Справа № 2а-1045/12/1170
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2014 р. м. Київ
К/800/35572/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Вербицької О.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19.03.2013

у справі № 1170/2а-1045/12

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 19.07.2012
задоволено позовні вимоги: скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 08.12.2011 №.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19.03.2013 скасовано постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 19.07.2012 та
прийнято нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013,
залишивши в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, з огляду
на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної податковим органом
невиїзної документальної позапланової
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового та іншого
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Житлобуд-БК» за квітень 2011 року,
складено акт від 17.11.2011 № 225/1710/НОМЕР_1, у
висновках якого встановлено порушення
позивачем: ч.5 ст.203, ч.1, 2 ст.215, ст. 216
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
наслідків; п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.201.6
ст.201 Податкового кодексу України, а
саме - завищено дозволений податковий
кредит на суму податку на додану
вартість на суму 3 040,00 грн., в тому числі
за квітень 2011 року на суму 3 040,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки,
відповідачем 08.12.2011 прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у сумі 3 040,00 грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у сумі 1,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
правомірності прийняття відповідачем
спірного податкового
повідомлення-рішення.

Однак, колегія суддів, переглядаючи
рішення судів попередніх інстанцій в
касаційному порядку, погоджується з
висновком суду першої інстанції про
скасування спірного податкового
повідомлення-рішення від 08.12.2011, беручи
до уваги наступне.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України (далі -ПК України),
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів /послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
товарів з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника ПДВ
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст.
198 ПК України, вважається дата тієї
події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що 02.03.2011 між
ТОВ «Житлобуд-БК» та ОСОБА_2 укладено
договір поставки № 020311, відповідно до
умов якого ТОВ «Житлобуд-БК»
зобов'язується поставити та передати у
власність товар, передбачений
рахунком-фактурою, накладними або
специфікаціями, а ОСОБА_2
зобов'язується прийняти та оплатити
товар.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції, факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом, на виконання умов
зазначеного договору, підтверджується
наявними в матеріалах справи, належним
чином оформленими, первинним
документами бухгалтерського обліку, а
саме: накладними, податковими
накладними, квитанціями до
прибуткового касового ордеру.

Слід зазначити, що в матеріалах справи
відсутні докази встановлення
податковим органом обставин на
підтвердження того, що укладаючи
спірний договір, учасники договірних
відносин діяли з метою, яка є завідомо
суперечною інтересам держави та
суспільства. Податковим органом не
доведено наявності протиправного
умислу та мети при укладенні угоди
позивачем з ТОВ «Житлобуд-БК», що мали
місце під час здійснення позивачем
підприємницької діяльності.

Слід зазначити, що якщо контрагент
(постачальник по ланцюгу) не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку (покупця товарів, робіт, послуг)
права на відшкодування ПДВ у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування і має документальне
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

За наведених обставин, вірним є
висновок суду першої інстанції про
відсутність у податкового органу
підстав для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення від
08.12.2011 № .

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013
підлягає скасуванню із залишенням в
силі постанови Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
19.07.2012.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19.03.2013 скасувати, а постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 19.07.2012
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236 238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) О.В. Вербицька
(підпис) В.В. Кошіль