Справа № 817/1248/14
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа № 817/1248/14

19 червня 2014 року
м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Махаринця Д. Є., за участю секретаря
судового засідання Почапська М.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом:

ОСОБА_1 доМорозюка Юрія Григоровича
державного інспектора територіальної
державної інспекції з питань праці у
Рівненській області про
визнання дій незаконними та скасування
акту,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського окружного
адміністративного суду перебуває
адміністративна справа за позовом
ОСОБА_1 до Морозюка Юрія Григоровича
державного інспектора територіальної
державної інспекції з питань праці у
Рівненській області про визнання дій
незаконними щодо складання акта
перевірки від 10.10.2013 №17-13-14/0009 та
скасування даного акта.

В ході судового розгляду
встановлено, що пред'явлені позивачем
вимоги щодо складання акта перевірки
додержання суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 10.10.2013
№17-13-14/0009 та скасування даного акта
перевірки не належать до юрисдикції
адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Вказана норма визначає рішення, як
нормативно-правовий акт чи правовий
акт індивідуальної дії. В свою чергу,
під нормативно-правовими актами
розуміються рішення, дію яких поширено
на невизначене або визначене
загальними ознаками коло осіб і які
призначені для неодноразового
застосування щодо цього кола осіб.
Правові ж акти індивідуальної дії - це
рішення, які є актом одноразового
застосування норм права і дію яких
поширено на конкретних осіб або які
стосуються конкретної ситуації.

При цьому, як нормативний, так і
ненормативний правовий акт завжди
виражають волю (волевиявлення)
уповноваженого суб'єкта права, його
владні приписи, мають офіційний
характер, обов'язковий до виконання,
спрямовані на регулювання суспільних
відносин, встановлюють правову норму
чи конкретне правовідношення,
оформляються у визначеній формі,
фіксують юридичні факти.

Акт перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування не є правовим
актом індивідуальної дії, оскільки не є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
що спричиняє виникнення будь-яких прав
і обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень. Сам по собі акт не
породжує правовідносин, що можуть бути
предметом спору, він не створює
юридичних наслідків у формі прав,
обов'язків, їх зміни чи припинення. Акт
перевірки не є тим рішенням суб'єкта
владних повноважень, який би
породжував певні правові наслідки, був
спрямований на регулювання тих чи
інших відносин, і мав обов'язковий
характер для його виконання суб'єктами
цих відносин.

Відтак позовні вимоги про визнання дій
незаконними щодо складання акта
перевірки та його скасування не
підлягають розгляду в
адміністративному суді, оскільки акт
перевірки лише фіксує факти та не має
правового значення у розумінні пункту 1
частини 2 статті 17 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Отже, суди розглядають виключно спори,
які виникають між учасниками певних
правовідносин. Виходячи з наведеного,
відсутність правовідносин виключає
можливість звернення до суду, оскільки
відсутнє право, що підлягає судовому
захисту.

Відтак, суд не повинен розглядати
справу в тому разі, якщо пред'явлені
позивачем вимоги не випливають із
певних правовідносин, а отже, не
підпадають під судову юрисдикцію.

З урахуванням змісту наведених
правових положень, згідно з якими особі
гарантовано право звернення до суду з
позовом про скасування рішення
контролюючого органу, прийнятого за
результатами перевірки, заявлені
ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання дій
незаконними щодо складання акта
перевірки та його скасування не
відповідають встановленому законом
способу захисту права і не підлягають
розгляду в адміністративному суді.

Висновки, зафіксовані в акті перевірки
є підставою для прийняття відповідного
рішення, а тому право фізичної чи
юридичної особи може порушуватися
внаслідок винесення такого рішення.
Відтак, і належним способом захисту
цього права повинна бути вимога про
скасування рішення, яка у даному
адміністративному позові позивачем не
заявлена.

Враховуючи викладене, провадження у
справі слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Морозюка Юрія Григоровича
державного інспектора територіальної
державної інспекції з питань праці у
Рівненській області щодо визнання
незаконними дії державного інспектора
праці територіальної державної
інспекції з питань праці у Рівненській
області Морозюка Юрія Григоровича зі
складання акта перевірки додержання
Відокремленим структурним підрозділом
"Клесівське кар"єроуправління"
Державного підприємства "Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України" законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №17-13-14/0009 від
10.10.2013 року та скасування акта
перевірки додержання Відокремленим
структурним підрозділом "Клесівське
кар"єроуправління" Державного
підприємства "Управління промислових
підприємств державної адміністрації
залізничного транспорту України"
законодавства про працю та
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування №17-13-14/0009 від
10.10.2013 року закрити.

Повторне звернення з тією самою
позовною заявою до Рівненського
окружного адміністративного суду не
допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 КАС України,
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя підпис
Махаринець Д.Є.

З оригіналом згідно.

Ухвала не набрала законної сили.

Помічник судді
Запорожець А.Ю.