Справа № 817/475/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"03" липня 2014 р.
Справа № 817/475/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю

позивачки та її представника,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "26" березня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області за участю третьої
особи ОСОБА_4 про визнання дій
незаконними,визнання протиправною та
скасування реєстрації декларації ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Рівненській області (далі - Інспекція
ДАБК) про визнання незаконними дій щодо
реєстрації декларації від 12.12.2013 року
№РВ56 про готовність до
експлуатації об'єкта - будівництво
склад - магазину з пунктом
обслуговування автомобілів та навісу,
перша черга будівництва (навісу) за
адресою АДРЕСА_1, та скасування
реєстрації вказаної декларації.

Під час розгляду справи відповідно до
вимог ст.53 КАС України суд першої
інстанції залучив до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_4.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, позивачка подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про задоволення позову.
В апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального,
процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Згідно з частиною першою статті 10
Закону України "Про архітектурну
діяльність" від 20 травня 1999 року № 687-ХІV
для забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Відповідно до частини другої
вказаної статті, державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Згідно з пунктом 3 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України № 439 від 08
квітня 2011 року, основними завданнями
даного органу є здійснення в межах
своїх повноважень державного контролю
за дотриманням законодавства,
стандартів, нормативів, норм, порядків
і правил із зазначених питань та
виконання дозвільних та реєстраційних
функцій у будівництві, ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області, затвердженого
наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України № 22 від 02 червня 2011 року,
Інспекція ДАБК у Рівненській області є
територіальним органом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України.

Пунктом 4 Положення про Інспекцію ДАБК
у Рівненській області встановлено, що
Інспекція відповідно до покладених на
неї завдань проводить перевірки
відповідності виконання підготовчих
та будівельних робіт, будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій, що
застосовуються при будівництві
об'єктів, вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил, технічним
умовам, затвердженим проектним вимогам
(рішенням); своєчасності та якості
проведення передбачених
нормативно-технічною і проектною
документацією зйомок, замірів,
випробувань, а також ведення журналів
робіт, наявності у передбачених
законодавством випадках паспортів,
актів та протоколів випробувань,
сертифікатів та іншої документації,
здійснює контроль за виконанням
приписів про усунення порушень вимог
законодавства у сферах містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих та будівельних
робіт.

Наведена вище норма дублюється в
підпунктах 9, 10 пункту 4 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України №439 від 08
червня 2011 року.

Згідно ч.1 ст.39 ЗУ "Про регулювання
містобудівної діяльності" від 17 лютого
2011 року № 3038-VI прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I-III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Таким підзаконним актом є Постанова
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року №461 "Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів".

У відповідності до п.18 зазначеного вище
Порядку № 461 замовник (його
уповноважена особа) подає особисто або
надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 1.

У разі подання декларації до
дозвільного центру він передає її
Інспекції не пізніше наступного
робочого дня. Один примірник
декларації після проведення
реєстрації повертається замовнику, а
другий - залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала.

Замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації (п.19 Порядку).

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію (п.20 Порядку).

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації. Після
усунення недоліків, що стали підставою
для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації (п.21 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що
Інспекцією ДАБК 12.12.2013 року за №РВ
56 зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації -
будівництво склад магазину з пунктом
обслуговування автомобілів, та навісу,
перша черга будівництва (навісу) за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.9-14).

Також матеріали справи містять і
досліджену судом першої інстанції
документацію, яка підтверджує
достовірність внесених до декларації
відомостей, зокрема:

- проектну документацію на будівництво
склад-магазину з пунктом
обслуговування автомобілів та навісу,
розроблену Приватним підприємством -
фірма "Полісся-Експерт";

- техніко-економічні показники об'єкту
та його опис, що внесені до декларації;

- містобудівні умови і обмеження
забудови земельної ділянки від 19.04.2013
року №01-М/50;

- лист замовника про затвердження
проекту від 10.06.2013 року;

- договір на здійснення технічного
нагляду;

- наказ №14/6від 13.06.2013 року про
визначення особи, що здійснюватиме
такий нагляд;

- наказ від 17.07.2013 року №1, що визначає
відповідального виконавця робіт;

- договір оренди землі від 21.02.2007 року
зареєстрований у Рівненській
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Держкомземі
України".

У п.10 спірної Декларації внесено
відомості про початок будівництва на
підставі Декларації про початок
виконання будівельних робіт щодо
даного об'єкту, зареєстрованої
Інспекцією ДАБК 02.07.2013 року №РВ 41
(а.с.66-69).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що дії
відповідача вчинені по реєстрації
поданої декларації відповідали
вимогам чинного законодавства.

Також колегія суддів вважає за
необхідне погодитися з висновками суду
першої інстанції про те, що позивачка
не довела факту порушення діями
Інспекції щодо реєстрації зазначеної
декларації своїх прав, оскільки на
даний час та на час розгляду справи у
суді першої інстанції у неї відсутні
зареєстровані в установленому порядку
права як на земельну ділянку, так і на
об'єкт будівництва.

Загалом пояснення позивачки стосовно
порушення її прав колегія суддів
вважає досить суперечливими: в
судовому засіданні позивачка
вказувала на те, що приміщення складу
було збудовано нею під час перебування
у шлюбі з третьою особою без отримання
будь-яких дозвільних документів, тобто
самочинно.

Разом з тим, право власності на
самочинно збудовані житлові будинки,
будівлі, споруди, інше нерухоме майно
не набувають як особи, які здійснили це
будівництво, так і їхні спадкоємці.

Це майно не є об'єктом права власності,
воно не може бути предметом поділу та
встановлення порядку користування в
судовому порядку; на нього не може бути
звернено стягнення за виконавчими
документами, у тому числі продаж його з
прилюдних торгів.

Зазначена позиція викладена у п.6
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 30.03.2012 р.

З огляду на викладене, твердження
позивачки про те, що ця будівля як
об'єкт права власності вибула з
володіння третьої особи ще у 2008 році є
хибними.

Так само є хибними твердження про те, що
позивачка набула права власності на цю
будівлю на підставі рішення
Здолбунівського районного суду від
23.11.2011 р.

Як вірно вказував суд першої інстанції
аналіз ухвали Здолбунівського
районного суду Рівненської області від
02.09.2011 року у справі №2-982/08 не
підтверджує доводів позивача про
набуття на підставі останнього права
власності на таку збірно-розбірну
будівлю, оскільки у рішенні суду чітко
зазначені літери, якими позначені
приміщення, на які позивачка набула
права власності.

При цьому рішення суду не містить
вказівки про набуття позивачкою права
власності на приміщення, позначене
літерою "Г-1".

Натомість сама позивачка не
заперечувала як у суді першої так і
апеляційної інстанції, що запис у
Державному реєстрі земель від 15.03.2007
року №20 щодо користування ОСОБА_4
земельною ділянкою на підставі
договору оренди землі від 21.02.2007 року
зареєстрований у Рівненській
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Держкомземі
України" не скасовано.

Твердження апелянта про порушення
вимог чинного законодавства, які
полягали в тому, що Інспекція не
провела позапланової перевірки об'єкта
будівництва теж є необґрунтованими.

Як вбачається з досліджених судом
доказів та пояснень осіб, які брали
участь в розгляді справи, після
надходження декларації до Інспекції,
працівником відділу дозвільних
процедур було перевірено повноту даних
та, як того вимагає п.20 Порядку №461,
(інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію), було вчинено дії щодо її
реєстрації.

Дійсно, абз.4 п.7 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України №553 від
23.05.2011 р. передбачено, що підставою для
проведення позапланової перевірки
може бути необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, протягом трьох
місяців з дня подання зазначених
документів.

Разом з тим, зазначений порядок регулює
процедуру здійснення
архітектурно-будівельного контролю і
відповідач в даному випадку мав право,
але не був зобов'язаний проводити
позапланову перевірку.

Натомість питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів врегульовані Порядком №461 і
ним визначено виключні підстави для
повернення декларації про готовність
об'єкта до експлуатації на
доопрацювання, а саме: у разі коли
декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог.

ОСОБА_4 була подана зазначена
декларація у відповідності до Порядку
№461. Повнота інформації та даних, що
мають бути наявними для реєстрації
такої, відповідали встановленим
вимогам.

За таких обставин у відповідача були
відсутні правові підстави для
проведення позапланової перевірки,
повернення декларації про готовність
до експлуатації об'єкта - будівництво
складу-магазину з пунктом
обслуговування автомобілів та навісу,
перша черга будівництва (навісу) на
доопрацювання.

Згідно з Порядком №461 для реєстрації
передбачено подання лише двох
примірників заповненої декларації, без
надання документів, інформація про які
вноситься до декларації. При цьому
замовник несе відповідальність за
достовірність внесених до декларації
даних.

Подані під час апеляційного розгляду
додаткові докази: фотознімки,
відеозапис на диску, не можуть бути
визнані належними та допустимими в
межах спору, що розглядається з
урахуванням позовних вимог.

Позивачка просила визнати
протиправними дії Інспекції щодо
реєстрації декларації. При цьому
позовних вимог про визнання
бездіяльності Інспекції щодо не
проведення позапланових перевірок
об'єкту будівництва тощо нею не
заявлялося.

У зверненні, яке позивачка вважає
таким, що мало спонукати відповідача до
проведення позапланової перевірки,
вона не вказує на те, що є власником
спірного об'єкта, який збудований
раніше, а навпаки сама зазначає, що
ОСОБА_4 має намір збудувати певне
приміщення, взагалі не згадує про
наявність на території складської бази
приміщення під літерою Г-1 та інформує
інспекцію про наявність спору між нею
та ОСОБА_4 щодо договору оренди
земельної ділянки.

При цьому позивачка просила не
здійснювати реєстрацію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
лише з мотивів наявного у
господарському суді спору щодо
договору оренди земельної ділянки, що
Інспекцією обґрунтовано не взято до
уваги з огляду на те, що на момент такої
реєстрації договір був чинним.

Оскільки, постанову від 26.03.2014 р.
Рівненським окружним адміністративним
судом винесено відповідно до позовних
вимог з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції у справі.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"26" березня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "08" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

ОСОБА_6 АДРЕСА_3

3- відповідачу/відповідачам: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області вул.
16-Липня,38,м.Рівне,33028

4-третій особі: ОСОБА_4 - АДРЕСА_4

представник ОСОБА_7 АДРЕСА_5