Справа № 565/718/14-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" липня 2014 р.
Справа № 565/718/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області на
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від "02" червня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області про
призначення пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську (далі - УПФ) про
зобов'язання відповідача призначити
пенсію за віком на пільгових умовах із
зменшенням пенсійного віку на шість
років у відповідності із ст.55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі -
Закон № 796 - ХІІ), як особі, яка постійно
проживала у зоні гарантованого
добровільного відселення в період з
1986р. по 1993р.р.

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 02.06.2014
року позов задоволено повністю.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовську
Рівненської області здійснити із
ІНФОРМАЦІЯ_4 призначення пенсії за
віком ОСОБА_3 на умовах, визначених
нормою ст.55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", із зменшенням пенсійного
віку, встановленого ст.26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», на шість років,
як особі, яка постійно проживала у зоні
гарантованого добровільного
відселення і станом на 1 січня 1993 року
прожила у цій зоні не менше трьох років.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, відповідачем подано
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив
скасувати зазначену постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Позивач та відповідач не скористалися
своїм правом на участь в судовому
засіданні: повноважних представників в
засідання суду не направили, про
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності позивача та представника
відповідача, в порядку письмового
провадження.

Розглянувши справу та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах, передбачених статті 195 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 26 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років. Із абзацу другого тієї ж частини
статті слідує, що до досягнення
вищезазначеного віку мають право на
призначення пенсії жінки, які
народилися з 01.10.1957р. по 31.03.1958р. - після
досягнення ними 56 років 6 місяців.

Нормою ст.55 Закону № 796 ХІІ визначено,
що особам, які постійно проживали або
постійно проживають чи постійно
працювали або постійно працюють у зоні
гарантованого добровільного
відселення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, потерпілим від Чорнобильської
катастрофи: особам, які постійно
проживали або постійно проживають чи
постійно працювали або постійно
працюють у зоні гарантованого
добровільного відселення за умови, що
вони станом на 1 січня 1993 року прожили
або відпрацювали у цій зоні не менше 3
років, - зменшення віку передбачено 3
роки та додатково 1 рік за 2 роки
проживання, роботи, але не більше 6
років.

Пунктом 29 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що за
документ, що засвідчує місце
проживання особи, приймаються: паспорт
або довідка уповноважених органів з
місця проживання (реєстрації), у тому
числі органів місцевого
самоврядування.

Судом встановлено, що згідно паспорта
громадянина України серії НОМЕР_1
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 р. і з
10.04.1987р. її місце проживання
зареєстроване в м.Кузнецовську. Однак
із довідки №1835 від 08.11.2013р., виданої
Старочорторийської сільською радою
Маневицького району Волинської
області (копію якої позивач надавала до
УПФ із заявою від 24.04.2014р.) видно,
щопозивач із дня народження і по 1988р.
була зареєстрована та проживала, а із
1988р. по 1994р. фактично проживала без
реєстрації у с.Старий Чорторийськ .

Посвідченням серії НОМЕР_2 від 25 грудня
1992 року підтверджено, що ОСОБА_3 є
громадянином, який постійно працював
чи працює, або проживає чи проживав у
зоні безумовного / обов"язкового/ та
гарантованого добровільного
відселення (категорія 3) (а.с. 3)..

Крім того рішенням Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
06.02.2014р. встановлено факт, що позивач в
період із 01.01.1988р. по 01.01.1994р. проживала в
АДРЕСА_1, яке відповідно до постанови КМ
України від 23.07.1991р. №106 належить до
зони гарантованого добровільного
відселення,. Рішення суду набрало
законної сили 24.02.2014р.

У квітні 2014 року позивач звернулася до
УПФ із заявою про призначення для неї
пенсії на пільгових умовах із
зниженням пенсійного віку та додала до
заяви необхідні документи.

У своєму листі від 08.05.2014р. УПФ відмовив
позивачу в призначенні пенсії із
зниженням пенсійного віку по ст. 55
Закону № 796 - ХІІ, посилаючись на те, що
ОСОБА_3 не має права на зниження
пенсійного віку, оскільки період її
проживання у зоні гарантованого
добровільного відселення з 26.04.1986р. по
1988р. складає менше трьох років. Період
проживання позивача у тому ж селі без
реєстрації із 1988р. по 1994р. УПФ вважає не
підтвердженим документами.

Крім того, у своєму листі від 29 липня 2013
року УПФ відмовило позивачу в
призначенні пенсії зі зменшенням
пенсійного віку , оскільки Порядком
подання та оформлення документів для
призначення / перерахунку/ пенсій
передбачено, що для призначення пенсії
за віком із застосуванням ст.55 Закону
України " Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
для зменшення пенсійного віку
представляється посвідчення
потерпілого від ЧАЕС та довідка про
періоди проживання / роботи/ на
забрудненій території. В зазначеному
Порядку не вказане рішення суду, як
документ, що подається для вирішення
питання призначення пенсії із
зниженням пенсійного віку.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів зазначає, що відмова УПФ у
призначенні пенсії на пільгових умовах
з посиланням на те, що в Порядку подання
та оформлення документів для
призначення / перерахунку/ пенсій не
вказане рішення суду, є
необґрунтованою , оскільки частиною 5
статті 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (частина
1 статті 72 КАС України).

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
позивач ІНФОРМАЦІЯ_4 досягла віку 50
років 6 місяців, що згідно із
вищенаведеною нормою ст.26 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування", при
умові зниження пенсійного віку на
шість років, є достатнім для
призначення пенсії. Необхідний
страховий стаж у ОСОБА_3 є.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов до правильного висновку, що
позивач набув права на призначення
пенсії за віком із зменшенням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з підстав обґрунтованого
підтвердження факту його проживання у
зоні радіоактивного забруднення.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова Кузнецовського міського
суду Рівненської області винесена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не впливають на
правильність прийнятого рішення, яке
постановлене із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області
залишити без задоволення, а постанову
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від "02" червня 2014 р.
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовськ
Рівненської області
м-н.Вараш,25-А,м.Кузнецовськ,Рівненська
область,34400

4-третій особі: - ,