Справа № 667/2275/14-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р. Справа № 667/2275/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Радченко Г.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

-
Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні на постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 02 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні про визнання протиправною
бездіяльність та спонукання до
вчинення дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

Представник позивача звернувся до суду
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні про визнання
протиправною бездіяльність та
спонукання до вчинення дій, просить
визнати незаконною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні щодо відмови у виплаті
пенсії за віком ОСОБА_2; зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні виплачувати пенсію за віком
ОСОБА_2 з 01.06.2014 року.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 02 червня 2014 року
позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні про визнання
протиправною бездіяльності та
спонукання до вчинення дій -
задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні щодо відмови у виплаті
пенсії за віком ОСОБА_2

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні поновити
виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.06.2014
року.

В апеляційній скарзі апелянтом
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України у
зв'язку із відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю, справа
розглядається в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 перебувала на обліку Управління
пенсійного фонду з 04.01.2000 року та
отримувала пенсію за віком згідно
Закону.

18.11.2013 року позивачка звернулась до УПФ
із заявою про виплату пенсії наперед у
зв'язку з виїздом на постійне місце
проживання до країни Ізраїль та надала
талон зняття з реєстрації місця
проживання в Україні з 12.11.2013 року і
копію закордонного паспорта з
відміткою про постійне проживання в
країні Ізраїль.

Згідно розпорядження УПФ від 18.11.2013
року пенсію виплачено у листопаді 2013
року за шість місяців наперед, а саме за
період з 01.12.2013р. по 31.05.2014р. та припинено
виплату пенсії з грудня 2013 року.

Таким чином, ОСОБА_2 забезпечена
пенсією по 31.05.2014 року.

20.12.2013 року представник ОСОБА_2
звернувся до УПФ України в м. Херсоні із
заявою про поновлення виплати пенсії.

Відповідачем у десятиденний термін
поновлення виплати пенсії не
здійснено.

Листом № 489/0-1 від 22.01.2014р. Управлінням
Пенсійного фонду в поновлені виплати
пенсії відмовлено. В обґрунтування
прийнятого рішення УПФ посилається на
ст.ст. 49 та 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та на відсутність
ратифікованого договору про соціальне
забезпечення між країнами.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення Конституційного Суду України
від 7 жовтня 2009 року у справі № 25пр/2009 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень пункту 2 частини 1 статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" є
безумовною підставою для поновлення
позивачу виплати пенсії.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком на підставі
наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України. Згідно
ст. 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана ВРУ.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 07.10.2009 р. у справі за
конституційним поданням ВСУ щодо
відповідності Конституції України
вищезазначених положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), положення до п.2
ч.1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування". Положення
Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини рішення,
визначено, звернути увагу ВРУ на
необхідність приведення у
відповідність до Конституції України
положень інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору, а також
прийняття закону про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої фізичним або юридичним особам
актами і діями, що визнані
неконституційними.

Отже, з 07.10.2009 р. порядок виплати пенсії
громадянам, які виїхали на постійне
місце проживання за кордон,
регулюється нормами Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" з урахуванням рішення
КСУ щодо неконституційності положень
п.2 ч.1 ст. 49, другого речення ст.51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування".

Після прийняття зазначеного рішення
КСУ і на теперішній час інших законів,
які регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладений
відповідний договір, не прийняті.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Таким чином, проживаючи в Ізраїлі, як
громадянин України, позивач має такі ж
самі конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Враховуючи вищевикладене суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло б призвести до невірного
вирішення спору, а тому оскаржуване
судове рішення є законним та
обґрунтованим і підстави для його
скасування відсутні.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції повно і
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

У зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст. 197, ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні -
залишити без задоволення, а постанову
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 02 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які брали участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
О.В. Лукянчук

Суддя:
Н.В. Вербицька

Суддя:
Ю.М. Градовський