Справа № 816/1916/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р.Справа № 816/1916/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014р. по
справі № 816/1916/14

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-193-25 від 30.04.2014.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
а саме: п.2 ч.1 ст. 1, п.1 ч.1 ст. 6, п.3 ч.1 ст. 7,
ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" , ст.ст.
12, 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", ч.1 ст. 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", що призвело до
неправильного вирішення справи, з
обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, повідомлених належним
чином і про дату, час і місце судового
засідання, колегія суддів на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного
судочинства України вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований як
фізична особа-підприємець 19.11.2008
виконавчим комітетом Полтавської
міської ради, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, свідоцтво про державну
реєстрацію серії НОМЕР_2 (а.с. 16),
свідоцтво платника єдиного податку
серія НОМЕР_3 (а.с. 17).

30.04.2014 Полтавською ОДПІ винесено вимогу
№Ф-193-25 (а.с. 18) про сплату ОСОБА_1 боргу з
єдиного внеску в розмірі 2 875,48 грн., який
виник станом на 28.02.2014.

Вказана вимога була отримана позивачем
10.05.2014, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення (а.с.
50).

На звернення позивача щодо
правомірності стягнення з нього
заборгованості зі сплати єдиного
внеску Полтавською ОДПІ 30.04.2014 була
надана відповідь за вих. №782/16-24-17.1-45
(а.с. 19), в якій відповідач повідомив про
те, що особи, які отримують пенсію на
пільгових умовах, не звільняються від
обов'язку сплати єдиного внеску до
досягнення загального пенсійного віку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що ФОП
ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" звільнений від
сплати єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті (тобто фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування), які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів того, що ФОП ОСОБА_1 у
відповідності до ст. 12 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", уклав з
Пенсійним фондом договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, позивач, як
пенсіонер за віком, не є платником
єдиного внеску.

Безпідставними є посилання
відповідача на те, що до ФОП ОСОБА_1 не
може бути застосовано положення ч. 4 ст.
4 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
оскільки позивач не досяг віку,
встановленого абз. 1 п. 1 ст. 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", тому що
вказана норма не пов'язує звільнення
від сплати єдиного внеску із
досягненням особою певного віку, а
передбачає звільнення від сплати
внеску всіх пенсіонерів за віком.
Також, в зазначеній нормі законодавцем
не виключені особи, які є пенсіонерами
та отримують пенсію за віком на
пільгових умовах.

Стаття 1 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачає, що громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію. У зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_1
отримує пенсію за віком, а ч. 4 ст. 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" не
містить застережень щодо її
незастосування до осіб, яким пенсію за
віком призначено на пільгових умовах
на підставі ст. 13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", позивач не повинен
сплачувати за себе єдиний внесок.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
постанови Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 р. по
справі № 818/1916/14 суд дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014р. по
справі № 816/1916/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М.