Справа № 813/3409/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/3409/14
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за адміністративним позовом
Заступника прокурора м.Львова до
Львівської міської ради, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Парк-Блюз» про
визнання протиправною та скасування
ухвали сесії Львівської міської ради №
3005 від 26.12.2013р., -
Заступник прокурора м.Львова звернувся
до суду з позовом до Львівської міської
ради, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Парк-Блюз"
(далі - ТзОВ "Парк-Блюз"), в якому просить
визнати протиправною та скасувати
ухвалу сесії Львівської міської ради
№3005 від 26.12.2013р. «Про надання ТзОВ
«Парк-Блюз» дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
для оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки на вул.
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачем, при
прийнятті спірної ухвали, порушено
вимоги ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу
України, якою передбачено, що рішення
про надання земельних ділянок
приймаються на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення або формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання). Надання у користування
земельної ділянки в інших випадках
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості). Оскільки,
земельна ділянка за адресою вул. вул.
Газова, 28 у м. Львові не сформована,
відповідачем у спірній ухвалі
безпідставно надано дозвіл на
виготовлення технічної документації, а
не проекту землеустрою щодо відведення
Крім цього, позивач вказує, що
відповідачем не враховано заяви ТзОВ
«Парк-Блюз», в якій вказане товариство
просило надати дозвіл на виготовлення
саме проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, а не
технічної документації із землеустрою
для оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки по вул.
Газовій, 28. При цьому, таке призначення
технічної документації не передбачене
чинним законодавством. Відтак, вважає
оспорювану ухвалу протиправною та
такою, що підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, вказаних в позовній заяві та
додаткових поясненнях, просила такий
задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив. Заначив, що Львівська міська
рада діяла в межах і в спосіб,
передбачених законом, відтак у
задоволенні даного адміністративного
позову слуд відмовити повністю.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. Про причини неявки суду
Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов слід задовольнити,
мотивуючи це наступним.
Статтею 8 Конституції України
передбачено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Норми Конституції
України є нормами прямої дії.
Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Аналогічні за змістом
положення містить частина 3 статті 24
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
19 Закону України "Про прокуратуру",
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, зокрема,
відповідність актів, що видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.
Пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону
України "Про прокуратуру" передбачено,
що прокурор, без внесення подання, може
звернутися до суду щодо визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування відповідно до
Конституції України визначає Закон
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР
(далі - Закон № 280/97-ВР).
Відповідно до статті 5 Конституції
України народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
З цього конституційного положення у
системному взаємозв'язку з положеннями
статті 6 Конституції України про те, що
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову, випливає, що
органи місцевого самоврядування не є
органами державної влади, а місцеве
самоврядування слід розглядати як
форму здійснення народом влади, яка
визнається і гарантується в Україні
(стаття 7 Конституції України).
Конституція України (стаття 140)
визначає місцеве самоврядування як
право територіальної громади - жителів
села чи добровільного об'єднання у
сільську громаду жителів кількох сіл,
селища та міста - самостійно вирішувати
питання місцевого значення в межах
Конституції і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
Основним нормативно-правовим актом,
який регулює суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею є Земельний
кодекс України від 25.10.2001 року № 2768-III
(далі - ЗК України).
Відповідно до п.п. а, б ч. 1 ст. 12
Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 78 ЗК України
право власності на землю - це право
володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
Земельною ділянкою, як зазначено у ч. 1
ст. 79 ЗК України, є частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.
Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України
формування земельної ділянки полягає у
визначенні земельної ділянки як
об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру. У ч. 2 ст. 79-1 ЗК
України передбачено, що формування
земельних ділянок здійснюється: 1) у
порядку відведення земельних ділянок
із земель державної та комунальної
власності; 2) шляхом поділу чи
об'єднання раніше сформованих
земельних ділянок; 3) шляхом визначення
меж земельних ділянок державної чи
комунальної власності за проектами
землеустрою щодо впорядкування
територій населених пунктів.
Відповідно до частин 3-5 ст. 79-1 ЗК
України сформовані земельні ділянки
підлягають державній реєстрації у
Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера. Формування
земельних ділянок (крім випадків,
визначених у частинах шостій - сьомій
цієї статті) здійснюється за проектами
землеустрою щодо відведення земельних
У частинах 6, 7 цієї статті зазначено, що
формування земельних ділянок шляхом
поділу та об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок, які
перебувають у власності або
користуванні, без зміни їх цільового
призначення здійснюються за технічною
документацією із землеустрою щодо
поділу та об'єднання земельних ділянок.
Винесення в натуру (на місцевість) меж
сформованої земельної ділянки до її
державної реєстрації здійснюється за
документацією із землеустрою, яка
стала підставою для її формування.
Відповідно до ч. 9 ст. 79-1 ЗК України
земельна ділянка може бути об'єктом
цивільних прав виключно з моменту її
формування (крім випадків суборенди,
сервітуту щодо частин земельних
ділянок) та державної реєстрації права
Порядок надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування передбачено у ст. 123 ЗК
України, відповідно до ч. 1 якої надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування. Рішення
зазначених органів приймається на
підставі проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у разі: 1)
надання земельної ділянки із зміною її
цільового призначення; 2) формування
нової земельної ділянки (крім поділу та
У цій же статті передбачено, що надання
у користування земельної ділянки,
зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.
Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування,
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, крім випадків,
коли особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України
особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.
З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що передумовою
набуття прав на земельну ділянку є
необхідність її формування, що полягає
у визначенні її площі, меж, а також
внесення до Державного земельного
кадастру передбачених Законом України
«Про Державний земельний кадастр»
відомостей про формування земельної
ділянки з присвоєнням їй кадастрового
номера. Після того, як земельній
ділянці присвоєно кадастровий номер,
така земельна ділянка в силу закону
вважається сформованою і в розумінні
ст. 79-1 ЗК України є об'єктом цивільних
Одним із способів формування земельної
ділянки є її відведення із земель
державної та комунальної власності за
проектами землеустрою щодо відведення
В такому випадку відповідно до
наведених вище положень ст. 118 і ст. 123 ЗК
України передбачено необхідність
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок. Для
цього особа, яка зацікавлена в
отриманні земельної ділянки,
звертається до відповідного органу
державної влади чи органу місцевого
самоврядування (які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122 ЗК
України, передають у власність або
користування такі земельні ділянки) з
клопотанням про отримання дозволу на
розробку названого вище виду
документації із землеустрою. Процедура
розгляду такого клопотання особи
визначена у названих статтях
Земельного кодексу України.
Судом встановлено, що 02.02.2013р. ТзОВ
«Парк-Блюз» звернулось до Львівської
міської ради з заявою, в якій просило
погодити місце розташування земельної
ділянки та надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на вул.
Газовій у м. Львові для обслуговування
існуючих будівель та споруд.
Ухвалою сесії Львівської міської ради
від 26.12.2013р. №3005 «Про надання ТзОВ
«Парк-Блюз» дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
для оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки на вул.
Газовій, 28» надано ТзОВ «Парк-Блюз»
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою для
оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки на вул.
Газовій, 28 для обслуговування існуючих
будівель і споруд за рахунок земель
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення: площею 0, 6627 га в оренду
терміном на 10 років, площею 0, 0551 га у
межах червоних ліній в оренду терміном
З наявного в матеріалах справи листа
відділу Держземагестсва у м. Львові
Львівської області від 03.02.2014р. №40/7/25
судом встановлено, що земельна ділянка
за адресою м.Львів вул. Газова, 28 не
сформована. Також встановлено, що
земельна ділянка, про яку йдеться в
оскарженому рішенні, не перебувала у
користуванні ТзОВ «Парк -Блюз» і
проектної документації щодо
відведення такої земельної ділянки
Львівська міська рада не
Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що вказана вище земельна
ділянка є несформованою, відповідно до
положень ст. 79-1 Земельного кодексу
України, а тому передача її у
користування ТзОВ «Парк-Блюз» повинна
відбуватись на підставі проекту
землеустрою щодо відведення вказаної
ділянки, а не на підставі технічної
документації із землеустрою.
Окрім того, судом враховано, що надання
дозволу для виготовлення технічної
документації із землеустрою саме для
оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки не
передбачено чинним законодавством, що
регулює спірні правовідносини,
оскільки ст. 123 Земельного кодексу
дозволяє в окремих випадках надавати
земельні ділянки у користування лише
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
Суд також зазначає, що відповідно до ч.5
ст. 116 Земельного кодексу України,
земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом. За наявною у
Відділі Держземагенства у м.Львові
інформацією, земельна ділянка по вул.
Газовій, 28 у м. Львові входить в межі
земельної ділянки, що знаходиться у
фактичному користуванні Заводу
газової апаратури. Вказане
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою управління
Держкомзему у м. Львові від 15.08.2008р.
№40/01-15/4124 «Про правовий статус
земельної ділянки». Відповідачем не
представлено доказів вилучення у
Відкритого акціонерного товариства
«Львівський завод газової апаратуру»
чи припинення користування ним спірною
земельною ділянкою. Підсумовуючи
вищевказане суд приходить до висновку,
що відповідачем надано ТзОВ
«Парк-Блюз» дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
для оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки на
вул.Газовій, 28 з порушенням
встановленого законодавством порядку.
Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За правилами, встановленими статтею 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем не долучено доказів
правомірності прийняття оскаржуваної
ухвали.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону №
280/97-ВР акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

В контексті вказаних законодавчих
норм, суд дійшов висновку, що ухвала
сесії Львівської міської ради №3005 від
26.12.2013р. «Про надання ТзОВ «Парк-Блюз»
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою для
оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки на вул.
Газовій, 28» прийнята з порушенням норм
встановлених Земельним кодексом
України, а тому її слід визнати
протиправною та скасувати.

Відповідно до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати зі сторін не
стягуються.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 118, 159,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
ухвалу Львівської міської ради від
26.12.2013р. № 3005 «Про надання ТзОВ
«Парк-Блюз» дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
для оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки на вул.
Газовій, 28».

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан Р.І.