Справа № 813/7493/13а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року м.
Львів Справа № 876/146/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - Сапуги О.Ю.,

представника відповідача - Іванського
В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Блюм Україна» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року по справі № 813/7493/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Блюм Україна» до
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Державна податкова служба України у
Львівській області,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Блюм Україна» (далі -
ТзОВ «Блюм Україна») звернулось до суду
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (далі - ДПІ у Пустомитівському
районі), в якому просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Пустомитівському районі від 07 червня
2013 року № та № з
врахуванням рішення Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 01 серпня 2013 року №
6650/10-3005/448.

Позов обґрунтовувало посиланням на те,
що операції з придбання фізичними
особами меблевої фурнітури мали
реальних характер, а тому вказаний
товар був використаний ним в межах
господарської діяльності, дохід від
чого склав 64578.72 грн. Крім цього,
вказувало на обґрунтоване включення
ним до складу податкового кредиту
від'ємного значення об'єкта
оподаткування звітного періоду, що
обліковувалось у Товариства з
обмеженою відповідальністю «БУА
Проперті» (далі ТзОВ «БУА Проперті») у
зв'язку з його приєднанням до ТзОВ
«Блюм Україна» та правонаступництва
усіх його прав та обов'язків.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року в задоволенні вказаного
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
у якій, з посиланням на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити його позов шляхом
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ у
Пустомитівському районі від 07 червня
2013 року № та № з
врахуванням рішення Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 01 серпня 2013 року №
6650/10-3005/448.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на обставини, викладені в
позовній заяві.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги поданої
позивачем апеляційної скарги,
посилаючись на викладені в ній доводи,
просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти вимог
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що оскаржуване рішення ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просив відмовити
в її задоволенні.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, хоча третя особа
належним чином була повідомлена про
дату, час та місце розгляду справи, що
відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України не перешкоджає розгляду справи
у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі акта перевірки від 24 травня
2013 року № 68/2270/35562871, складеного за
результатами планової виїзної
перевірки ТзОВ «Блюм Україна» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 січня 2010
року по 31 грудня 2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2012 року, ДПІ у
Пустомитівському районі прийнято
податкові повідомлення-рішення від 07
червня 2013 року № , яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 5209570.00 грн., та № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість на 1762466.00 грн., з яких на 1174977.00
грн. за основним платежем та на 587489.00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

За результатами адміністративного
оскарження, Головним управлінням
Міндоходів у Львівській області
частково скасовано вказані вище
податкові повідомлення-рішення, у
зв'язку з чим ДПІ в Пустомитівському
районі прийнято податкові
повідомлення-рішення від 06 серпня 2013
року № , яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 4047003.00
грн., та № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за податком на додану вартість на 1471585.75
грн., з яких на 1174977.00 грн. за основним
платежем та на 296608.75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Підставою для визначення позивачеві
податкових зобов'язань слугували
висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог пункту 87.7
статті 87, пунктів 198.2, 198.3 статті 198,
пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України.

Вказані висновки обґрунтовані
посиланням на безтоварність
господарських операцій по реалізації
меблевої фурнітури позивачем
неідентифікованим фізичним особам, що
призвело до завищення податкового
кредиту на суму 41294.00 грн., а також на
виявлене та зафіксоване в акті
перевірки від 29 жовтня 2012 року №
687/2200/35562871 безпідставне перенесення
позивачем до залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за серпень 2011 року (рядок 22
декларації звітного (податкового)
періоду) з рядка 24 та рядка 19 податкової
декларації з податку на додану
вартість ТзОВ «БУА Проперті» від 19
вересня 2011 року № 43222 в сумі 5180685.00 грн.,
оскільки вказана сума не була отримана
в результаті розрахунку значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань звітного періоду і
податкового кредиту звітного періоду
позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що сам
факт розрахунку за надані послуги за
відсутності можливості реального
виконання господарських операцій
купівлі-продажу меблевої фурнітури між
позивачем та фізичними особами не дає
підстав для врахування таких операцій
при формуванні податкового кредиту, а
також з того, що позивачем протиправно
не відображено у декларації з податку
на додану вартість суму зменшення
залишку від'ємного значення на
підставі податкового
повідомлення-рішення, прийнятого на
підставі акта перевірки від 29 жовтня 2012
року № 687/2200/35562871.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, обов'язковою умовою
виникнення у платника податку права на
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість є фактичне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг) та їх підтвердження належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Тобто, за відсутності факту придбання
товарів чи послуг або в разі якщо
придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість
навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Отже, предметом доказування у
відповідній категорії спорів є
реальність господарських операцій, що
є підставою для виникнення права на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування; добросовісність дій
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених ним дій
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах.

Доводи ж податкового органу про
отримання платником податків
необґрунтованої податкової вигоди
мають ґрунтуватись на сукупності
доказів, що безспірно підтверджують
існування обставин, які виключають
право платника, зокрема, на формування
податкового кредиту.

Як видно з матеріалів справи, на
підставі усних договорів ТзОВ «Блюм
Україна» здійснювало продаж меблевої
фурнітури фізичним особам.

Так як вказаний вище договір
купівлі-продажу не підлягає
нотаріальному посвідченню та/або
державній реєстрації, відповідно до
вимог статті 206 Цивільного кодексу
України, він міг укладатись і в усній
формі.

В підтвердження реальності укладення
таких договорів позивачем надано суду
копії накладних про відпуск товару, а
також виписок з банківського рахунку
про зарахування коштів на
розрахунковий рахунок позивача,
товарно-транспортних накладних. Згідно
з поданими документами відвантаження
товару здійснювалось з вул. Дорожня, 50,
с. Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівський
район, Львівська область, де
знаходиться торгово-складський
комплекс, що належить ТзОВ «Блюм
Україна».

Зазначені документи містять усі
необхідні реквізити як того вимагає
чинне законодавство України.

З врахуванням вищенаведеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що господарські операції між
ТзОВ «Блюм Україна» та фізичними
особами реально проведені, а
відповідно правомірно відображені у
податкові звітності позивача.

Посилання податкового органу на
неможливість ідентифікації фізичних
осіб є безпідставним та спростовується
виконанням позивачем вимог пункту 1
статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а саме тим, що
первинні документи, які фіксують факт
здійснення господарських операцій з
позивачем містять особисті підписи
таких покупців, а також їх прізвища та
ініціали.

Що стосується перенесення позивачем
податкового кредиту з податку на
додану вартість з рядка 24 і рядка 19
податкової декларації з податку на
додану вартість ТзОВ «БУА Проперті»
від 19 вересня 2011 року № 43222 до
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, за
вирахуванням суми податку, яка
підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду,
то слід зазначити наступне.

Вказане порушення було виявлене та
зафіксоване в акті виїзної
позапланової перевірки ТзОВ «Блюм
Україна» з питань достовірності
декларування від'ємного значення з
податку на додану вартість по
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2012 року та по
взаєморозрахунках з Приватним
підприємством «Імпел ЛТД» по податку
на додану вартість від 29 жовтня 2012 року
№ 687/2200/35562871. Прийняте ДПІ в
Пустомитівському районі за
результатами даної перевірки
податкове повідомлення-рішення від 16
листопада 2012 року № було
оскаржено в судовому порядку.

За результатами розгляду справи,
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року по справі № 876/9463/13, яка набрала
законної сили, вказане податкове
повідомлення-рішення визнано
протиправним та скасовано. Дане
рішення суду містить висновок про
правомірність перенесення ТзОВ «Блюм
Україна» до складу податкового кредиту
і відображення ним у рядку 22 податкової
декларації за відповідний період
податкового кредиту з податку на
додану вартість ТзОВ «БУА
Проперті» у розмірі 5180685.00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, висновки
податкового органу про заниження
позивачем суми податкових зобов'язань
за податком на додану вартість в
розмірі 5180685.00 грн. є безпідставними.

Суду першої інстанції було відомо про
існування згаданого вище податкового
повідомлення-рішення та про те, що воно
є предметом оскарження в іншій справі.
Незважаючи на відсутність рішення, що
набрало законної сили у цій справі, суд
першої інстанції вважав за можливе
вирішити спір у даній справі, що в свою
чергу призвело до помилкового висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Окремо слід зазначити, що
сформульовані позивачем позовні
вимоги зводяться до визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
прийнятих на підставі акта перевірки
від 24 травня 2013 року № 68/2270/35562871, з
врахуванням рішення Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 01 серпня 2013 року
№ 6650/10-3005/448, у зв'язку з прийняттям
якого, відповідно до вимог статті 60
Податкового кодексу України, вони
вважаються відкликаними.

Враховуючи те, що предметом спору в
дані справі є правомірність дій ДПІ у
Пустомитівському районі щодо
зменшення ТзОВ «Блюм Україна» розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на 4047003.00 грн. та
збільшення суми грошового зобов'язання
за податком на додану вартість на суму
1471585.75 грн., суд вважає, що з метою
повного відновлення прав позивача,
порушених внаслідок вчинення
оскаржуваних дій необхідно визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення рішення від 06
серпня 2013 року № та № , які
прийняті за результатами
адміністративного оскарження.

Підсумовуючи, оскільки постанова суду
першої інстанції прийнята з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, та з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, то апеляційну скаргу слід
задовольнити, а оскаржувану постанову -
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Блюм
Україна» задовольнити частково,
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20
листопада 2013 року по справі № 813/7493/13-а -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Блюм Україна» до
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 06 серпня 2013 року № та
№ .

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.Я. Качмар

О.І. Мікула

Повний текст постанови виготовлено 15
липня 2014 року.