Справа № 826/2188/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року м.
Київ К/800/36823/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ТОВ
"Фоззі-Фуд" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09.04.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.06.2013 року у справі за позовом ТОВ
"Фоззі-Фуд" до Київської регіональної
митниці про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Київської
регіональної митниці про визнання
протиправним та скасування рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2013 року,
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанції у
справі, ТОВ "Фоззі-Фуд" подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ТОВ «Фоззі-фуд» та
«Eckes-Granny Austria Gmbh» (Австрія) був укладений
контракт №253 від 21.10.2010р.
купівлі-продажу товарів.

На виконання умов
зовнішньоекономічного контракту від
21.10.2010р. №253 за митною декларацією від
15.08.2012 року №100/200000/2012/537704 до митного
оформлення був заявлений в режимі
імпорт - 40 товар: «апельсиновий сік 100%,
розлитий у скляні ємності 1л» та
«нектар із рожевого грейпфруту,
розлитий у скляні ємності 1л»,
торгівельна марка «Granini», виробник
«Eckes-Granini France SNC», країна виробництва - FR.
Дата розливу: 18.02.2012р. Термін
придатності:18.02.2013р. Місяць:12. Упаковано
в картонні ящики на дерев'яних палетах.
Товари марковано українською мовою.
Код товару згідно УКТЗЕД:.

Митна вартість була заявлена позивачем
шляхом подання декларації митної
вартості від 15.08.2012 року №100/200000/2012/537704
за основним методом визначення митної
вартості - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

На підтвердження митної вартості
товару позивачем надано митному органу
пакет документів, перелік яких
зазначений в гр.44 митної декларації від
15.08.2012 року №100/200000/2012/537704.

Митним органом прийнято рішення про
коригування заявленої митної вартості
від 16.08.2012 року №100/200000/2012/511010/1.

Під час проведення контролю за
визначенням митної вартості товарів,
«апельсиновий сік 100%, розлитий у скляні
ємності 1л» та «нектар із рожевого
грейпфруту, розлитий у скляні ємності
1л», за митною декларацією від 15.08.2012
року №100/200000/2012/537704. із заявленим рівнем
митної вартості 9 апельсиновий сік 0,82
євро/кг, нектар із грейпфруту 0,83
євро/кг.), документи, подані до митного
оформлення, містять розбіжності, а
саме: в CMR від 02.08.2012р. №091792 в графі 4
«місце та дата завантаження вантажу»
зазначено St.Florian (Австрія), у графі 20
«умови поставки» митної декларації від
15.08.2012 року №100200000/2012/537704 зазначено FCA
Sarre-Union (Франція); за експортною
декларацією від 03.08.2012 року №12FRC664
переміщення вантажу здійснювалось
транспортним засобом GD898K/NE91003, але
даний транспортний засіб не зазначений
у CMR від 02.08.2012 року №091792.; у п.4.1.4
договору від 30.03.2012 року щодо
транспортно-експедиційного
обслуговування, зазначено, що
виконавець «Associated Traffic AG» (Швейцарія)
повинен забезпечити страхування
відповідальності по CMR та надати
замовнику ТОВ «Фоззі-Фуд» копію
діючого страхового полісу. В довідці
підприємства «Associated Traffic AG» (Швейцарія)
щодо транспортних витрат від 13.08.2012
року №W-208-03-003 вказано, що страхування
вантажу, що перевозився транспортним
засобом GD6898K/NE91003 не здійснювалось.

Перелік документів, які подаються
декларантом або уповноваженою ним
особою для підтвердження заявленої
митної вартості товару, визначений ч. 2
ст. 53 Митного кодексу України, а саме: 1)
декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування. У випадках,
встановлених Кодексом, митний орган
має право запитувати у декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи, визначені частинами третьою
- четвертою ст. 53 цього Кодексу.

За правилами пункту 3 ст.53 Митного
кодексу, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України
передбачено, що у разі якщо митний
орган має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи: 1) виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно змісту графи 33 оскаржуваного
рішення митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції):
документи, зазначені у частині 2 ст. 53
МКУ не містять всіх даних відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості, неподання
основних документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у ст. 53
МКУ); невідповідність обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару, умовам наведеним у
главі 9 цього Кодексу, у митного органу
наявна інформація щодо числових
значень складових митної вартості та
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідачем під час
контролю за правильністю визначення
митної вартості була проаналізована
інформація, що містилась у
товаросупровідних документах, наданих
до митного оформлення, цінова
інформація на подібні/ідентичні
товари, що ввозились на митну територію
України, після аналізу яких виникли
сумніви стосовно заявленої
декларантом митної вартості.

Відповідач запропонував декларанту
надати письмові документи для
підтвердження митної вартості, а саме:
виписку з бухгалтерської документації,
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, інформацію біржових
організацій про вартість сировини. З
даним переліком документів
представник позивача Черепанинець Н.Ф.
був ознайомлений 15.08.2012 р., про що
свідчить засвідчувальний напис на
зворотній стороні аркушу декларації
митної вартості від 15.08.2012 року
№100/200000/2012/537704.

16.08.2012 року, відповідачем проведено
процедуру консультації з декларантом,
по застосуванню другорядних методів
визначення митної вартості товарів,
але позивач не скористався правом
надати митному органу витребувані
додаткові документи, про що свідчить
надпис про неможливість надати
додаткових документів, на зворотній
стороні аркушу декларації митної
вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі, невірно визначено митну
вартість товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. (п.8 ст.55 Митного кодексу).

Беручи до уваги виключну компетенцію
митних органів в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості, право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, відповідач
мав право вимагати надання позивачем
додаткових документів.

З'ясовуючи питання щодо достатності
наданих декларантом додаткових
документів, обов'язковому врахуванню
підлягає те, що митниця може вимагати, а
суб'єкт господарювання має надати лише
належні документи для перевірки та
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару. Надання
неналежних документів не може
вважатись виконанням вимог митного
органу щодо підтвердження митної
вартості товарів.

На виконання вимоги митного органу
щодо надання додаткових документів
позивач, для підтвердження заявленої
митної вартості надав додаткові
документи: спеціальний прайс-лист від
продавця товарів «ESSKES granіnі», який
датований 14.08.2012р., тобто виданий
пізніше ніж рахунок-фактура від 02.08.12р.
№11962.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
відносно того, що надані позивачем
додаткові документи, а саме: прас-лист
продавця товару є неналежним
документом для підтвердження
правильності зазначеної ним митної
вартості з застосуванням основного
методу, оскільки прас - лист
адресований виключно для позивача, що
суперечить суті прайс - листа як
комерційної пропозиції переліку
продукції продавця необмеженій
кількості потенційних покупців, а
калькуляція виробника товару не
містить даних щодо сировинних
складових товару, та вартості кожної
складової окремо. Даний документ не
розглядався відповідачем у якості
підтвердження заявленої митної
вартості товарів.

Крім того, з переліку додаткових
документів, що вимагались митницею,
позивачем не надано висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені спеціальними
організаціями.

Відповідно до ч.1. ст.57 Митного кодексу,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:1) основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів;в) на основі віднімання
вартості;г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний. б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів;в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. (п.2 ст.58 Митного кодексу)

Згідно п.2. ст.59 Митного кодексу, при
застосуванні цього методу визначення
митної вартості за основу береться
прийнята митним органом вартість
операції з ідентичними товарами з
дотриманням умов, зазначених у цій
статті. При цьому під ідентичними
розуміються товари, однакові за всіма
ознаками з оцінюваними товарами, у тому
числі за такими, як:1) фізичні
характеристики;2) якість та репутація
на ринку;3) країна виробництва;4)
виробник.

Колегія суддів вважає правильними
висновки судів першої та апеляційної
інстанції, що позивачем у
встановленому порядку не підтверджено
заявлену митну вартість товару, а
враховуючи наявну у митниці цінову
інформацію та вимоги ст. 58 Митного
кодексу України, застосувати перший
метод визначення митної вартості було
неможливо.

Відповідачем митна вартість товарів
визначена за методом 2(а) на підставі
цінової інформації щодо ідентичних
товарів та ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях, у тому числі за
митними деклараціями від 18.06.2012 року
№100/200000/2012/535702, від 07.06.12р.
№100/200000/2012/535352, від 17.07.12р. №100/190000/2012/431701,
від 13.06.12р. №125110000/2012/334115 та від 17.07.12р.
№125110000/2012/336698.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції про правомірність прийняття
спірного рішення, а тому підстав для
скасування рішення від 16.08.2012 року
№100/200000/2012/511010/1 Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості не має.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанцій, дійшли правильного висновку
про відмову у задоволенні позову.

Касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ТОВ "Фоззі-Фуд"
відхилити, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
09.04.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.06.2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: