Справа № 2а-2218/9375/11
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2218/9375/11
Головуючий у 1-й інстанції: Навроцький
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Біла Л.М. Боровицький О. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 12 липня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2011 року позивач звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради про визнання
неправомірними дій та зобов`язання
провести перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровленя, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 липня 2011 року позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області, як таку, що винесена з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови
суд першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги про зобов`язання
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення, передбачену статтею 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що
підтверджується копією посвідчення
серії А № 198705.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особи які є
учасниками ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС 2 категорії виплачується
щорічна допомога на оздоровлення в
розмірі п"яти мінімальних заробітних
плат.

Позивач має право на одержання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірах визначеними ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою КМУ № 562 від 12 липня 2005 року
всупереч Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (яким встановлено розмір
щорічної допомоги як величину, кратну
до розміру мінімальної заробітної
плати, визначеної Законом на час
здійснення виплати) встановлено
конкретні розміри такої допомоги в
твердій грошовій сумі й, зокрема,
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Відповідач при нарахуванні позивачу
щорічних виплат на оздоровлення
керувався Постановою Кабінету
Міністрів України "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"від 12 липня
2005 року № 562 та виплатив позивачу суму
допомоги на оздоровлення в меншому
розмірі ніж це передбачено
вищевказаним Законом, у звязку з чим
його право підлягає захисту у спосіб,
встановлений Конституцією та чинним
законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обовязковість яких надана
Верховною Радою України.

При цьому, апеляційна інстанція не може
погодитися з висновками суду щодо
зобовязання відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за
період з 01.01.2009 року по 01.01.2011 року.

Так, задовольняючи позов за період з
01.01.2009 року по 01.01.2011 року в розмірі 5
мінімальних заробітних плат, яка діяла
на момент виплати, відповідно до статті
48 "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням попередніх виплат, тобто
частково в період, який виходить за
межі шестимісячного строку.

Суду першої інстанції слід було
виходити з положень статті 99 КАС
України, згідно з частиною 2 якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В силу приписів статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Питання про поновлення чи відмову в
поновленні процесуального строку
вирішується в порядку, передбаченому
статті 102 КАС України, з винесенням
судом ухвали, в даному випадку - про
залишення позовних вимог без розгляду.

Також, приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог за період
01.01.2009 року по 01.01.2011 року, суд не
правильно визначився щодо характеру
даного виду виплат, вважаючи щорічну
допомогу на оздоровлення періодичним
платежем, оскільки даний вид
соціальних виплат є разовим платежем,
який виплачується один раз на рік.

Як вбачається з матеріалів справи про
своє порушене право позивач дізнався з
відповіді управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради від 10 травня
2011 року, тому позивач має право на
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення лише за 2010 рік.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи встановлене порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області та прийняття нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради
задовольнити частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
міської ради про визнання
неправомірними дій та зобовязання
провести перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровленя, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, в частині,
поданій поза межами шестимісячного
строку на звернення до суду,
передбаченого ст.99 КАС України, тобто
за 2009 рік, залишити без розгляду.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити .

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради щодо
ненарахування та невиплати належних
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення, відповідно до ст. 48 ЗУ
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької міської ради нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_2 щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2010 рік,
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.