Справа № 814/661/14
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/661/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

судді - Кравченка К.В.,

судді -
Лук'янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Новоодеському
районі Миколаївської області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області до відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Новоодеському
районі Миколаївської області про
стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.03.2014р. управління Пенсійного фонду
України в Новоодеському районі
Миколаївської області (надалі -
управління ПФУ) звернулося до
Миколаївського окружного
адміністративного суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Новоодеському
районі Миколаївської області (надалі -
відповідач) про стягнення суми витрат
на виплату пенсій за період з серпня 2013
року по січень 2014 року у розмірі 559,38
грн. за пенсійною справою ОСОБА_1, якому
була призначена пенсія по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 отримав трудове каліцтво на
території Росії. Нещасний випадок
стався при виконанні службових
обов'язків, що підтверджується копією
акту форми Н-1 № 2 від 06.07.1983р. про
нещасний випадок на виробництві,
внаслідок чого його визнано інвалідом
третьої групи, що підтверджується
довідками МСЕК серія ЦЛ № 215153. Позивач
за період з серпня 2013 року по січень 2014
року сплатив ОСОБА_1 пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва у розмірі 559,38 грн.

Відповідач заперечував проти позову,
посилаючись на дотримання ним норм
законодавства України та зазначив про
розбіжності в періодах за які
необхідно стягнути виплати, в зв'язку з
чим просив позовні вимоги залишити без
розгляду або закрити провадження у
справі.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Новоодеському
районі Миколаївської області на
користь управління Пенсійного фонду
України в Новоодеському районі
Миколаївської області невідшкодовану
суму пенсії громадянина ОСОБА_1, якому
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва на
виробництві та професійного
захворювання в сумі 559,38 грн. за період з
серпня 2013 року по січень 2014 року.

Не погодившись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом 1-ї інстанції норм
права, просить зазначену постанову
скасувати та прийняти нову - про
відмову в задоволенні позову.

В зв'язку із відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю,
відповідно п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
позивачем за період з серпня 2013 року по
січень 2014 року було виплачено пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва на виробництві та
професійного захворювання ОСОБА_1, який
отримав трудове каліцтво на території
Росії. Розмір вказаних виплат склав 559,38
грн.

Позивачем були подані відповідачу акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, виплаченої пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, за серпень 2013р.
по січень 2014р. (а.с.16-27).

До вказаних актів позивачем були
включені суми, пов'язані з виплатою
основного розміру пенсій у сумі 559,38
грн., які не були прийняті до заліку
відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності у
Фонду соціального страхування від
нещасного випадку обов'язку
відшкодовувати управлінню ПФУ витрати,
пов'язані з виплатою пенсій громадянам,
які отримали трудове каліцтво на
території країн СНД.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції,
вважаючи його законним та
обґрунтованим.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд.

За змістом пункту 2 статті 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 2272-III, який набрав
чинності з 1 квітня 2001року, Фонд сплачує
страхові виплати та надає соціальні
послуги працівникам (членам їх сімей),
які потерпіли на виробництві до 1квітня
2001року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку цьому Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, ПФУ та Фонду. При цьому
кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі Закон №1105-XIV)
закріплено аналогічне правило: якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
ту категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату пенсій
яким виник спір.

За змістом частини другої статті 2
Закону № 1105-XIV особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" встановлено, що
громадянам України переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім цього пункту (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) установлено, що вся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника Фондом.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду відшкодувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували цьому Фонду
страхові платежі підприємства, що
ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як убачається з абзацу 7 пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV,
Фонд є правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України від 14 жовтня 1992 року
№2694-XII «Про охорону праці», які
ліквідуються.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами ПФУ
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд.

Зазначена правова позиція викладена у
рішенні Верховного Суду України від
21.11.2011 року ( справа № 21-361а11), яка згідно
до ч.1 ст.244-2 КАС України обов'язково
повинна враховуватися судами України
при вирішенні справ у подібних
правовідносинах.

Із розрахунку витрат на виплату і
доставку пенсії ОСОБА_1 за період з
серпня 2013 року по січень 2014 року,
наданого позивачем, вбачається, що вони
складаються з основного розміру пенсії
та її доставку (а.с.11).

Оцінюючи викладені обставини в їх
сукупності, судова колегія приходить
до висновку про правомірність вимог
щодо стягнення з відповідача витрат на
виплату і доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві в розмірі 559,38
грн.

Підстав для скасування чи зміни
постанови суду першої інстанції
колегія суддів не вбачає, а доводи
апеляції вважає такими, що висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Новоодеському
районі Миколаївської області -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів з
моменту направлення її копії сторонам,
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Н.В.Вербицька

Суддя:
К.В.
Кравченко

Суддя:
О.В, Лук'янчук