Справа № 809/1057/13а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа №
9988/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 24.04.2013р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг
(Нацкомфінпослуг) про скасування
постанови про застосування фінансової
санкції за правопорушення, вчинені на
ринку фінансових послуг, -

В С Т А Н О В И Л А:

01.04.2013р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
скасувати постанову директора
департаменту страхового регулювання
та нагляду Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг
(Нацкомфінпослуг), Баришева І.Г. №
133/13-11/13/3 від 27.11.2012р. про застосування до
нього штрафної санкції за
правопорушення, вчинені на ринках
фінансових послуг, в розмірі 8500 грн.
через необгрунтовано високий розмір
штрафної санкції та невідповідність
такого розміру штрафної санкції
ступеню його вини, майновому стану та
іншим обставинам (а.с.4-6).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.04.2013р. у задоволенні заявленого
позову відмовлено (а.с.57-60).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1,
який покликаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким зменшити
розмір штрафної санкції до 1700 грн.
згідно п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
(а.с.65 і на звороті).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує
тим, що відповідачем накладено
фінансові санкції на апелянта без
врахування всіх обставин справи, у тому
числі позитивних відносин з
Держфінпослуг. Оскільки розмір
застосованих санкцій визначений
законом від 100 до 2000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тому
розгляд справи здійснений з порушенням
вимог ст.2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
на підтримання поданої скарги,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, 22.06.2001р. ОСОБА_1
зареєстрований Виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради як
фізична особа - підприємець /ФОП/, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця (а.с.7).

Позивача внесено до державного реєстру
страхових та перестрахових брокерів за
№ 50, що засвідчується свідоцтвом від
22.08.2001р. про внесення до державного
реєстру страхових та перестрахових
брокерів (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1
ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного внеску
та з 01.01.2012р. перебуває на спрощеній
системі оподаткування за ставкою 5
відсотків (3 група) за видом
господарської діяльності - діяльність
страхових агентів (а.с.9).

08.11.2012р. посадовими особами відповідача
відповідно до Положення про
застосування Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України заходів впливу, затв.
розпорядженням Держфінпослуг № 125 від
13.11.2003р., складено Акт № 359/13-10/13/3 про
порушення страховим брокером ОСОБА_1
законодавства про фінансові послуги
(а.с.42).

Згідно цього Акту станом на 08.11.2012р.
страховим брокером ОСОБА_1 не надано до
Нацкомфінпослуг звітних даних
страховика за І квартал 2012 року та за І
півріччя 2012 року, що свідчить про
порушення вимог п.2.3 Порядку складання
та подання звітності страхових та/або
перестрахових брокерів, затв.
розпорядженням Держфінпослуг № 4421 від
04.08.2005р., щодо подання проміжної
звітності у вигляді документів,
передбачених цим порядком, у строк до
25-го числа місяця наступного за звітним
кварталом.

Акт № 359/13-10/13/3 від 08.11.2012р. надсилався
позивачу, що підтверджується копією
супровідного листа відповідача № 5012/13-8
від 09.11.2012р. та копією рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.40, 41).

27.11.2012р. директором департаменту
страхового регулювання та нагляду
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, Баришевим І.Г. на
підставі Акту № 359/13-10/13/3 від 08.11.2012р.
прийнято постанову № 133/13-11/13/3, якою
застосовано до страхового брокера
ОСОБА_1 штрафну санкцію у розмірі 8500
грн.(а.с.38-39).

Постанова про застосування штрафних
санкцій надсилалась ОСОБА_1, що
підтверджується копіями супровідного
листа № 5516/13-8 30.11.2012р. і рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення (повернулась відправнику
«за закінченням терміну зберігання»)
(а.с.36, 37).

Розглядувані правовідносини
регулюються приписами Закону України
«Про страхування» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин), згідно ст.15 якого
страхова діяльність в Україні може
провадитися за участю страхових
посередників. Страховими
посередниками можуть бути страхові або
перестрахові брокери, страхові агенти.

Страхові брокери - юридичні особи або
фізичні особи, які зареєстровані у
встановленому порядку як суб'єкти
підприємницької діяльності та
здійснюють за винагороду
посередницьку діяльність у
страхуванні від свого імені на
підставі брокерської угоди з особою,
яка має потребу у страхуванні як
страхувальник. Страхові брокери -
фізичні особи, які зареєстровані у
встановленому порядку як суб'єкти
підприємницької діяльності, не мають
права отримувати та перераховувати
страхові платежі, страхові виплати та
виплати страхового відшкодування.

Пунктом 7.3 Положення про реєстрацію
страхових та перестрахових брокерів і
ведення державного реєстру страхових
та перестрахових брокерів, затв.
розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
№ 736 від 28.05.2004р. (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), встановлено, що
страховий та перестраховий брокер
подає до Нацкомфінпослуг щокварталу
фінансову звітність та інші звітні
дані за встановленою Нацкомфінпослуг
формою та інформацію про укладені
договори страхування
(перестрахування), а також відповіді на
запити Нацкомфінпослуг та необхідні
пояснення.

Згідно до п.7.2 страховий (перестраховий)
брокер несе відповідальність згідно із
законодавством України за:

неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань, передбачених в укладених
ними договорах;

достовірність, об'єктивність, повноту і
своєчасність інформації, що надається
страхувальнику (перестрахувальнику),
Нацкомфінпослуг та її територіальним
управлінням.

Пунктом 2.3 Порядку складання та подання
звітності страхових та/або
перестрахових брокерів, затв.
розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
№ 4421 від 04.08.2005р. (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), встановлено, що
страхові та/або перестрахові брокери
щоквартально до 25 числа місяця,
наступного за звітним кварталом, і
щорічно в термін до 20 лютого року,
наступного за звітним, подають до
Нацкомфінпослуг звітність в такому
порядку та обсязі: страхові брокери -
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності (в тому
числі, які перейшли на спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності)
подають відомості про посередницьку
діяльність страхових та/або
перестрахових брокерів (для
квартальної та річної звітності)
згідно з додатком.

Пунктом 1 ст.23 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, є державним
колегіальним органом, підпорядкованим
Президенту України, підзвітним
Верховній Раді України.

Статтею 40 цього Закону визначено, що
національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, може накладати
штрафи в розмірах, передбачених
статтями 41 і 43 цього Закону.

Національна комісія застосовує до
учасників ринків фінансових послуг
(крім споживачів фінансових послуг)
штрафні санкції за неподання,
несвоєчасне подання або подання
завідомо недостовірної інформації у
розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (ст.41 цього
Закону)

Відповідно до ст.42 вказаного Закону про
вчинення правопорушення, зазначеного у
статті 41 цього Закону, уповноваженою
особою, яка його виявила, складається
акт, який разом з поясненнями
керівника, іншої відповідальної
посадової особи чи фізичної особи -
підприємця та документами, що
стосуються справи, протягом трьох днів
надсилається посадовій особі, яка має
право накладати штраф. Штрафи,
передбачені статтею 41 цього Закону,
накладаються Головою Уповноваженого
органу, його заступниками, директорами
департаментів чи головою відповідного
територіального управління після
розгляду матеріалів, які засвідчують
факт правопорушення.

Матеріалами справи стверджується, що
позивач був належним чином
повідомлений про призначення до
розгляду справи щодо правопорушення,
вчиненого на ринку фінансових послуг.
Зокрема, листом відповідача № 5012/13-8 від
09.11.2012р. позивач повідомлений про
призначення розгляду справи на 15 год. 00
хв. 27.11.2012р., вказаний лист вручено
позивачу 17.11.2012р., що засвідчується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Разом з тим, своїм правом на подання
письмових заперечень із зазначенням
обставин, які б могли вплинути на міру
застосованої відповідачем
відповідальності, чи правом особистої
участі у розгляді даної справи позивач
не скористався.

Оскільки позивач не заявляв про
обставини, які б могли вплинути на
розмір застосованих санкцій, тому суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що відповідачем у
даному випадку були повно з'ясовані всі
обставини справи (ступінь вини,
майновий стан, особу порушника тощо).

Окрім цього, приписами ст.41 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» визначено розмір
штрафної санкції, яка може бути
застосована за неподання, несвоєчасне
подання або подання завідомо
недостовірної інформації - від 1700 грн.
до 34000 грн.

Отже, вказаним Законом встановлена
мінімальна сума штрафу, яка може
застосовуватися відповідачем до
суб'єктів нагляду, та гранична межа,
розмір якої не повинен бути
перевищеним.

У зв'язку із застосуванням до позивача
санкцій у розмірі 8500 грн., застосована
сума штрафної санкції відповідає
розміру встановленому у наведеній
нормі, та не перевищує граничної межі
суми штрафу.

Твердження позивача про припинення
діяльності страхового брокера
спростовується листом Нацкомфінпослуг
№ 781/138 від 01.02.2013р., в якому зазначено, що
рішення про виключення страхового
брокера ОСОБА_1 з державного реєстру
страхових та перестрахових брокерів
прийнято 31.01.2013р.

Таким чином, поки юридична або фізична
особа - підприємець включена до
державного реєстру, вона має статус
страхового чи перестрахового брокера,
а тому в установленому порядку повинна
виконувати вимоги нормативно-правових
актів Уповноваженого органу.

Крім того, Порядок складання та подання
звітності страхових та/або
перестрахових брокерів, затв.
розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
№ 4421 від 04.08.2005р., визначає процедуру
складання, терміни подання до
Нацкомфінпослуг, фінансової звітності
та звітних даних щодо здійснення
посередницької діяльності у
страхуванні та перестрахуванні
страховими та/або перестраховими
брокерами.

Тобто, у разі відсутності результатів
діяльності або непроведення
господарської діяльності взагалі,
суб'єкт господарювання має відобразити
це у звітності, а саме зазначити про
відсутність прибутку.

З урахуванням зазначеного, позивач
повинен був подавати звітність до
відповідача з показниками, які
свідчили б про відсутність прибутку, до
моменту виключення його з державного
реєстру, а тому Нацкомфінпослуг
правомірно застосовано захід впливу до
позивача.

Отже, спірна постанова про
застосування фінансових санкцій
винесена компетентним державним
органом підставно та обгрунтовано,
через що правові підстави для її
скасування є відсутніми.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, відповідачем правомірно
застосовані штрафні санкції до
позивача, через що заявлений позов про
визнання протиправноб і скасування
постанови про застосування фінансової
санкції за правопорушення, вчинені на
ринку фінансових послуг, є
безпідставним і таким, що не підлягає
задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 24.04.2013р. в
адміністративній справі № 809/1057/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька