Справа № К/9991/53259/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/53259/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Генерального
прокурора України Медведька
Олександра Івановича про визнання дій
та бездіяльності протиправними за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11 серпня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
з урахуванням уточнень позовних вимог
визнати неправомірною бездіяльність
Генерального прокурора України
Медведька О.І., яка полягає у
відсутності реагування на наказ
Попільнянської районної
санітарно-епідеміологічної станції
Житомирської області від 8 серпня 1997
року №24; визнати помилковим посилання
Генерального прокурора України
Медведька О.І. в листах від 20 грудня 2002
року №08/1/1-14375-00 та 6 липня 2007 року
№05/2-14375-00 до Верховної Ради України на
наказ Попільнянської районної
санітарно-епідеміологічної станції
Житомирської області від 8 серпня 1997
року №24, який стосується скорочення
посади завепідвідділом вказаної
станції та є удаваною угодою;
зобов'язати відповідача здійснити
заходи прокурорського нагляду щодо
недоречності зайвого наказу від 8
серпня 1997 року №24, яким позивачу
завдано істотну шкоду; зобов'язати
відповідача провести перевірку
відповідності наказу Попільнянської
районної санітарно-епідеміологічної
станції Житомирської області від 8
серпня 1997 року №24 чинному
законодавству; зобов'язати відповідача
повідомити ОСОБА_1 відносно
прокурорського реагування в порядку
нагляду щодо законності наказу від 8
серпня 1997 року №24 за результатами
перевірки; зобов'язати відповідача
утримуватись від посилання на наказ
Попільнянської районної
санітарно-епідеміологічної станції
Житомирської області від 8 серпня 1997
року №24 до проведення повної,
всебічної та об'єктивної перевірки
щодо незаконності вказаного наказу.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2011
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
направити справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з
посади завідуючого епідеміологічним
відділом у Попільнянській районній
санітарно-епідеміологічній станції
Житомирської області. Трудовий спір за
позовом ОСОБА_1 вирішений судами та
залишений без задоволення. Позивач у
даній справі вказує на протиправну
бездіяльність Генерального прокурора
України Медведька О.І. з приводу не
втручання ним у вирішення трудового
спору між позивачем та Попільнянською
районною санітарно-епідеміологічної
станції Житомирської області.

Статтею 36-1Закону України «Про
прокуратуру» встановлено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва у суді
інтересів громадянина є його
неспроможність через фізичний чи
матеріальний стан, похилий вік або з
інших поважних причин самостійно
захистити свої порушені чи оспорювані
права або реалізувати процесуальні
повноваження, тобто представництво
прокурором у суді інтересів
громадянина можливо лише при наявності
зазначених у цій правовій нормі
підстав, яких позивач ні у доводах
позовної заяви, ні у доводах
апеляційної та касаційної скарг не
приводить.

За правилами частини 2 статті 19 Закону
України «Про прокуратуру» перевірка
виконання законів проводиться за
заявами та іншими повідомленнями про
порушення законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем на
підставі заяв позивача у відповідності
до вимог законів України «Про
звернення громадян» і «Про
прокуратуру» проведено відповідні
перевірки та надано позивачу
обґрунтовані відповіді на його
звернення (а.с. 131, 132).

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 18
травня 2011 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11 серпня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.