Справа № 810/1850/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/56635/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Логвиненка А.О.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України у
Рокитнянському районі Київської
області про скасування вимоги,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
скасування вимоги від 12.03.2013 року №154-У,
прийнятою управлінням Пенсійного
фонду України у Рокитнянському районі
Київської області по сплаті єдиного
внеску у сумі 2312,07 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,
у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 18.09.2007 року
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Рокитнянською
районною державною адміністрацією
Київської області. Згідно довідки № 83
від 19.09.2007 року позивач взятий на облік
в органах державної податкової служби
як платник податків.

10.12.2012 управлінням Пенсійного фонду
України у Рокитнянському районі
Київської області сформовано
аналогічну оскаржуваній вимогу про
сплату боргу та направлено позивачеві,
яку останній отримав 29.01.2013 року.
Зазначену вимогу Позивач не сплатив.

12.03.2013 управлінням Пенсійного фонду
України у Рокитнянському районі
Київської області вимогу до ФОП ОСОБА_4
вимогу №Ф-154-у про сплату боргу по
сплаті єдиного внеску у сумі 2312,07 грн.
направлено на примусове виконання до
ВДВС Рокитнянського районного
управління юстиції.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
прийшли до висновку, що ФО-П ОСОБА_4 має
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 2 312,07 грн., яка підлягає сплаті,
а отже підстави для задоволення позову
відсутні.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Спеціальним законом, який регулює
правовідносини в системі пенсійного
забезпечення в період, за який
сформовано оскаржувану Вимогу про
сплату єдиного внеску, є Закон України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон України від
09.07.2003 № 1058-ІV).

Пунктом 5 статті 14 Закону України від
09.07.2003 № 1058-ІV визначено, що
страхувальниками є застраховані особи,
зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та
частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 статті 11 Закону
України від 09.07.2003 № 1058-ІV
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають:
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом 6 статті 20 Закону України від
09.07.2003 № 1058-ІV визначено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників,
зазначених у пункті 5 статті 14 цього
Закону є квартал.

Відповідно до частини другої статті 106
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV (в
редакції до 01.01.2011), суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та
(або) не сплачені страхувальниками у
строки визначені статтею 20 цього
Закону, в тому числі обчислені
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених
частиною третьою статті 20 цього Закону,
вважаються простроченою
заборгованістю зі сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Згідно із частиною третьою статті 106
Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV (в
редакції до 01.01.2011), територіальні
органи Пенсійного фонду за формою та у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Статтею Закону України «Про державний
бюджет України на 2011 рік» мінімальної
заробітної плати на 2011 рік у місячному
розмірі з 1 січня 2011 року - 941,00 грн., з
квітня 2011 року - 960,00 грн.

Згідно з приписами статті 1 Закону
України від 09.07.2003 № 1058-ІV мінімальний
страховий внесок - це сума єдиного
внеску, що визначається розрахунково
як добуток мінімального розміру
заробітної плати на розмір внеску,
встановлених законом на місяць
отримання заробітної плати (доходу).

Статтею 8 Закону України в «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
єдиний внесок для підприємців
спрощеної системи встановлюється у
розмірі 34,7%.

Таким чином, позивач зобов'язаний був
сплатити страхові внески за
січень-липень 2011 року у сумі 2312,07 грн.
(за січень-березень 941 грн. * 34,7% = 326.53
грн./міс; за квітень-липень 960 грн. * 34,7% =
333.12 грн./міс).

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що оскаржувана
вимога управління Пенсійного фонду
України у Рокитнянському районі
Київської області прийнята
відповідачем на підставі та у межах
чинного на момент виникнення
заборгованості згідно з оскаржуваною
вимогою законодавства України, а тому
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: