Справа № 2а-8803/10/1570
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8803/10/1570
УХВАЛА

10 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Борцової С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
відповідача Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області про залишення
адміністративного позову без розгляду,
-

В С Т А
Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного
адміністративного суду знаходиться
справа за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Овідіопольського
РВ ГУМВС України в Одеській області про
визнання незаконним наказів про
звільнення, поновлення на службі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В судовому засіданні представником
відповідача - Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області надано клопотання
про залишення адміністративного
позову без розгляду, яке підтримав
представник у судовому засіданні.

В обґрунтування поданого клопотання
відповідач посилається на пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду з даним
позовом, оскільки відповідно заяви
ОСОБА_2 про надання копій наказу за
фактом звільнення з ОВС України для
подальшого оскарження підтверджує
факт обізнаності позивача про
існування наказів про його звільнення.
Також позивач з 29.10.2009 року на службу не
виходив, на чергування в СОГ не
заступав, грошове утримання не
одержував, що також свідчить про
позивачу було відомо про його
звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивач та представник позивача проти
залишення адміністративного позову
без розгляду у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду заперечував,
посилаючись на те, що останній не
отримував копію наказу про звільнення,
а перебіг строку звернення до суду з
даним адміністративним позовом
починається з дня подання заяви про
отримання копії наказу, будь-яких інших
доказів поважності причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду не надав та не зазначив.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
владі, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно до ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Згідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС
України, суддя після одержання заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано
з пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Під час розгляду даного клопотання
судом встановлено, що згідно пояснень
допитаних у судовому засіданні свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 29.10.2009
року ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з мобільного телефону чергової
частини райвідділу НОМЕР_1 здійснено
телефонний дзвінок в гучномовному
режимі на номер НОМЕР_2 та повідомлено
позивача про необхідність прибуття до
райвідділу для ознайомлення з наказом,
але ОСОБА_2 категорично відмовився
прибути до райвідділу, про що
співробітниками райвідділу складено
акт від 29.10.2009 року (а.с.211). Також,
свідками повідомлено суду, що під час
телефонної розмови позивачу ОСОБА_2
повідомлено зміст наказу №459 о/с від
29.10.2009 року.

Судом не приймаються до уваги
пояснення позивача щодо необізнаності
про існування оскаржуваного наказу,
оскільки згідно заяви від 26.11.2009 року
позивач просить про надання копії
наказу за фактом звільнення з ОВС
України для подальшого оскарження
(а.с.222), при цьому позивач і не пояснив
причин невиходу на службу з 30.10.2009 року
та не надав доказів, які б
підтверджували проходження служби з
30.10.2009 року.

Як встановлено судом, згідно пояснень
свідків, про наявність оскаржуваного
наказу позивачу було відомо 29.10.2009 року,
а тому позивач мав право, відповідно до
ст. 99 КАС України, звернутись з даним
адміністративним позовом на протязі
місяця, а адміністративний позов
надійшов до Одеського окружного
адміністративного суду 07.09.2010 року, за
таких обставин суд вважає, що позивачем
адміністративний позов подано з
порушенням строків, встановлених
законом.

Суд звертає увагу на те, що поважними
причинами пропуску строку звернення до
суду визнаються лише ті обставини, які
є об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення особи, що оскаржує
рішення та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами
для своєчасного вчинення
процесуальних дій та підтверджені
належними доказами.

В матеріалах позовної заяви відсутні
докази, які засвідчують, що причина
пропуску строку звернення до суду має
об'єктивний і незалежний від позивача
характер, та яка позбавила його
можливості подати її у встановлені
Кодексом адміністративного
судочинства України строки.

Пропуск позивачем строку, визначеного
частиною третьої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до суду за захистом прав
є очевидним, оскільки позивач з 30.10.2009
року на службу не виходив, а згідно
заяви від 26.11.2009 року ОСОБА_2 просив
видати копії матеріалів службового
розслідування та наказу за фактом
звільнення з ОВС України для
подальшого оскарження, що свідчить про
обізнаність позивача про порушення
своїх прав, свобод та інтересів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
строки впливають на права та обов'язки
учасників адміністративних
правовідносин, спонукаючи їх до
своєчасного здійснення наданих їм прав
чи виконання покладених на них
обов'язків. Строки - засіб
впорядкування суспільних відносин, без
якого неможливо уявити діяльність
публічної адміністрації, нормативного
акта, якою б юридичною силою він не був
наділений.

Дотримання строків розгляду
адміністративних справ одна з
обов'язкових передумов ефективності
адміністративних проваджень, оскільки
результат правозастосовчої діяльності
безпосередньо залежить від часових меж
їх реалізації. Будь-який вид
адміністративного провадження
базується на процесуальних принципах,
серед яких оперативність і швидкість,
що забезпечується чітко
регламентованими строками,
закріпленими в законах та підзаконних
актах.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України щодо застосування
спеціального законодавства у
відносинах публічної служби,
викладеної в рішенні Верховного Суду
України - Постанові колегії суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України від 13
березня 2007 р. № 21-1627во06, наявність
спеціальних законів не виключає
можливості застосування до
правовідносин, пов'язаних із
проходженням громадянами публічної
служби та її припиненням, окремих норм
трудового законодавства у випадках,
передбачених спеціальними законами.

В даному випадку, на момент звернення з
позовом 07.09.2010 року, Кодекс
адміністративного судочинства України
не передбачає застосування норм
трудового законодавства при вирішенні
питання строку звернення до суду із
позовом, а визначає місячний строк
звернення із позовом до суду у
відносинах публічної служби.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Овідіопольського
РВ ГУМВС України в Одеській області про
визнання незаконним наказів про
звільнення, поновлення на службі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди
підлягає залишенню без розгляду,
відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 106, 165 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, Овідіопольського РВ ГУМВС
України в Одеській області про
визнання незаконним наказів про
звільнення, поновлення на службі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди -
залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена згідно ч. 3
ст. 186 КАС України.

Повний текст ухвали складено та
підписано суддею 15.07.2014 року.

Суддя /підпис/
П.П.Марин