Справа № 810/2429/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2429/14
інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «КВАЙСЕР
ФАРМА УКРАЇНА» - Порхуна Сергія
Валерійовича на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 29
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «КВАЙСЕР
ФАРМА УКРАЇНА» до Київської митниці
Міндоходів про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні виписки
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «КВАЙСЕР ФАРМА
УКРАЇНА» звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Київської
митниці Міндоходів про скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови в
прийнятті митної декларації. Митному
оформленні виписки чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що під час здійснення
зовнішньоекономічної імпортної
операції в межах укладеного з
резидентом Німеччини Командитним
товариством Queisser Pharma Gmbh&Co. KG договору №3
від 01.01.2014 року подав до відповідача
митну декларацію. При цьому загальна
вартість товару, що формулювалась
відповідно до митної декларації, була
визначена позивачем за основним першим
методом - за ціною Договору (контракту).
Відповідачем було прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
резервним методом - за ціною щодо
ідентичних товарів з вартістю за
одиницю та прийнято картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення. Зазначені
рішення та картку позивач вважає
протиправними, оскільки ним належним
чином було підтверджено вартість
товару та надано підтверджуючі
документи.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року у задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Товариства з
обмеженою відповідальністю «КВАЙСЕР
ФАРМА УКРАЇНА» - Порхун Сергій
Валерійович подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
- скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 01.01.2014 року між
позивачем ТОВ «КВАЙССЕР ФАРМА Україна»
та резидентом Німеччини Командитним
товариством Queisser Pharma Gmbh&Co. KG було
укладено договір № 3.

12.02.2014 року позивач подав до Київської
митниці Міндоходів Київської області
митну декларацію ІМ 40 АА 125130009/2014/655736 на
товари: Дієтичні добавки до раціону
харчування в переліку (код товарів ) - митна вартість 3.80 Євро за 1 кг;
Дієтичні добавки до раціону харчування
в переліку (код товарів ) - митна
вартість 19.017 Євро за 1 кг; Дієтичні
добавки до раціону харчування в
переліку (код товарів ) - митна
вартість 19,0076 Євро за 1 кг; Продукти з
тваринних жирів в переліку (код товарів
) та - митна вартість 167,9231 Євро за 1
кг; Засоби для гігієни зубних протезів,
упаковані для роздрібної торгівлі в
переліку (код товарів ) - митна
вартість 19,4799 Євро за 1 кг.

Під час розгляду митним органом
наданих копій документів у митного
органу виникли сумніви у правильності
визначення митної вартості та у
повноті наданих відомостей.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України витребував в письмовій формі
для підтвердження заявленої митної
вартості надати додаткові документи, а
саме: калькуляцію виробника товару
(розрахунок ціни); виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та /або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та /або подібними
(аналогічними)оцінюваним товарам;
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями; для
перевірки числових значень складових
митної вартості - транспортні та
страхові цінові документи.

На думку податкового органу вказаний
запит не було виконано позивачем у
повному обсязі та в належній мірі,
однак було надано пакет документів під
загальною назвою Цінова політика в
Україні станом на 1 січня 2014 року, яка
містила, в тому числі, і ліцензійний
договір від 01.01.2014 року № 5 та страхові
документи. В згаданих документах
надано розрахунок трансфертної ціни,
але обчислити за ним ціну товару не
вбачається можливим. Також надані
страхові сертифікати.

24.02.2014 року відповідачем було прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів за №125000003/2014/000059/1 за
резервним методом - за ціною щодо
ідентичних товарів з вартістю за
одиницю, на: Дієтичні добавки до
раціону харчування в переліку (код
товарів ) - 6,9896 Євро за 1 кг.,
замість 3,80 Євро за 1 кг; Дієтичні
добавки до раціону харчування в
переліку (код товарів ) -40,5976 Євро
за 1 кг., замість 19,017 Євро за 1 кг;
Дієтичні добавки до раціону харчування
в переліку (код товарів ) - 43,5168
Євро за 1 кг., замість 19,0076 Євро за 1 кг;
Засоби для гігієни зубних протезів,
упаковані для роздрібної торгівлі в
переліку (код товарів )- 29,2300 Євро
за 1 кг., замість 19,4799 Євро за 1 кг.

На підставі рішення про визначення
митної вартості товарів №125000003/2014/000059/1
від 24.02.2014 року відповідачем була
видана позивачеві і картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №125130009/2014/00031
від 25.02.2014 року.

Не погоджуючись з вказаними рішенням
та карткою відповідача, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його необгрунтованим з огляду
на наступне.

У відповідності до положень ч.1. ст. 51 та
ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу. Заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані, зокрема: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з органом доходів і
зборів; 2) подавати органу доходів і
зборів достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню (ч. 2. ст. 52 МК
України).

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування (ч. 2. ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК
України).

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості (ч. 1
ст. 54 МК України).

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний, зокрема: здійснювати
контроль заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари (п. 1 ч. 4 ст. 54 МК
України).

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включалися до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем;

2) належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що
стосуються оцінюваних товарів та які
покупець повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті;

4) відповідна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця;

5) витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України;

6) витрати на навантаження,
вивантаження та обробку оцінюваних
товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України;

7) витрати на страхування цих товарів (ч.
10 ст. 58 МК України).

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті, не допускається включення
ніяких інших витрат, крім тих, що
передбачені у цій статті (ч. 11 ст. 58 МК
України).

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості (ч. 6. ст. 54 МК України).

У випадку незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільняється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом (ч. 7, 8, 9 ст. 55 МК України).

Судом першої інстанції на підставі
відомостей графи 33 оскаржуваних рішень
встановлено, що метод визначення
митної вартості товарів за ціною
контракту не застосовувався, оскільки
надані документи для підтвердження
митної вартості не містять всіх даних
для підтвердження числових значень
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 54 МК України
встановлено, що відповідач має право у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо зазначені у ч. 2 цієї статті
документи подані декларантом під час
процедури митного оформлення містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язана протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 246 МК України порядок
виконання митних формальностей при
здійсненні митного оформлення
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, якщо інше
не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 266 МК України
декларант зобов'язаний надати органу
доходів і зборів виключно передбачені
законодавством документи і відомості,
необхідні для виконання митних
формальностей.

За положеннями ч. 3 ст. 318 МК України
митний контроль передбачає виконання
органами доходів і зборів мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

За положенням п.п. 4.5.10. п. 4.5. Порядку
виконання митних формальностей при
здійсненні митного оформлення товарів
із застосуванням митної декларації на
бланку єдиного адміністративного
документа, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 631 від
30.05.2012 року, при здійсненні митного
оформлення митної декларації
виконується серед іншого така митна
формальність, як перевірка
правильності визначення митної
вартості товарів.

Відповідно до п. 2.2. Порядку після
прийняття МД для митного оформлення у
разі подання МД на паперовому носії
необхідність подання документів,
зазначених в графі 44 МД, визначається
посадовою особою ПМО під час виконання
митних формальностей, встановлених
п.п.4.5.5 - 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV цього
Порядку. Інформація про необхідність
подання документів, зазначених в графі
44 МД, вноситься посадовою особою, що
здійснює відповідну митну
формальність, до розділу IV
інформаційного аркуша, форма якого
наведена у додатку 1 до цього Порядку
(далі - Інформаційний аркуш), із
зазначенням коду документа, посади,
прізвища, ініціалів, дати та часу
встановлення вимоги, та засвідчується
особистим підписом посадової особи.
Інформація про ознайомлення з вимогою
надання документів вноситься
Декларантом до розділу IV
Інформаційного аркуша.

Відповідно до п. 2.3. Порядку, під час
виконання митних формальностей,
встановлених в тому числі і п.п. 4.5.10. п.
4.5. розділу IV цього Порядку, у разі
необхідності подання додаткових
документів чи відомостей про
зовнішньоекономічну операцію або
характеристики товару згідно з МК
України інформація про це вноситься
посадовою особою, що здійснює
відповідну митну формальність, до
розділу V Інформаційного аркуша із
зазначенням документів чи відомостей,
надання яких вимагається, посади,
прізвища, ініціалів цієї посадової
особи, дати та часу встановлення вимоги
та засвідчується особистим підписом
посадової особи. Інформація про
ознайомлення з вимогою надання
документів вноситься декларантом до
розділу V Інформаційного аркуша.

Крім того, відповідно до змісту
Міністерство доходів і зборів України
«Щодо судових спорів стосовно
визначення (коригування) митної
вартості товарів» № 10441/7/99-99-10-03-01-17 від
07.05.2014 року повідомлено голів митниць
Міндоходів про необхідність
врахування судової практики при
виконанні обов'язків в тому числі і на
те, що приписи ст. 53, ст. 58 МК України
зобов'язують митницю зазначити в
рішеннях, письмових вимогах про
надання додаткових документів
конкретні обставини, які викликали
відповідні сумніви, причини
неможливості їх перевірки на підставі
наданих декларантом документів, а
також обгрунтувати необхідність
перевірки спірних відомостей та
зазначити документи, надання яких може
усунути сумніви у їх достовірності.

Отже, колегія суддів вважає, що
встановивши відсутність достатніх
відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
орган Міндоходів повинен вказати, які
саме складові митної вартості товарів
є непідтвердженими, чому з поданих
документів неможливо встановити дані
складові та які документи необхідні
для підтвердження того чи іншого
показника.

З огляду на зміст графи 33
оскаржуваного рішення колегія суддів
вважає необгрунтованими мотиви
відповідача при його прийнятті,
оскільки факт надання таких документів
зафіксований у вантажно-митних
деклараціях і у самих рішеннях про
коригування, де в закодованому
числовому значені згідно Наказу
Міністерства фінансів України № 1011 від
20.09.2012 року «Про затвердження відомчих
класифікаторів інформації з питань
державної митної справи, які
використовуються у процесі оформлення
митних декларацій», а саме: код 2730 -
товаро-транспортні накладні для
міжнародних перевезень.

Щодо калькуляції транспортних витрат
колегія суддів зазначає наступне.

За змістом листа ДМС України від 29.12.2010
року № 11/2-10.16/17217-ЕП повідомлено, що
Міжнародною торговою палатою прийняті
Правила використання внутрішніх та
міжнародних торгових термінів
Інкотермс 2010, які вводяться в дію МТП з
01.01.2011 року. Інкотермс 2010 передбачено
використання 11 торгових термінів. При
цьому розподіл витрат між продавцем та
покупцем на здійснення поставки товару
на умовах EXW, FCA, FAS, FOB, CPT, CIP, CFR, CIF, DDP
Інкотермс 2010 відповідає розподілу
зазначених витрат при аналогічних
умовах поставки згідно з Інкотермс 2000.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до п. 8.5 вказаного вище
договору купівлі-продажу всі витрати,
пов'язані зі зберіганням та митні
витрати по вивозу лікарських засобів
(реекспорту), а також по
транспортуванню несе Продавець.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів вважає необгрунтованим
висновок відповідача про наявність
порушень в діях позивача та
неправильним висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

Також колегія суддів зауважує, що суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що рішення про коригування митної
вартості № 125000003/2014/000059/1 від 24.02.2014 року
оформлено з порушенням форми
передбаченої для Графи « 33» Правилами
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затвердженими
наказом Міністерства фінансів України
№ 598 від 24.05.2012 року, а саме: у вказаній
графі зазначено виключний перелік
причин, через які митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), а саме: неподання
основних документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у статті
53 Кодексу); невірно проведений
розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу III
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Однак, спірне рішення не містить жодної
з перелічених підстав, натомість
вказано іншу причину що не передбачена
законодавством України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином колегія суддів вважає, що
відповідач у спірних правовідносинах
діяв всупереч правилам ст. 19
Конституції України.

Крім цього, судом першої інстанції було
встановлено, що відповідно до змісту
спірного рішеня митну вартість було
скориговано відповідачем з причин
ненадання позивачем всіх документів,
які стосуються поставки і передбачені
пунктом 3 ст. 53 МК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
зазначений мотив, оскільки перелік
документів встановлений ч. 3 ст. 53 МК
України подається в повному обсязі за
їх наявності(згідно положень ч. 3 ст. 53
МК України), а тому у разі відсутності
таких документів не може
кваліфікуватися як самостійна і
автоматична підстава для коригування
митної вартості; з урахуванням
документів і пояснень, наданих
позивачем в порядку ч. 8 ст. 55 МК України
відповідачем не доведено саме
обґрунтованість прийнятого
оскаржуваного рішення в частині
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
відсутність її документального
вирахування і підтвердження, або
наявність інших обставин, які вплинули
на визначення митної вартості; графа 33
оскаржуваних рішень не містить чіткої
вказівки на те, яким чином зазначені
обставини вплинули на визначення
митних складових вартості товару.

При цьому судом першої інстанції було
встановлено, що всі зауваження
відповідача були розглянуті позивачем
та в обґрунтування як обраного методу
визначення митної вартості товарів,
так і числового розрахунку ціни з
врахуванням складових митної вартості
були надані відповідні письмові
пояснення з доданням відповідних
документів.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає протиправним спірне рішення
відповідача та картку відмови,
обгрунтованість вимог позову та
наявність підстав для його
задоволення, а висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог -
неправильним та таким, що не відповідає
фактичним обставинам справи.

Також колегія суддів критично сприймає
доводи відповідача про те, що продавець
і покупець пов'язані між собою особи,
оскільки сам по собі такий факт не може
бути підставою для розгляду вартості
операції як неприйнятної. У таких
випадках необхідно розглянути
обставини продажу та прийняти вартість
операції за умови, що взаємовідносини
покупця і продавця не вплинули на ціну
оцінюваних товарів; за наявності
достатніх підстав вважати, що
відносини, зазначені у частині
дванадцятій цієї статті, вплинули на
ціну оцінюваних товарів, орган доходів
і зборів повинен надати декларанту або
уповноваженій ним особі свої письмові
обґрунтування, що такий вплив мав
місце.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги
обґрунтованими, а тому вона є такою, що
підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, оскаржуване
судове рішення постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КВАЙСЕР ФАРМА
УКРАЇНА» - Порхуна Сергія Валерійовича
- задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року - скасувати та ухвалити нову
постанову, якою адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КВАЙСЕР ФАРМА
УКРАЇНА» до Київської митниці
Міндоходів про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні виписки
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення -
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів за №125000003/2014/000059/1 від
24.02.2014 року та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №125130009/2014/00031
від 25.02.2014 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

І.О. Лічевецький

Головуючий суддя

Мельничук В.П.

Судді:

Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.