Справа № 2а/66/12
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/66/12
Головуючий у 1-й інстанції: Гергележиу
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Боровицький О. А. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хотинського районного
суду Чернівецької області від 24 жовтня
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Чернівецької обласної державної
адміністрації про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2012 року позивач звернувся в
суд із адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Чернівецької
обласної державної адміністрації про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання сплатити на користь
інваліда війни І групи недоплачену
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня, як учаснику бойових дій до Дня
Перемоги, передбачену ст.13 ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2012 рік.

Постановою Хотинського районного суду
Чернівецької області від 24 жовтня 2012
року у задоволенні адміністративного
позову - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спірне питання, суд першої
інстанції виходив з того, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню, проведення щорічної
виплати разової грошової допомоги у
більшому розмірі, ніж встановлено
законом про державний бюджет на
відповідний рік, є порушенням норм
законодавства України, а тому
відповідач в момент сплати разової
грошової допомоги, як інваліду війни І
групи в розмірі, визначеному
Постановою КМУ №1381 від 28.12.2011р., діяв
правомірно та в межах діючого
законодавства.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, Закону України «Про
державний бюджет на 2012р.», Постанови
КМУ №1381 від 28.12.2011р.

В апеляційній скарзі вказується, що дії
управління по виплаті щорічної разової
допомоги відповідно Постанови КМУ №1381
від 28.12.2011р. у значно меншому розмірі,
ніж передбачено ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» є протиправними,
оскільки підзаконний
нормативно-правовий акт має меншу
юридичну силу, ніж Закон.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Пунктом 3 прикінцевих положень ЗУ «Про
державний бюджет на 2012р.» встановлено,
що у 2012р. норми і положення статей 12, 13,
14, 15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
(Відомості Верховної Ради України, 1993
року, № 45, ст. 425 із наступними змінами)
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
2012р.

На виконання даної норми закону
Кабінетом Міністрів України видано
Постанову №1381 від 28.12.2011р., якою
встановлено щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня, як Інваліду війни
І групи, передбачену ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі 2200 грн.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Конституційний Суд України у пункті 3
мотивувальної частини Рішення від 3
жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив: «Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше».

За змістом ч.3 ст.150 Конституції України,
рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України.

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спорів у цих
відносинах суди повинні застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи зазначене, дії відповідача
на час виплати позивачу передбаченої
ЗУ «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
одноразової грошової допомоги у 2012р. у
розмірі 2200 грн. були правомірними та
узгоджувалися з положеннями діючого
законодавства.

Отже, судова колегія приходить до
висновку, що висновки суду першої
інстанції про відмову в задоволені
позову є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
спірного питання не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують,
відповідно, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду постановлена
з додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Хотинського районного суду
Чернівецької області від 24 жовтня 2012
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Смілянець Е. С.