Справа № 805/4236/14
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
справа №805/4236/14

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Арабей Т.Г., Гімона М.М.,

розглянув у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 4
червня 2014 року у справі №805/4236/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕККОПЛЮС» до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 4 червня 2014
року задоволені в повному обсязі
уточнені позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЕККОПЛЮС»
(далі ТОВ «ЕККОПЛЮС») до Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (далі Індустріальної ОДПІ м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області) про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії ( т.2 а. с. 145), а саме: визнано
протиправними дії Індустріальної ОДПІ
м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області щодо коригування показників
податкової звітності ТОВ «ЕККОПЛЮС» в
АІС «Податковий блок» «Підсистемі
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» на
підставі актів про неможливість
проведення зустрічних звірок ТОВ
«ЕККОПЛЮС» від 25.03.2014 року
№165/20-36-22-03/38876264 за період листопад 2013
року - лютий 2014 року; від 23.05.2014 року
№336/20-36-22-03-07/38876264 за період з березня до
квітня 2014 року; зобов'язано
Індустріальну ОДПІ м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області
відновити в АІС «Податковий блок»
«Підсистемі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» показники податкової
звітності ТОВ «ЕККОПЛЮС» за період з
листопада 2013 року до квітня 2014 року що
зазначені в податкових деклараціях з
податку на додану вартість. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ТОВ «ЕККОПЛЮС» судові витрати у
розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. (т. 4
а. с. 147-149).

Відповідач не погодився з рішенням
суду, подав апеляційну скаргу, в якій
посилався на порушення судом норм
матеріального права, у зв'язку з чим
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позову (т. 4 а. с.
156-153).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України
судом апеляційної інстанції справу
розглянуто в порядку письмового
провадження за матеріалами, наявними у
справі.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, вивчила доводи
апеляційної скарги, перевірила їх за
матеріалами справи і дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач - ТОВ
«ЕККОПЛЮС» (, 83062,
Донецька область, м. Донецьк,
вул.Куйбишева, б. 25в) зареєстровано як
юридична особа виконавчим комітетом
23.08.2013 року, що підтверджується витягом
з ЄДРПОУ, діє на підставі статуту (т. 1 а.
с. 42 - 52).

З протоколу №1 загальних зборів
учасників ТОВ «ЕККОПЛЮС» від 22.08.2013
року вбачається, що місцезнаходженням
позивача визначена адреса: 61128, м.
Харків, пр.50-річчя СРСР, буд.149 (т. а. с. 54).

25 березня 2014 року Індустріальною ОДПІ
м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області складено акт №165/20-36-22-03-07/38876264
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «ЕККОПЛЮС», щодо документального
підтвердження господарських відносин,
із платниками податків та зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період листопад 2013 року -
лютий 2014 року, з якого вбачається, що
підприємство за адресою: 61128, м. Харків,
пр-т 50-річчя СРСР, буд.149 не знаходиться,
у зв'язку із чим неможливо співставити
дані первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання (т. 1
а. с. 12 - 30).

З висновків цього акту встановлено, що
звіркою ТОВ «ЕККОПЛЮС» не підтверджено
реальність проведених господарських
операцій з контрагентами-покупцями та
постачальниками за період з 01.11.2013 року
до 28.02.2014 року з урахуванням їх виду,
обсягу, якості та розрахунків.

23 травня 2014 року Індустріальною ОДПІ
м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області складено акт №336/20-36-22-03-07/38876264
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «ЕККОПЛЮС», щодо документального
підтвердження господарських відносин,
із платниками податків та зборів, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період березень 2014 року -
квітень 2014 року, з якого вбачається, що
підприємство за адресою: 61128, м. Харків,
пр.-т 50-річчя СРСР, буд.149 не знаходиться,
у зв'язку із чим неможливо співставити
данні первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання ( т.2 а. с. 146 - 155).

У висновках вказаного акту зазначено,
що звіркою ТОВ «ЕККОПЛЮС» не
підтверджено реальність проведених
господарських операцій з
контрагентами-покупцями та
постачальниками за період з 01.03.2014 року
до 30.04.2014 року з урахуванням їх виду,
обсягу, якості та розрахунків.

На підставі складених актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки №165/20-36-22-03-07/38876264 від 25.03.2014 року
та №336/20-36-22-03-07/38876264 від 23.05.2014 року,
відповідачем здійснено коригування у
АІС «Податковий блок» показників
податкової звітності позивача за
періоди листопад 2013 року - лютий 2014
року, березень - квітень 2014 року
відповідно, що підтверджується
детальною інформацією по декларації,
роздрукованої з АІС «Податковий блок».

Судом встановлено, що податкові
повідомлення-рішення відносно
позивача, на підставі актів про
неможливість проведення зустрічних
звірок, контролюючим органом не
приймались.

Встановлені обставини не є спірними.

Позивач вважає протиправними дії
відповідача щодо коригування
показників податкової звітності ТОВ
«ЕККОПЛЮС», яке відбулося на підставі
висновків актів про неможливість
проведення зустрічної звірки
№165/20-36-22-03-07/38876264 від 25.03.2014 року та
№336/20-36-22-03-07/38876264 від 23.05.2014 року.

Колегія суддів вважає, що самостійна
зміна відповідачем в електронних базах
даних показників податкового кредиту
та податкових зобов'язань позивача на
підставі висновків вищезазначених
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Еккоплюс» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків та зборів, їх реальності та
відображення в обліку за період
листопад 2013 - квітень 2014 року без
прийняття податкового
повідомлення-рішення або без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків) порушує законні права та
інтереси позивача і є протиправною.

Згідно з п. 73.5. ст. 73 Податкового Кодексу
України з метою отримання податкової
інформації контролюючі органи мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Згідно наказу ДПА України від 22.04.2011
року №236 "Про затверджені Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкові служби зустрічних звірок" у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема, у
зв'язку встановленням відсутності
суб'єкта господарювання та/або його
посадових осіб за місцезнаходженням
(податковою адресою) складається акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання.

Додатком № 3 Наказу № 236 чітко
встановлений зразок форми акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, яким не
передбачено можливості робити
висновок щодо реальності
(нереальності) вчинення господарських
операцій платником податків, робити
висновок про неправомірність
формування платником податку свого
податкового кредиту у відповідному
звітному періоді та порушення останнім
приписів Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України,
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу. Під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

Пунктом 58.1 ст. 58 Податкового кодексу
України, встановлено, що у разі коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Згідно п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо: платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган; рішенням суду, що
набрало законної сили, особу визнано
винною в ухиленні від сплати податків;
дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом; результати митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження або завищення податкових
зобов'язань, визначених платником
податків у митних деклараціях.

Згідно п.п.14.1.157 ст. 14 Податкового
кодексу України, податкове
повідомлення-рішення - письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що у випадку виявлення
податковим органом за результатами
перевірки факту заниження платником
податків податкового зобов'язання,
податковий орган зобов'язаний прийняти
відповідне податкове
повідомлення-рішення.

Згідно з п. 74.1 ст. 74 Податкового Кодексу
України податкова інформація зібрана
відповідно до цього кодексу може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими особами органів державної
податкової служби. Зібрана податкова
інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 14.06.2013 року №165 затверджено
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця.

Відповідно до п.п.1.3.1 п.1.3 розділу 1
зазначених Методичних рекомендацій
під час реалізації Методичних
рекомендацій використовуються такі
програмні продукти: підсистеми
інформаційної системи «Податковий
блок» - «Реєстрація ПП», «Обробка
податкової звітності та платежів»,
«Податковий аудит», «Аналітична
система», «Облік платежів».

Відповідно до п.п.2.5.5 Методичних
рекомендацій реалізація матеріалів
камеральної перевірки, прийняття
повідомлень-рішень за її результатами
та порядок оскарження її результатів
проводиться у встановленому порядку.

Колегія суддів зазначає, що податкова
інформація є різновидом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби, який у
свою чергу, є способом здійснення
податкового контролю. Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України, є
одним із різновидів податкового
контролю, а відтак, враховуючи приписи
Закону України "Про інформацію",
вказана офіційна інформація державних
органів повинна відповідати дійсності.

При цьому, висновок щодо правильності
(або недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку, як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних, може бути зроблений
податковим органом після визначення
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку, зокрема, статтею 54 Податкового
кодексу України.

Як зазначено вище, Індустріальною ОДПІ
м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області податкове
повідомлення-рішення, як того вимагає
Податковий кодекс України, не
приймалося, проте ОДПІ внесено до
"Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
коригування показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань
позивача, задекларованих останнім сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість за листопад 2013 року -
лютий 2014 року, березень - квітень 2014
року, урахувавши при цьому висновки
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "ЕККОПЛЮС" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків та зборів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, зобов'язаний діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Самостійна зміна відповідачем в
автоматизованій системі співставлення
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача на
підставі акту про неможливість
проведення звірки без прийняття
податкового повідомлення - рішення та
без зміни цих показників самим
позивачем шляхом подання декларацій
(розрахунків) порушує права та інтереси
позивача, оскільки позивач, як платник
податків, має право розраховувати на
те, що задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
прийняв доводи відповідача про те, що
вказана автоматизована система
створена для службового користування,
у зв'язку з чим коригування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
позивача не може порушувати прав та
інтересів останнього, оскільки ця
система повинна відображати фактичні
задекларовані позивачем показники
своєї господарської діяльності, її
коригування можливе лише за наслідками
узгодження податкових зобов'язань, а
податкові органи використовують
вказану систему у своїй роботі, в тому
числі, й для співставлення показників,
які задекларовані позивачем та його
контрагентами, розбіжності в яких
призводять до створення штучних
підстав для проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що він наділений правом в
АІС "Податковий блок" зазначати іншу
інформацію поряд з інформацією, яка
міститься в податкових деклараціях
позивача є неспроможними, з огляду на
аналіз вищенаведених
нормативно-правових актів і на ту
обставину, що інформація, яка
безпідставно зазначається
відповідачем, використовується іншими
податковими органами відносно
контрагентів позивача, що є порушенням
принципів, закріплених в ч.2 ст.19
Конституції України.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги відповідача не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, спір за суттю
вирішений вірно, підстави для
скасування судового рішення відсутні.

Водночас колегія суддів звертає увагу
на те, що суд першої інстанції в
постанові допустив декілька описок, а
саме, двічі зазначив в мотивувальній
частині постанові номер та дату акту
про неможливість проведення звірки
Індустріальної ОДПІ м.Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській області як
1132/20-31-22-03-07/38775604 від 30 квітня 2014 року,
при тому що описаний зміст акту має
номер 336/20-36-22-03-07/38876264 від 23.05.2014 року і
саме відносно акту №336/20-36-22-03-07/38876264
від 23.05.2014 року суд першої інстанції
зробив висновки в своїй постанові та
зазначив його при вирішенні спору в
резолютивній частині постанови суду. А
також, суд першої інстанції в
мотивувальній частині постанови
помилково зазначив період, щодо якого
складений акт про неможливість
проведення звірки від 25 березня 2014
року №165/20-36-22-03-07/38876264 Індустріальної
ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області як «листопад 2013
року - лютий 2013 року», при тому, що в акті
зазначено «листопад 2013 року - лютий 2014
року», тобто суд допустив описку в році
при зазначенні кінцевої дати періоду
перевірки платника податків.

Вказані помилки не вплинули на
правильність вирішення справи судом
першої інстанції і відповідно до ст.169
КАС України описки можуть бути
виправлені судом першої інстанції з
власної ініціативи або за заявою особи,
що брала участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не
може бути скасовано правильне по суті
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1
п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 4 червня 2014
року у справі №805/4236/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕККОПЛЮС» до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
Л.А. Василенко

Т.Г. Арабей

М.М. Гімон