Справа № 2а-3714/11/0311
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
Справа № 876/141584/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді
Сапіги В.П.

суддів:
Обрізка І.М., Левицької Н.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 26.10.2011р. у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В
И В :

07.10.2011р. позивач звернувся в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в Маневицькому районі Волинської
області про зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
доплати до пенсії відповідно до вимог
ч.2 ст.56 ЗУ "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
із врахуванням набутого
понаднормового стажу роботи до пенсії,
що підлягає збільшенню на 1 відсоток
заробітку за кожен рік роботи понад
встановлений законом стаж для
чоловіків - 20 років, з урахуванням
виплачених сум. Також просить
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбачену ч.2 ст. 51 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком, зобов'язати нарахувати
та виплатити підвищення до пенсії
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення передбачене ч.2 ст.39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з липня 2010 року.

Ухвалою Маневицького районного суду
Волинської області від 10.10.2011 року
адміністративний позов в частині вимог
за період з 01.07.2010 року по 02.09.2010 року
залишено без розгляду.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 26.10.2011р.
адміністративний позов задоволено
частково.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 25 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
23 грудня 2010 року по 14 січня 2011 року на
підставі положень ст.ст. 51, 67 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком у відповідності до ч. 1 ст. 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ч. 3 ст. 4 Закону України
„Про прожитковий мінімум", з
урахуванням виплачених сум.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 з 3
вересня 2010 року доплати до пенсії
відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
врахуванням набутого понаднормового
стажу роботи до пенсії, що підлягає
збільшенню на 1% заробітку за кожний рік
роботи понад встановлений законом стаж
для жінок 15 років, але не вище 75%
заробітку, з урахуванням виплачених
сум.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати
до пенсії в розмірі двох мінімальних
заробітних плат на час виплати за
період з 23 грудня 2010 року по 14 січня 2011
року на підставі положень ст. 39 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що таке рішення
прийнято з порушенням норм
матеріального права. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача в
повному обсязі з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач має
статус громадянки, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи (категорія
3), що підтверджується копією
посвідчення яка міститься в матеріалах
справи.

Громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом (ч.1 ст.46
Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
підвищуються у розмірах, встановлених
частиною першою цієї статті.

Громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення у зоні
гарантованого добровільного
відселення, провадиться доплата в
розмірі двох мінімальної заробітних
плат (ч.1 ст.39 наведеного вище Закону).

Переліком населених пунктів,
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.07.1991
року №106 населений пункт в якому
проживає позивач віднесено до зони
гарантованого добровільного
відселення.

Дія норм ст.. 39, ч.2 ст.51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" на 2010 рік та
частково у 2011 році не були зупинені чи
обмежені іншими нормативними актами.

На виконання пункту 7 Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011р.
прийнято постанову № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності з дня опублікування такої в
Урядовому кур'єрі, 2011, 23.07.2011 № 133 -
23.07.2011р. Даною постановою змінено
розміри належних деяким категоріям
громадян, зокрема особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виплат і такі зміни визнані
конституційними.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
та до 22.07.2011 року особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю та доплата
за проживання на території
радіоактивного забруднення повинна
здійснюватися відповідно до норм
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відносно заперечень відповідача щодо
неправильного застосування положень
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", колегія суддів, зазначає,
що відповідно до ч.1 ст.28 наведеного
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення ч.3 ст.28 вищевказаного Закону
не є перешкодою для застосування
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого крім
передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
нормативними актами Кабінету
Міністрів України колегія суддів
вважає, що застосування відповідачем
положень постанов Кабінету Міністрів
України є безпідставним, а тому виплати
повинні здійснюватись відповідно до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком № 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Згідно зі статтею 49 вищевказаного
Закону пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Оскільки позивач отримує пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", а тому розмір та порядок
обчислення його державної пенсії
визначається статтею 28 згаданого
Закону.

Положеннями статті 56 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено
умови, за яких особа має право на пенсію
в повному розмірі за вказаним Законом і
пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) для призначення пенсії за
вислугою років.

З огляду на зазначені вимоги норм права
і обставини справи, суд першої
інстанції не обґрунтовано визнав
неправомірною відмову відповідача у
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до частини 2 статті 56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З врахуванням того, що позивач
звернувся за захистом прав, свобод та
інтересів шляхом подання позову до
суду 07.10.2011 року, поважності причин
пропуску строку звернення до суду не
навів, тому колегія суддів приходить до
висновку, що позов в частині вимог за
період з 01.07.2010 року по 06.04.2011 року
відповідно до ст. 100 КАС України слід
залишити без розгляду.

Враховуючи вище наведене, суд
апеляційної інстанції частково
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо нарахування та виплати
на користь позивача підвищення до
пенсії непрацюючому пенсіонеру, який
проживає в зоні гарантованого
добровільного відселення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.. 39 ч.2 ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яку необхідно проводити за період часу
з 07.04.2011 року по 22.07.2011 року.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області, обов'язок щодо
нарахування і виплати підвищення до
пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю правильно покладено на
відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
здійснити нарахування та виплату на
користь позивача додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю у
передбаченому ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" розмірі суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачали виплату додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю
особам, на яких поширюється дія Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", на час
виникнення спірних правовідносин були
чинними, а позивач належить до вказаної
групи осіб і має право на її отримання,
органи державної влади не могли
свідомо зменшувати розмір такої
допомоги без законних на те підстав.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання про порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору по суті.
Відтак, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової, якою
позовні вимоги слід задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 183-2, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної
інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 26.10.2011р. у справі
№ 2а-3714/11 скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 згідно ч.2
ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 07.04.2011
року по 22.07.2011 року з врахуванням
виплачених сум.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 згідно ч.2
ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" підвищення до пенсії
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення в розмірі двох мінімальних
заробітних плат за період з 07.04.2011 року
по 22.07.2011 року з врахуванням виплачених
сум.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині вимог за період з 01.07.2010 року по
06.04.2011 року залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
сторонам, що беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
В.П.Сапіга

Судді:
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька