Справа № 713/1274/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 713/1274/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кириляк А.Ю.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Полотнянко Ю.П.

судді: Загороднюк А.Г. Залімський І. Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Вижницькому районі Чернівецької
області на постанову Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 09 серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Вижницькому районі Чернівецької
області про визнання неправомірними
дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вижницького
районного суду Чернівецької області з
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Вижницькому районі
Чернівецької області про визнання
неправомірними дій та внесення змін до
системи персоніфікованого обліку
відомостей про застрахованих осіб.

Постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 09.08.2013 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій апелянт
просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити по справі нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі, в
зв'язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів, позивач у
2004 році працював у Кіцманській
спеціальній загальноосвітній
школі-інтернаті. У 2007 році
школа-інтернат була ліквідована без
визначення правонаступника та всі
документи були передані до Трудового
архіву Кіцманського району
Кіцманської районної ради
Чернівецької області.

Згідно довідки Трудового архіву №1/171
від 27.02.2013 року ОСОБА_2 було нараховано
заробітну плату за серпень 2004 року у
сумі 1236 грн. 67 коп. У виписці з системи
персоніфікованого обліку в
індивідуальних відомостях про
застраховану особу за серпень 2004 року
вказана заробітна плата у розмірі 765
грн. 10 коп., в т.ч. для пенсії 765 грн. 10 коп.

17.04.2013 року позивач звернувся із заявою
до начальника Управління Пенсійного
фонду України у Вижницькому районі
Корні Б.О., яка зареєстрована 18.04.2013р. за
№ 2/П-11, із проханням внесення змін до
індивідуальних відомостей про
застраховану особу за серпень 2004 р. у
відповідності до нарахованої зарплати
за цей місяць, а саме 1236 грн. 67 коп.

Згідно відповіді від 04.04.2013 року за вих.
№ 1716/05 ПФУ у Вижницькому районі
зазначено, що спеціалісти підрозділів
персоніфікованого обліку не наділені
повноваженнями самостійно вносити
зміни до системи персоніфікованого
обліку стосовно прізвища, імені, по
батькові, ідентифікаційного номера,
сум нарахованої заробітної плати
(доходу), тощо, та в разі ліквідації
підприємства без визначення
правонаступника та передачі
документів до державної архівної
установи, у випадку невідповідності
даних про застраховану особу внесення
змін до системи персоніфікованого
обліку здійснюється на підставі
відповідного судового рішення, що
набрало законної сили.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Відповідно до п. 17.1. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України №
4-6 від 03.06.1999 року, контроль за
правильним нарахуванням, своєчасним і
повним перерахуванням та надходженням
збору, інших платежів здійснюється
органами Пенсійного фонду України
відповідно до Закону України «Про
здійснення контролю за сплатою збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та збору на обов'язкове
соціальне страхування».

Відповідно до ч.І п. 6,7,8 ст.14 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» до обов'язків
Пенсійного фонду та його
територіальних органів входить,
зокрема, здійснювати контроль за
дотриманням платниками єдиного внеску
вимог цього закону, забезпечувати
своєчасне внесення відомостей до
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; здійснювати
контроль за достовірністю відомостей,
поданих до Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з вимогами п.11 Положення про
організацію персоніфікованого обліку
відомостей у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 червня 1998 р. № 794, фізична особа має
право у разі незгоди з відомостями,
внесеними до системи
персоніфікованого обліку, звертатися
до уповноваженого органу із заявою про
їх виправлення, а відповідно до п.15
Положення спори, що виникають з питань
правовідносин, пов'язаних з
персоніфікованим обліком,
розв'язуються за згодою сторін, а у разі
недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Відповідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України та у відповідності до
ст. 22 конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

Апеляційний суд звертає увагу, що саме
на відповідача покладено обов'язок
забезпечувати вжиття заходів щодо
достовірності даних
персоніфікованого обліку.

Крім того, відповідачем зазначено, що
внесення змін до системи
персоніфікованого обліку здійснюється
на підставі відповідного судового
рішення, що набрало законної сили.

Судом першої інстанції вірно
встановлено порушено передбачений
законодавством України порядок
ведення персоніфікованого обліку із
забезпеченням його достовірності, а
використання при обчисленні пенсійних
виплат даних, які не є достовірними - є
порушенням вимог законодавства в цій
сфері.

Зокрема, відповідно до пп. 5,6 Положення
про організацію персоніфікованого
обліку відомостей у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 4 червня 1998 року №794, (надалі
Положення) персоніфікований облік
здійснює Пенсійний фонд та його органи
на місцях, який має право своєчасно
одержувати в установленому порядку від
фізичних осіб та роботодавців
відомості, передбачені пунктом 1 цього
Положення, проводити у роботодавців
перевірку достовірності поданих
відомостей про фізичних осіб, зокрема
перевірку фінансових та інших
документів, що підтверджують зазначені
відомості.

Згідно з п.5.4, постанови Пенсійного
фонду України від 8 жовтня 2010 року № 22-2
«Про порядок формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у разі
виявлення органом Пенсійного фонду
недостовірних відомостей про
застрахованих осіб, які подані та/або
накопичені в електронних базах даних
персоніфікованого обліку, Пенсійний
фонд протягом двох робочих днів
повідомляє страхувальника про
виявлення недостовірних даних.
Страхувальник подає до відповідного
органу Пенсійного фонду протягом
наступних десяти робочих днів
необхідні скасовуючі документи щодо
виявлених недостовірних даних про
застраховану особу та одночасно
початкові документи із зазначеними
правильними відомостями на одну
застраховану особу.

Пунктами 4,5 ч.1 ст.16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
застрахована особа має право:
отримувати безоплатно у виконавчих
органах Пенсійного фонду відомості,
внесені до її персональної облікової
картки в системі персоніфікованого
обліку та Державному реєстрі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, в тому числі
інформацію про пенсійні активи, що
обліковуються на її накопичувальному
пенсійному рахунку, та про призначення
і здійснення пенсійних виплат за
формою, встановленою правлінням
Пенсійного фонду, та в порядку,
визначеному цим Законом; звертатися із
заявою до територіального органу
Пенсійного фонду про уточнення
відомостей, внесених до персональної
облікової картки в системі
персоніфікованого обліку та
Державному реєстрі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з п. 11 Положення фізична особа
має право: ознайомлюватися з
відомостями про неї внесеними до
системи персоніфікованого обліку; у
разі незгоди з відомостями, внесеними
до системи персоніфікованого обліку,
звертатися до уповноваженого органу із
заявою про їх виправлення; вимагати від
роботодавців повного та своєчасного
подання до уповноваженого органу
відомостей стосовно персоніфікованого
обліку.

Відповідно до п.15 Положення спори, що
виникають з питань правовідносин,
пов'язаних з персоніфікованим обліком,
розв'язуються за згодою сторін, а у разі
недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Вижницькому
районі Чернівецької області, -залишити
без задоволення, а постанову
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 09 серпня 2013
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Загороднюк А.Г.

Залімський І. Г.