
обтяжень проводиться згідно
встановленого порядку.

Згідно пункту 1 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, цей Порядок визначає
процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна.

Державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус). ( п. 2 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень).

Орган державної реєстрації прав
проводить: державну реєстрацію права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно за місцем розташування
такого майна; державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно незалежно від місця розташування
такого майна; облік безхазяйного
нерухомого майна.

Якщо нерухоме майно розміщене в межах
території, на якій діє два і більше
органів державної реєстрації прав,
державна реєстрація права власності та
інших речових прав, облік безхазяйного
нерухомого майна проводяться одним з
таких органів, обраним заінтересованою
особою або уповноваженою нею особою
(далі - заявник).

Рішення щодо державної реєстрації
прав, взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, форму та вимоги до
оформлення яких встановлює Мін'юст,
приймає державний реєстратор прав на
нерухоме майно (далі - державний
реєстратор). Державний реєстратор
оформляє рішення за допомогою
Державного реєстру прав у двох
примірниках, крім випадків,
передбачених цим Порядком. ( пункт 3
Порядку № 703).

Пунктом 7 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
передбачено, що для проведення
державної реєстрації прав заявник
подає органові державної реєстрації
прав, нотаріусові заяву про державну
реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до пункту 10 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком, їх копії, документ, що
підтверджує внесення плати за надання
витягу з Державного реєстру прав, та
документ про сплату державного мита.

Згідно пункту 12 вказаного Порядку, під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо: обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках);
повноважень заявника; відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявності обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Згідно пункту 10 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, під час розгляду заяви
(запиту) державний реєстратор здійснює
пошук у Державному реєстрі прав
відомостей про: нерухоме майно; право
власності та суб'єкта цього права; інші
речові права та суб'єкта цих прав;
іпотеку та суб'єкта цього права;
обтяження прав на нерухоме майно та
суб'єкта цих прав.

Пунктом 16 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
передбачено, що за результатами
розгляду заяви про державну реєстрацію
та документів, необхідних для її
проведення, державний реєстратор
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 18 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, державний
реєстратор на підставі прийнятого
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень вносить записи до
Державного реєстру прав.

Згідно пункту 23 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, державний реєстратор приймає
рішення про відмову в державній
реєстрації прав та їх обтяжень
виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом встановлено, рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 27.11.2013 р. у цивільній справі
№ 638/14436/13-Ц за позовом ОСОБА_4 до ТОВ
"Оргтехбед", ОСОБА_6, третя особа - АКБ СР
"Укрсоцбанк" позов задоволено у повному
обсязі. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на квартиру АДРЕСА_1
17-поверхового житлового будинку літ.
"А-17", що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та визнано недійсним договір
купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від
08.11.2012 р., укладений між ТОВ "Оргтехбуд"
та ОСОБА_6 (а.с. 30-33).

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 13.02.2014 р. у
зазначеній справі рішення суду першої
інстанції від 27.11.2013 р. було змінено,
скасовано в частині задоволення
позовних вимог про визнання за ОСОБА_4
права власності на квартиру АДРЕСА_1 і в
цій частині у задоволенні позовних
вимог відмовлено. В іншій частині
рішення суду залишено без змін (а.с. 34-38).

Таким чином, судовим рішенням, яке
набрало законної сили, за ОСОБА_4 права
власності на квартиру АДРЕСА_1 не
визнано, та визнано недійсним договір
купівлі-продажу майнових прав № 08/11 від
08.11.2012 р.

Слід відзначити, що станом на час
прийняття відповідачем оскаржуваного
рішення договір купівлі-продажу
майнових прав № 08/11 від 08.11.2012 р.,
укладений між ТОВ "Оргтехбуд" та ОСОБА_6,
був дійсним. До часу прийняття
оскаржуваного рішення державний
реєстратор отримав необхідний пакет
документів та прийняв законне та
обґрунтоване рішення щодо реєстрації
квартири за ОСОБА_6

Правомірність дій державного
реєстратора під час проведення
державної реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1 сторонами не
оскаржується.

Таким чином, державний реєстратор,
розглянувши заяву представника ОСОБА_6
про державну реєстрацію права
власності разом з доданими до неї
документами, правомірно прийняв
рішення № 4775353 від 06.08.2013 р. про державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

Письмові докази свідчать, що ОСОБА_4
взагалі не зверталась до реєстраційної
служби щодо державної реєстрації права
власності чи за іншою реєстраційною
дією на спірну квартиру. Подана ОСОБА_4
до Реєстраційної служби заява від
04.04.2014 р. та отримана відповідь від
18.04.2014 р. носять інформативний характер
та не мали правовим наслідком
здійснення реєстраційної дії (а.с. 113-114,
138-140).

Аналізуючи спірні правовідносини в
межах позовних вимог судом
встановлено, що право власності на
зазначену квартиру за ОСОБА_6 в
судовому порядку не скасоване, тобто
його не позбавлено права власності. В
судовому порядку визнано недійсним
договір купівлі-продажу майнових прав
№ 08/11 від 08.11.2012 р., який був однією з
підстав, але не виключною, серед
наданого для реєстратора пакета
документів, для реєстрації права
власності за ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Позивачем в ході судового розгляду
справи не надано суду належних та
допустимих доказів в обґрунтування
протиправності рішення відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги не
обґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 року
по справі № 820/5639/14 прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014р.
по справі № 820/5639/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С. Повний текст ухвали
виготовлений 21.07.2014 р.