Справа № 703/147/12
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
Справа №
64586/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Коваля Р.Й. та Гуляка В.В.,

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 22.02.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Державного виконавця відділу
ДВС Виноградівського управління
юстиції Полянського В.І. про скасування
постанови від 26.12.2011 року про
накладення штрафу, -

В С Т А Н
О В И В:

16.01.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
державного виконавця ВДВС
Виноградівського РУЮ Полянського В.І.
при відкритті виконавчого провадження
та скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ
Полянського В.І. від 26.12.2011 року.
Стягнути з відповідача судові витрати
за надання правової допомоги в сумі 500
грн. та судовий збір в сумі 33 грн..

В обґрунтування вимог зазначає, що
постановою Виноградівського районного
суду від 07 лютого 2011 року його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 130 КУпАП та
застосовано штраф на суму 2550 грн., при
цьому, заявник звертає увагу на те, що
постанова суду ним не оскаржена,
вступила в закону силу 17 лютого 2011 року.
Заява на примусове виконання про
стягнення штрафу подана через 10
місяців після прийняття, тим самим
пропущено строк на відкриття
виконавчого провадження.

Вважає, що державний виконавець
зобов'язаний був перевірити
відповідно до ст. ст. 25, 26 Закону України
«Про виконавче провадження» чи не
закінчився строк пред'явлення заяви
для виконання, а у випадку закінчення
строку винести постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження у
відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 26 вище
вказаного Закону.

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 22.02.2012
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду її
оскаржив позивач. Вважає, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, судом порушено норми
матеріального і процесуального права
та неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи. Просить
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити, з підстав зазначених в
апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, що не
перешкоджає розгляду справи за їх
відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 30.09.2011 року у
ході проведення виконавчих дій
державним виконавцем, відповідно до ст.
47. п.5 Закону України «Про виконавче
провадження», винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу, у зв'язку з тим, що вжиті
заходи державним виконавцем щодо
встановлення особи боржника, місце
проживання та перебування боржника
виявилися безрезультатними.

24.12.2011 року стягувачем повторно
пред'явлений виконавчий документ до
виконання. У відповідності до ст. 24
Закону України «Про виконавче
провадження» строк для пред'явлення
виконавчого документа поновлюється.

26.12.2011 року у відповідності до ст.ст. 17,
19, 22 25 Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
відділу ДВС Виноградівського РУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 30511002, копії
якої направлено сторонам виконавчого
провадження.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції зазначив, що
оскаржувана постанова про відкриття
виконавчого провадження по
виконавчому провадженню ВП №30511002,
винесена відповідно до вимог Законів
України «Про державну виконавчу
службу» та «Про виконавче
провадження», а також відповідно до
норм глави 27 КУпАП «Провадження по
виконанню постанови про накладення
штрафу».

Зазначені висновки суду першої
інстанції, на думку апеляційного суду,
відповідають дійсним обставинам
справи та є правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Стаття 18 вказаного Закону вказує на те,
що державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення,
зазначеного в ст.3 цього Закону; за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Частиною 5 ст.47 Закону №606-ХІV (в
редакції, чинній на час повернення
виконавчого листа) передбачено, що
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених ст.22 цього
Закону.

Пунктом 1 частини 1 Статті 22 Закону
№606-ХІV визначено, що посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців.

За приписами ст.23 Закону №606-ХІV строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються, зокрема
пред'явленням виконавчого документа
до виконання.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення, строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення.

Тобто, стягувач має право повторного
пред'явлення виконавчого документа до
виконання у разі його повернення з
підстав, передбачених ст.47 Закону
№606-ХІV, при цьому у такому випадку
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання поновлюється на
строк, встановлений ст.22 Закону №606-ХІV.

Відтак, суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що строк пред'явлення
виконавчого документа не є пропущений,
а відтак підстав для визнання
неправомірними дій державного
виконавця при відкритті виконавчого
провадження ВП № 305110002 та скасування
такого немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 22.02.2012 року у
справі № 703/147/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк