Справа № 258/5696/14-а
Суддя: Коваленко Г. С.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 258/5696/14-а
Провадження2-а/258/184/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Кіровський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючої - судді Коваленко Г.С.

при секретарі - Свірщевському М.Ю.,

за участю представника відповідача -
Чанглі А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної у м. Донецьку Ради
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом, вказавши, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1
народила дитину - ОСОБА_3, у зв'язку з чим
перебуває на обліку та отримує в
управлінні праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
у м. Донецьку ради допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. На думку позивачки,
відповідач всупереч вимогам Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з тимчасової
втрати працездатності, витратами,
пов'язаними з народженням та
похованням» не доплатив їй допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 1 листопада
2013 року. Просить суд визнати дії
відповідача протиправними та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 1 листопада
2013 року по день постановлення рішення
відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням виплачених
сум.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, надала
до суду заяву, в якій зазначила, що
просить розглядати справу у її
відсутність.

Представник відповідача - УПСЗН
Кіровської районної у м. Донецьку ради -
Чанглі А.В., яка діяла на підставі
довіреності, в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог позивачки, посилаючись
на те, що позивачці управлінням праці
та соціального захисту населення
Кіровської районної у м. Донецьку ради
була сплачена допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в установлених діючим
законодавством розмірах, тому підстав
для додаткових виплат відповідачем на
користь позивача не має.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 46
Конституції України (254к/96-ВР) громадяни
мають право на соціальний захист, що
включає право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасово втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також в старості та в інших
випадках, передбачених законом.

До 01 січня 2008 року правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ від 21.11.1992 р., дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (в редакції від 09.07.2007 р.).

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
(п.23,25), який набрав чинності 01.01.2008 р.
були внесені відповідні зміни до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зокрема, змінами до ст.13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» були виключені статті 40-44,
які передбачали право застрахованої
особи на отримання вказаної допомоги.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10рп/2008 визнано неконституційним
пункт 25 розділу 2 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу 2 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачено, що розділ 2 цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Виходячи з вищевикладеного, суд робить
висновок, що до даних правовідносин
слід застосовувати Закон України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Закону України від 26.12.2008 р. №
835-VI «Про державний бюджет України на 2009
рік» та статтею 45 Закону України від
27.04.2010 р. № 2154-VI «Про державний бюджет
України на 2010 рік» передбачено, що у
2009,2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах та порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету міністрів України
від 27.12.2001 № 1751 був затверджений
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми саме
на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», при
цьому розмір та порядок виплати
допомоги відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» не визначалися.

Крім того, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», Законом України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік», Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» не
встановлювався інший, ніж в Законі
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» розмір допомоги.

Таким чином, оскільки у справі спір
виник щодо виплати допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 1 листопада
2013 року по теперішній час особі, яка не
застрахована в системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд робить висновок, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається не застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, призначає та сплачує допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку застрахованим та
незастрахованим особам - управління
праці та соціального захисту
населення.

Пунктом 17 вказаного Порядку
передбачено, що відповідно до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» право на
виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку має один з батьків дитини,
усиновлювач, опікун, дідусь, бабуся
або інший родич, який фактично здійснює
догляд за дитиною.

При цьому, відповідно до наданого суду
свідоцтва про народження матір'ю
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є
позивач ОСОБА_2, копія свідоцтва є в
матеріалах справи.

Позивач є не застрахованою особою в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, що
підтверджується поясненнями
представника відповідача.

Відповідно до довідки управляння
праці та соціального захисту населення
Кіровської районної у м. Донецьку Ради
позивачу була призначена та сплачена
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 29
жовтня 2013 року по 23 серпня 2016 року у
сумі 130 грн., вказана сума і
виплачується позивачу, вказані
обставини підтверджуються зазначеною
довідкою, яка є в матеріалах справи, і
поясненнями представника відповідача.

Проаналізувавши вищезазначене, суд
робить висновок, що позовні вимоги
позивача цілком законні та
обґрунтовані, тому підлягають
частковому задоволенню, оскільки
позивач отримувала суми допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за з 29 жовтня 2013 року по
теперішній час у розмірі значно
меншому, ніж передбачено діючим
законодавством.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України,
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України,
пропущення строку звернення є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 102 КАС
України, пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, продовжений, за клопотанням
особи, яка бере участь у справі.

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом 20 травня 2014
року. У своїх позовних вимогах, позивач
не просить поновити строк звернення до
суду з адміністративним позовом.

При цьому, в своїх запереченнях на
позов, відповідач посилається зокрема
і на порушення ст. 99 КАС України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 99 КАС України, суд вважає, що у
зобов'язанні відповідача здійснити
перерахунок та виплату суми
недоотриманої позивачем допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірах не менш
прожиткового мінімуму, а також
визнання дій відповідача відносно
відмови у такій виплаті,
неправомірними, за період з 1 листопада
2013 року по 20 листопада 2013 року, слід
відмовити.

Крім того, позивач просить зобов'язати
відповідача в подальшому здійснювати
нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірах, які дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановлених Державним
бюджетом України, суд вважає, що
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають, оскільки
вони стосуються спонукання
відповідача вчинити певні дії у
майбутньому і на момент розгляду
справи відсутній предмет спору, в той
час як захисту в судовому порядку
підлягають порушені права, а не
можливість їх порушення, тому і в цій
частині позовних вимог також слід
відмовити. Також суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні позовних вимог
в частині стягнення з відповідача на
користь позивача різниці між сумою
фактично сплаченою допомогою і сумою
допомоги, яка повинна була бути
сплачена, ця різниця на думку позивачки
становить 5352 грн. та у задоволенні
позовних вимог в частині здійснення
судового контролю за виконанням
рішення, т.я. вказані позовні вимоги не
ґрунтуються на законі, який
застосовується для даних
правовідносин.

Суд вважає необхідним задовольнити
позовні вимоги позивача в частині
зобов'язанні відповідача здійснити
перерахунок та виплату суми
недоотриманої позивачем допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірах не менш
прожиткового мінімуму, а також
визнання дій відповідача відносно
відмови у такій виплаті,
неправомірними, за період з 20 листопада
2013 року по 24 червня 2014 року (дату
постановлення рішення по справі).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 КАСУ, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги
задовольняються в повному обсязі, суд
вважає за необхідне стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача суму сплаченого судового
збору у розмірі 80 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 3, 8, 9, 10, 11, 94, 99, 100, 158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Законом України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013рік»,
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2
до управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
у м. Донецьку ради про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії по перерахунку та виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
Кіровської районної у м. Донецьку ради
відносно відмови виплати ОСОБА_2
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 20 листопада 2013 року по 24 червня
2014 року у розмірі не менш прожиткового
мінімуму, встановленому Законом
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» та Законом України «Про
державний бюджет України на 2014 рік».

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної у м. Донецьку ради
зробити перерахунок та виплату суми
недоотриманої ОСОБА_2, допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірах не менш
прожиткового мінімуму, встановленому
Законом України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» та Законом України
«Про державний бюджет України на 2014
рік», починаючи з 20 листопада 2013 року по
24 червня 2014 року, з урахуванням
виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 понесені нею судові
витрати у сумі 80 (вісімдесят) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення, протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Суддя: