Справа № 2а/0370/771/12
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Справа № 2а/0370/771/12

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

суддів Валюха В.М., Костюкевича С.Ф.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Шпура Б.М.,
Андросюка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства доходів і
зборів України, Ягодинської митниці
Міндоходів про визнання незаконними та
скасування наказів, поновлення на
службі та стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до Державної митної служби
України, Ягодинської митниці про
визнання протиправними та скасування
наказу Державної митної служби України
від 14 лютого 2012 року №296-к «Про
припинення перебування на державній
службі ОСОБА_1» та наказу Ягодинської
митниці від 16 лютого 2012 року №187-к «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 14.02.2012 №296-к «Про припинення
перебування на державній службі
ОСОБА_1».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач з 09.10.1995 року працював в митних
органах України на різних посадах,
зокрема, з 25.10.2010 року по день
звільнення на посаді старшого
інспектора сектору митного оформлення
№1 відділу митного оформлення №2
Ягодинської митниці. Згідно наказу
ДМСУ від 14 лютого 2012 року №296-к та
наказу Ягодинської митниці від 16
лютого 2012 року №187-к за порушення
Присяги державного службовця
відповідно до вимог пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» припинено
перебування позивача на державній
службі в митних органах України 15
лютого 2012 року.

Позивач вважає оскаржувані накази ДМСУ
та Ягодинської митниці щодо припинення
перебування на державній службі в
митних органах України незаконними,
оскільки в порушення вимог трудового
законодавства його звільнено в період
перебування у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Крім того, в день звільнення копію
наказу про звільнення йому не було
вручено. Також вказує на недотримання
відповідачами вимог Дисциплінарного
статуту митної служби України щодо
встановлення обставин, за яких особу
може бути звільнено з митної служби.

В судовому засіданні позивач
адміністративний позов підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив його задовольнити в повному
об'ємі.

В поданих суду письмових запереченнях
ДМСУ та Ягодинської митниці від 06.04.2012
року №9/15-2528 та №14/1111, від 02.07.2014 року
№164/03.20.10.05-11 відповідачі
адміністративний позов не визнали та
зазначили, що постановою Любомльського
районного суду Волинської області від
30.09.2011 року, яка набрала законної сили,
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого
частиною першою статті 172-7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, і накладено на нього
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200
грн. Фактично рішенням суду
встановлено порушення ОСОБА_1 вимог
статей 5, 10, 30 Закону України «Про
державну службу» та Присяги державного
службовця. Згідно з наказом ДМСУ від 14
лютого 2012 року №296-к та наказом
Ягодинської митниці від 16 лютого 2012
року №187-к за порушення Присяги
державного службовця відповідно до
вимог пункту 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
припинено перебування позивача на
державній службі в митних органах
України. Оскільки позивачем, як
посадовою особою митного органу, під
час виконання ним службових обов'язків
не дотримано вимог Закону України «Про
засади запобігання та протидії
корупції», судовим рішенням, яке
набрало законної сили, встановлено
порушення Присяги державного
службовця, тому відповідачі вважають
припинення перебування позивача на
державній службі правомірним, в зв'язку
з чим в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 просять відмовити повністю.

Ухвалою суду від 19.06.2014 року допущено
процесуальне правонаступництво у
справі шляхом заміни відповідача
Ягодинської митниці на його
правонаступника Ягодинську митницю
Міндоходів та заміни відповідача
Державної митної служби України на
його правонаступника Міністерство
доходів і зборів України.

В судовому засіданні представники
відповідачів адміністративний позов
не визнали з підстав, зазначених у
письмових запереченнях, просили в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.10.1995
року працював у митних органах,
зокрема, з 27.10.2010 року по час звільнення
на посаді старшого інспектора сектору
митного оформлення №1 відділу митного
оформлення №2 Ягодинської митниці
(а.с.31, 46). 09.10.1995 року ОСОБА_1 прийняв
Присягу державного службовця (а.с.32).

Згідно з наказами Державної митної
служби України №296-к від 14.02.2012 року
«Про припинення перебування на
державній службі ОСОБА_1» та
Ягодинської митниці від 16 лютого 2012
року №187-к «Про оголошення наказу
Держмитслужби України від 14.02.2012 №296-к
«Про припинення перебування на
державній службі ОСОБА_1» за порушення
Присяги державних службовців
відповідно до пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України «Про державну
службу» припинено 15 лютого 2012 року
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_1,
старшого інспектора сектору митного
оформлення №1 відділу митного
оформлення №2 Ягодинської митниці
(а.с.11-12, 13-15).

Підставою для видачі ДМСУ оспорюваного
наказу стало подання Ягодинської
митниці (а.с.83-85) про застосування
дисциплінарного стягнення до старшого
інспектора сектору митного оформлення
№1 відділу митного оформлення №2
Ягодинської митниці ОСОБА_1, у якому
викладено суть вчиненого позивачем
порушення.

Так, в поданні зазначено, що 09.09.2011 року
Управлінням служби безпеки України у
Волинській області (далі - УСБУ у
Волинській області) складено протокол
про адміністративне корупційне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за
ознаками порушень вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.14
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Підставою для складання протоколу
стало те, що ОСОБА_1 було занесено
інформацію до ЄАІС Держмитслужби
України про намір ввезення ТОВ
«Еліт-Авто» транспортних засобів на
митну територію України, а саме: по ПП
№205000020/11/105836 від 12.07.2011 року,
№205000020/11/106709 від 21.08.2011 року,
№205000020/11/105936 від 16.07.2011 року,
№205000020/11/105835 від 11.07.2011 року,
№205000020/11/106023 від 20.07.2011 року,
№205000020/11/106710 від 21.08.2011 року за
зверненням експерта-декларанта
Волинської Торгово-промислової палати
ОСОБА_7 (посвідчення НОМЕР_1), яка є
рідною сестрою ОСОБА_1

Постановою Любомльського районного
суду Волинської області від 30.09.2011 року
(а.с.78-81), яка залишена без змін
постановою Апеляційного суду
Волинської області від 23.11.2011 року
(а.с.76-77), ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.172-7 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, і
накладено на нього стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 200 грн.

Таким чином, Ягодинська митниця
вказувала на те, що факт притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за порушення вимог щодо
повідомлення про конфлікт інтересів
негативно впливає на його репутацію як
державного службовця та завдає шкоди
авторитету Ягодинській митниці та
митній службі України вцілому. Згідно
викладених у поданні пропозицій щодо
виду дисциплінарного стягнення
Ягодинська митниця пропонувала
припинити перебування ОСОБА_1 на
державній службі в митних органах
України на підставі ст.10, ст.17, п.6 ч.1 ст.30
Закону України «Про державну службу».

Згідно зі статтею 408 Митного кодексу
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, цим
Кодексом, а в частині, що не регулюється
ним, - Законом України «Про державну
службу».

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Дисциплінарний статут,
який затверджується законом.

В абзаці першому преамбули
Дисциплінарного статуту митної служби
України зазначено, що цей Статут
визначає суть службової дисципліни,
права та обов'язки посадових осіб
митної служби України, яким присвоєно
спеціальні звання, у тому числі
керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому преамбули
Дисциплінарного статуту митної служби
України зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону України «Про державну
службу».

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту митної служби України
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Дисциплінарного
статуту митної служби України до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать, зокрема,
недодержання обмежень щодо роботи за
сумісництвом або зайняття
підприємницькою діяльністю та інших
обмежень, передбачених законодавством.

Діяння, визначені цим Статутом як
порушення службової дисципліни, є
дисциплінарними правопорушеннями.

Відповідно до статті 31 Дисциплінарного
статуту митної служби України з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Разом з тим, відповідно до статті 413
Митного кодексу України посадові особи
митної служби України, вперше прийняті
на службу до митних органів, приймають
Присягу.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
державну службу» громадяни України,
які вперше зараховуються на державну
службу, приймають Присягу такого
змісту:

«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».
Державний службовець підписує текст
Присяги, який зберігається за місцем
роботи. Про прийняття Присяги робиться
запис у трудовій книжці.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
визначено, що крім загальних підстав,
передбачених Кодексом законів про
працю України, державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої статтею 17 цього
Закону.

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, порушення яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону України «Про державну службу»
за невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону України «Про державну службу»
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів митного контролю,
здійснюється згідно з цим Законом, якщо
інше не передбачено законами України.

Системний аналіз спеціальних і
загальних норм права, наведених у
статті 21, частині першій статті 22,
статті 31 Дисциплінарного статуту
митної служби України, статтях 14, 17, 30
Закону України «Про державну службу»
свідчить, що за вчинення посадовими
особами митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
України «Про державну службу»,
найбільш суворим з яких є звільнення.

У пункті 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушення.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою.

Враховуючи викладене, слід дійти
висновку, що правовий статус посадових
осіб митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, Митним кодексом України, а в
частині, що ним не регулюється, -
Законом України «Про державну службу».
Тобто дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту. Норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано.

При цьому необхідно враховувати, що
наслідком вчинення дисциплінарного
правопорушення можуть бути припинення
державної служби за порушення Присяги
або звільнення з митного органу, які є
санкціями різних рівнів
відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків.

Припинення державної служби за
порушення Присяги може
застосовуватися тільки у крайніх
випадках, коли дисциплінарний
проступок містить ознаки саме такого
порушення і заходи дисциплінарного
стягнення, на переконання
уповноваженої вирішувати питання про
відповідальність посадової особи, є
недостатніми чи попереднє їх вжиття не
дало бажаного результату (правова
позиція, висловлена у постанові
Верховного Суду України від 21.01.2014
року).

Таким чином, відповідачі, виявивши факт
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення та вирішуючи питання
про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності, повинні були у
відповідності до вимог
Дисциплінарного статуту митної служби
України, який регламентує порядок
притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності,
провести службове розслідування зі
взяттям пояснень по суті допущеного
порушення, з'ясуванням обставин, за
яких вчинено проступок, ступені його
тяжкості, а також заподіяної ним шкоди,
з врахуванням попередньої роботи
працівника, із дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Однак, як встановлено судом,
вищевказані вимоги Статуту
відповідачами дотримані не були. Такий
крайній захід як звільнення позивача
із займаної посади за порушення
Присяги державного службовця
Держмитслужба України застосувала без
належного на те обгрунтування.

Разом з тим, судом встановлено, що
відповідно до наказу начальника
Ягодинської митниці від 08.12.2011 року
№1699кв ОСОБА_1 надано з 09.12.2011 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 року відпустку по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку (а.с.9).

Підпунктом 2 пункту 26 Дисциплінарного
статуту митної служби України
передбачено, що дисциплінарне
стягнення не застосовується під час
перебування посадової особи митної
служби у відпустці або відрядженні.

Відповідно до приписів частини третьої
статті 40 КЗпП України встановлено, що
не допускається звільнення працівника
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці.

Таким чином, звільнивши позивача із
зайної посади 15.02.2012 року, тобто в
період перебування його у відпустці до
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, відповідачі діяли
всупереч вимог пункту 26
Дисциплінарного статуту митної служби
України та частини третьої статті 40
КЗпП України.

Відповідно до вимог частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами не надано суду достатніх
доказів, які б свідчили, що оскаржувані
накази видано на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
урахуванням усіх обставин справи, що
мають значення для їх прийняття.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що позивача було незаконно
звільнено з митних органів України, а
тому наказ Державної митної служби
України від 14 лютого 2012 року №296-к «Про
припинення перебування на державній
службі ОСОБА_1» та наказ Ягодинської
митниці від 16 лютого 2012 року №187-к «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 14.02.2012 №296-к «Про припинення
перебування на державній службі
ОСОБА_1» слід скасувати як протиправні
та поновити ОСОБА_1 на посаді старшого
інспектора сектору митного оформлення
№1 відділу митного оформлення №2
Ягодинської митниці з 15 лютого 2012 року.

Разом з тим, позовні вимоги позивача
про стягнення з Ягодинської митниці на
його користь середнього заробітку за
час вимушеного прогулу до задоволення
не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до довідки Ратнівського
управління соціального захисту
населення від 07.07.2014 року №725 ОСОБА_1
одержував державну соціальну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за сином ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.12.2011 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.218-222).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 в період
вимушеного прогулу з 15 лютого 2012 року
отримував державну соціальну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, та беручи до уваги, що
позивач не наполягає на виплаті
грошових коштів, тому в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 99
КАС України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що відповідно до
супровідного листа Ягодинської
митниці від 28.02.2012 року (а.с.226) копії
оскаржуваних наказів того ж дня були
направлені позивачу для ознайомлення,
однак згідно повідомлення поштового
відділення дана кореспонденція ОСОБА_1
вручена не була (а.с.228). Зі змістом
оскаржуваних наказів ОСОБА_1
ознайомився після їх повторного
надіслання Ягодинською митницею 06.03.2012
року, що не заперечується
представником Ягодинської митниці та
підтверджується супровідним листом
від 06.03.2012 року (а.с.208). Таким чином,
адміністративний позов ОСОБА_1 поданий
до суду 23.03.2012 року в межах
встановленого законом місячного
строку звернення до суду.

Відповідно до пункту третього частини
першої статті 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби.

Таким чином, оскільки суд дійшов
висновку про поновлення ОСОБА_1 на
посаді старшого інспектора сектору
митного оформлення №1 відділу митного
оформлення №2 Ягодинської митниці з 15
лютого 2012 року, тому постанову суду в
цій частині слід звернути до негайного
виконання.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Митного кодексу
України, Закону України «Про
Дисциплінарний статут митної служби
України», Закону України «Про державну
службу», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
наказ Державної митної служби України
від 14 лютого 2012 року №296-к «Про
припинення перебування на державній
службі ОСОБА_1» та наказ Ягодинської
митниці від 16 лютого 2012 року №187-к «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 14.02.2012 №296-к «Про припинення
перебування на державній службі
ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого
інспектора сектору митного оформлення
№1 відділу митного оформлення №2
Ягодинської митниці з 15 лютого 2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді виконується негайно.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 14 липня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Судді
В.М.Валюх

С.Ф.Костюкевич