Справа № 826/6017/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6017/14
Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Саприкіної І.В.,

суддів:
Безименної Н.В., Ісаєнко Ю.А.,

при секретарі:
Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.05.2014 року по справі за їх позовом до
ректора Національної музичної
академії України ім.. П.І. Чайковського
про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А :

ВГО «Комітет конституційно-правового
контролю України» звернулися до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
ректора Національної музичної
академії України ім.. П.І. Чайковського
про визнання протиправними дій, що
полягають у відмові в задоволенні
запиту на інформацію (надання належним
чином засвідчених копій документів
даного вищого навчального закладу:
статуту, свідоцтва про реєстрацію,
довідки про включення до Державного
реєстру ВНЗ України з додатками,
ліцензії та додатків до неї, витягу із
ЄДРПОУ, правил прийому до ВНЗ у 2014 році,
положення про приймальну комісію,
наказу про затвердження складу
приймальної комісії, плану роботи та
графіку засідань приймальної комісії).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
27.05.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» подали апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати незаконну, на їх
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позову в повному обсязі. При цьому
апелянт посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування
оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.
Апеляційна інстанція не може повністю
погодитися з такою правовою позицією, з
огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що
25.11.2013 року позивач направив лист №
853/4-13 відповідачу як розпоряднику
публічної інформації з проханням
надати Національною музичною
академією України ім. П.І. Чайковського
належним чином засвідчені копії
наступних документів: статуту,
свідоцтва про реєстрацію, довідки про
включення до Державного реєстру ВНЗ
України з додатками, ліцензії та
додатків до неї, витягу із ЄДРПОУ,
правил прийому до ВНЗ у 2014 році,
положення про приймальну комісію,
наказу про затвердження складу
приймальної комісії, плану роботи та
графіку засідань приймальної комісії.

02 грудня 2013 року відповідач надав
відповідь за № 1558 на запит ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України», якою відмовив у наданні
перерахованих документів, мотивуючи
відмову положеннями, закріпленими в п.
23.2 Умов прийому до вищих навчальних
закладів України в 2014 році,
затверджених наказом Міністерства
освіти і науки України від 29.10.2013 року
№1510, який передбачає можливість
надання громадським організаціям для
ознайомлення документи, які надаються
членам комісії до засідання в разі
надання Міністерством освіти і науки
України громадській організації за
відповідною заявою останньої права
вести спостереження за роботою
приймальних комісій. Також, відповідач
зазначив про готовність академії
надати позивачу для ознайомлення
документи, що надаються членам комісії
до засідання в разі надання останнім
відповідного дозволу від Міністерства
освіти і науки України.

Вирішуючи питання обґрунтованості
даної відповіді на запит позивача,
судова колегія виходить з наступного.

Національна музична академія України
ім. П.І. Чайковського є вищим музичним
навчальним закладом державної форми
власності.

Положення ст. 1 Закону України «Про вищу
освіту» визначає вищий навчальний
заклад державної форми власності як
вищий навчальний заклад, заснований
державою, що фінансується з державного
бюджету і підпорядковується
відповідному центральному органу
виконавчої влади.

За ч. 2 ст. 21 цього Закону власник
делегує свої повноваження керівникові
вищого навчального закладу. Відповідно
до ч. 1 ст. 32 Закону, безпосереднє
управління діяльністю вищого
навчального закладу здійснює його
керівник - ректор.

Отже, в даному випадку ректор, не
являючись суб'єктом владних
повноважень, виступає носієм публічних
повноважень, приймає рішення, вчиняє
дії публічно-правового змісту, тобто в
силу приписів чинного законодавства
має право або зобов'язаний вступати в
публічно-правові відносини й
здійснювати публічні повноваження.

Частина 2 ст. 32 Закону України «Про вищу
освіту» передбачає перелік владних
управлінських функцій, що виконуються
ректором. Отже, відповідач є
розпорядником інформації, у розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Положення п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
закріплює право запитувача на доступ
до публічної інформації, яке
гарантується обов'язком розпорядників
інформації надавати інформацію.

Пункт 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
визначає обов'язок розпорядників
інформації надавати достовірну, точну
та повну інформацію. Достовірність,
точність і повність наданої інформації
може бути встановлена лише, якщо її
носій (копії документів) належним чином
засвідчений уповноваженим органом.

Окрім того, п. 3, 6 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про громадські об'єднання» визначає
право громадських об'єднань на
одержання у порядку, визначеному
Законом, публічну інформацію, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації та
здійснювати інші права, не заборонені
Законом.

Таким чином, нормами чинного
законодавства, прямо передбачено право
витребування громадськими
організаціями належним чином
засвідчених копій документів-носіїв
публічної інформації.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» посадовим особам юридичних
осіб публічного права, які одержують
заробітну плату за рахунок державного
чи місцевого бюджету заборонено
відмовляти юридичним особам в
інформації, надання якої цим юридичним
особам передбачено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
закріплює право запитувача на доступ
до публічної інформації, яке
гарантується обов'язком розпорядників
інформації надавати інформацію.

Згідно ст. 5 Закону України «Про доступ
до публічної інформації» визначено, що
доступ до інформації забезпечується
шляхом: 1) систематичного та
оперативного оприлюднення інформації:
в офіційних друкованих виданнях; на
офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;
на інформаційних стендах; будь-яким
іншим способом; 2) надання інформації за
запитами на інформацію.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визнаються: юридичні особи, що
фінансуються з державного, місцевих
бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів.

Пункт 1 частини 1 статті 14 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» визначає обов'язок
розпорядників інформації надавати
достовірну, точну та повну інформацію.
Достовірність, точність і повність
наданої інформації може бути
встановлена лише, якщо її носій (копії
документів) належним чином засвідчений
уповноваженим органом.

За таких обставин, апеляційна
інстанція приходить до висновку, що
відповідач являється розпорядником
публічної інформації: свідоцтва про
реєстрацію, довідки про включення до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками, ліцензії та додатків до неї,
витягу із ЄДРПОУ, створених суб'єктами
владних повноважень, а також правил
прийому до ВНЗ у 2014 році, положення про
приймальну комісію, наказу про
затвердження складу приймальної
комісії, плану роботи та графіку
засідань приймальної комісії,
прийнятих ним на виконання делегованих
повноважень.

Разом з тим, апеляційна інстанція
зауважує, що вищий навчальний заклад не
являється суб'єктом владних
повноважень, а статут створений ним не
при виконанні обов'язків цього суб'єкта
та не на виконання делегованих
повноважень, а тому статут не може
відноситися до публічної інформації.

Згідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
розпорядники інформації, які володіють
інформацією про особу, зобов'язані
надавати її безперешкодно і
безкоштовно на вимогу осіб, яких вона
стосується, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
визначено, що публічна інформація з
обмеженим доступом є: 1) конфіденційна
інформація; 2) таємна інформація; 3)
службова інформація.

В свою чергу, відповідачем не надано
доказів, що запитувана інформація
належить до інформації з обмеженим
доступом.

За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Аналіз наданої відповіді на запит
позивача свідчить про неправомірність
відмови в наданні запитуваної
інформації, оскільки по суті самого
запиту стосовно надання належним чином
завірених копій документів,
розпорядником яких являється
відповідач, так і не було надано чіткої
відповіді. Так, позивачем не ставилося
питання про бажання вести
спостереження за роботою приймальної
комісії, а тому відповідь на запит в цій
частині судова колегія вважає таким, що
не відповідає суті змісту самого
запиту.

Відповідно до ч.2,3 ст. 21 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
визначено порядок сплати за надання
інформації, а саме, у разі якщо
задоволення запиту на інформацію
передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як 10 сторінок,
запитувач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати на копіювання та друк.
Розмір фактичних витрат визначається
відповідним розпорядником на
копіювання та друк в межах граничних
норм, встановлених Кабінетом Міністрів
України. У разі якщо розпорядник
інформації не встановив розміру плати
за копіювання або друк, інформація
надається безкоштовно.

звертаючись до ректора позивач
зазначив, що зобов'язується виконати
всі зобов'язання покладені на
запитувача Законом України «Про
доступ до публічної інформації». Проте,
відповідач, у своїй відповіді не надав
жодних рахунків з визначенням
кількості сторінок та вартості
фактичні витрати на копіювання та друк.

Колегія суддів також не може не
відмітити, що ч. 2 статті 22 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» передбачено, що визнання
відповіді розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел є неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до висновку, що судом першої
інстанції зроблено помилковий
висновок про необґрунтованість
позовних вимог в частині визнання
протиправною бездіяльності щодо
відмови в задоволенні запиту на
інформацію (надання належним чином
засвідчених копій: свідоцтва про
реєстрацію, довідки про включення до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками, ліцензії та додатків до неї,
витягу із ЄДРПОУ, правил прийому до ВНЗ
у 2014 році, положення про приймальну
комісію, наказу про затвердження
складу приймальної комісії, плану
роботи та графіку засідань приймальної
комісії, чим позивачу безпідставно
відмовлено у доступі до публічної
інформації, а тому позовні вимоги
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13.12.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2013 року
по справі № 2а-14689/12/2670, розцінюються
апеляційною інстанцією критично,
оскільки обставини справи № 2а-14689/12/2670
дещо різняться з обставинами даної
справи, оскільки стосуються різних
запитів, запитувачів публічної
інформації, тощо. Так, зокрема,
неналежність запитувача інформації і
стала підставою для відмови в позові у
справі № 2а-14689/12/2670.

За ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Виходячи з приписів ч.6 ст.71 КАС України,
якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно зі ст.ст. 198, 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
приймає нове рішення, якщо встановить
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до однозначного
висновку про необхідність скасування
постанови суду першої інстанції та
постановлення нової про часткове
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196, 198, 202, 205 та 207 КАС України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27.05.2014 року -
скасувати, постановити нову постанову,
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ректора
Національної музичної академії
України ім.. П.І. Чайковського, що
полягають у відмові в задоволенні
запиту на інформацію (надання належним
чином засвідчених копій документів
Національної музичної академії
України ім.. П.І. Чайковського:
свідоцтва про реєстрацію, довідки про
включення до Державного реєстру ВНЗ
України з додатками, ліцензії та
додатків до неї, витягу із ЄДРПОУ,
правил прийому до ВНЗ у 2014 році,
положення про приймальну комісію,
наказу про затвердження складу
приймальної комісії, плану роботи та
графіку засідань приймальної комісії).

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено
16.07.2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Саприкіна І.В.

Судді:

Безименна Н.В.

Ісаєнко Ю.А.