Справа № 638/5889/14-а
Суддя: Лосєва Д. А.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5889/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року Дзержинський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ
Д.А.,

при секретарі - ВОРОНІНІ
Д.Г.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова про зобов'язання вчинити певні
дії,

встановив:

15.04.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась
до суду з даним позовом в якому просить
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Дзержинському районі м.
Харкова усунути допущені порушення її
прав шляхом перерахування трудового
стажу, застосовуючи норми
законодавства, що діяло до 01.01.2004 року з
дня настання права на пенсію,
зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії за 2012 рік у зв'язку
із збільшенням прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
як для не працюючій на той час особи та
зобов'язати провести перерахунок
пенсії із розрахунку 412 місяців стажу, а
не 411 за весь час виплати пенсії.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що її
зверненню до суду передувала переписка
з Управлінням Пенсійного фонду України
в Дзержинському районі м. Харкова
кожного разу відповідачем наводились
одні і ти ж самі відповіді, довідки,
розрахунки. В грудні місяці 2013р. вона
дізналась про порушення своїх прав
відносно трудового стажу і вимушена
була звернутись до суду. До 01.01.2004 року
при призначенні пенсії враховувався
трудовий, а не страховий стаж, котрий
підтверджувався записами в трудовій
книжці. Під час навчання в ХИКБ в період
з 01.09.74р. по 01.07.79р. Тобто час навчання в
інституті визначається записами в
трудовій книжці, а не визначається
датою 15.06.79р. в дипломі, коли рішенням
екзаменаційної комісії була присвоєна
кваліфікація
інженера-електромеханіка, таким чином,
на думку позивача відповідач не
дорахував їй 16 днів трудового стажу.

Також позивачка вказує, що при
звільненні у березні 2002 року у зв'язку з
ліквідацією підприємства позивачу
було надано вихідну допомога у розмірі
2-місячного заробітку, з якого були
сплачені всі податки і збори, тобто
березень та квітень теж можна
зарахувати до трудового стажу.

Як випливає з Довідки, наданої
Харківським міським центром
зайнятості, 18.03.2002року їй було надано
статус безробітного, вона ходила на
заняття з підприємницької діяльності,
складала і захищав бізнес-план, під
котрий в подальшому було надано
одноразову допомогу, яка була надана
Центром зайнятості на період з 05.04.02р.
по 30.03.03р., наказом №1800 по ЦЗ від 24.04.2002р.
Це ще раз підтверджує, що березень і
квітень місяці повинні зараховуватись
до трудового стажу повністю.

Також ОСОБА_1 вказує, що період з 05.04.02р
по 30.03.03р. теж повинен зараховуватись до
стажу. Виходячи з вище викладеного
добавляється 57 днів стажу за 2002 р. та 3
місяці стажу за 2003р. Підприємницька
діяльність здійснюється переважну
більшість часу, бо основним місцем
роботи можна вважити приватне
підприємство. Але законодавством
України не була передбачена можливість
СПД-ФО вести трудову книжку самому на
себе, а тому підтвердженням трудового
стажу є сплата страхових внесків, що
зараховуються до стажу роботи і який
дає право на трудову пенсію ( ст.56 Види
трудової діяльності ЗУ «Про пенсійне
забезпечення»).

Крім того позивачка посилається на те,
що оскільки чинним законодавством не
передбачено заповнення трудової
книжки суб'єктом підприємницької
діяльності, то для них в Порядке №22-1 ЗУ
«Про загальнообов' язкове державне
пенсійне страхування» був призначений
свій спосіб підтвердження стажу до
01.01.2004р. При визначені трудового стажу
відповідач діяв не на підставі, не у
спосіб, що передбачені законом, а у
порушення прав і законних інтересів
позивача. Протягом 2012 року вона не
проводила підприємницьку діяльність,
про що було повідомлено відповідача
довідкою з ДПІ в Дзержинському районі
м. Харкова, але перерахунки пенсії
жодного разу у 2012р. у зв'язку зі
збільшенням розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, не проводились.

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримала у
повному обсязі та просили його
задовольнити з підстав зазначених
вище.

Представник відповідача управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова у
судове засідання повторно не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1,
вивчивши письмові матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
позивача ОСОБА_1 звернулась до
відповідача з заяву про перерахунок
пенсії та зарахування трудового стажу.

Листом управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова за № 805/11 від 23.11.2012 року у
перерахунку пенсії та зарахуванню
трудового стажу було відмовлено.

Згідно ст.62 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки
позивача у період з 01.09.74 р. по 01.07.79 р.
вона навчалась в Харківському
інституті інженерів комунального
будівництва.

Згідно листа відповідача (а.с. 9)
позивачу зараховано період навчання по
15.06.1979 року.

Ст.56 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в редакції яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин передбачає, що до стажу
роботи зараховується навчання у вищих
і середніх навчальних закладах і на
курсах по підготовці кадрів,
підвищення кваліфікації.

Таким чином, час навчання в інституті
визначається записами в трудовій
книжці, а не визначається датою 15.06.79р. в
дипломі, коли рішенням екзаменаційної
комісії була присвоєна кваліфікація
інженера-електромеханіка, тобто
відповідач не дорахував позивачу 16
днів трудового стажу.

Також судом встановлено, що при
звільненні у березні 2002 року у зв'язку з
ліквідацією підприємства позивачу
було надано вихідну допомога у розмірі
2-місячного заробітку, з якого були
сплачені всі податки і збори, тобто
березень та квітень теж зараховується
до трудового стажу .

Як вбачається з Довідки, наданої
Харківським міським центром
зайнятості за № 650 від 24.07.2012 року
18.03.2002року позивачу було надано статус
безробітного.

05.04.2002 року позивачу було надано
одноразову допомогу по безробіттю на
період з 05.04.02р. по 30.03.03р., наказом №1800
по ЦЗ від 24.04.2002р. (а.с. 17)

Тобто березень і квітень місяці
повинні зараховуватись до трудового
стажу повністю.

Згідно ч.4 ст.22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» допомога по безробіттю
може виплачуватись одноразово для
організації підприємницької
діяльності безробітними, які не можуть
бути працевлаштованими у зв'язку з
відсутністю на ринку праці підходящої
роботи.

ч.5 ст.23 цього закону передбачає, що
одноразова виплата допомоги по
безробіттю для організації
безробітними підприємницької
діяльності, виплачується у розмірі
допомоги по безробіттю, нарахованої
відповідно до цієї статті у розрахунку
на рік.

.

Згідно ч.2 ст.21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», в редакції, діючий на той
час говориться, що період протягом
якого застрахована особа була
звільнена відповідно до цього закону
від сплати страхових внесків або
отримувала виплати за окремими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування крім пенсій
всіх видів включаються до страхового
стажу.

Тобто 1 квартал 2003 р., три місяці,
повинно зарахувати до стажу.

Періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувались до стажу
роботи дія призначення пенсії до
набрання чинності цим законом,
зараховуються до страховою стажу в
порядку і на умовах передбачених
законодавством, що діяло раніше. Із
цього випливає, що період з 05.04.02р по
30.03.03р. теж повинен зараховуватись до
стажу. Виходячи з вище викладеного
добавляється 57 днів стажу за 2002 р. та 3
місяці стажу за 2003р.

Позивачка ОСОБА_1 здійснює
підприємницьку діяльність, але
законодавством України не була
передбачена можливість СПД-ФО вести
трудову книжку самому на собі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» в редакції від
05.11.91 року право на трудову пенсію мають
особи, які займаються підприємницькою
діяльністю, заснованій на особистій
власності фізичної особи та виключно
її праці - за умови сплати страхових
внесків до ПФУ.

Тобто підтвердженням трудового стажу є
сплата страхових внесків, що
зараховуються до стажу роботи і який
дає право на трудову пенсію ( ст.56 Види
трудової діяльності ЗУ «Про пенсійне
забезпечення»).

Оскільки чинним законодавством не
передбачено заповнення трудової
книжки суб'єктом підприємницької
діяльності, то для них в Порядке №22-1 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» був призначений
свій спосіб підтвердження стажу до
01.01.2004р.

Відповідно до ст.24 ЗУ «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхуваннях- періоди трудової
діяльності та інші періоди, що
враховувались до стажу роботи для
призначенні пенсії до набрання
чинності цим законом (до 01.01.04р.)
зараховувались до трудового стажу в
порядку і на умовах передбачених
законодавством, що діяло раніше.

Це пов'язано з тим, що в законодавстві,
діючому до 01.01.04р. був відсутній розмір
доходу, з якого потрібно було робити
внески і розмір мінімального внеску
теж був відсутній.

Крім того позивачем була обрана
загальна система оподаткування і
сплачувались збори до ПФУ у розмірі 32%
від чистого оподаткованого доходу,
виходячи з вищенаведеного, до
трудового стажу повинно бути
зараховано період з 01.01.03р. по 30.06.03р.,
тобто 6 місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при визначені трудового стажу
позивача відповідач діяв не на
підставі, та не у спосіб, що передбачені
законом, чим порушив права та інтереси
позивача, а тому позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 158-163, 186 КАС України,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
пенсійне забезпечення» суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково:

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова здійснити перерахунок
трудового стажу ОСОБА_1, застосовуючи
норми законодавства, що діяло до 01.01.2004
року з дня настання права на пенсію.

Стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір
у розмірі 36,54

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня її проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного адміністративного суду
Харківської області через
Дзержинсъкий районний суд міста
Харкова.

Суддя: