Справа № 668/13824/13-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 668/13824/13-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Гаврилов Д.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Федусика А.Г.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 27 листопада 2013 року
за адміністративним позовом
управління праці та соціального
захисту населення Суворовської
районної у м. Херсоні ради до ОСОБА_2 про
повернення переплати державної
допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

14.10.2013р. управління праці та
соціального захисту населення
Суворовської районної у м. Херсоні ради
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2
(надалі - відповідач) про повернення
переплати державної допомоги в сумі
923,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що відповідно до постанови КМУ від
29.04.2004р. № 558 «Про порядок призначення і
виплати компенсації фізичним особам,
які надають соціальні послуги»,
відповідачу на підставі заяви було
призначено державну соціальну
допомогу по догляду за інвалідом 1
групи. В ході перевірки з'ясувалось, що
ОСОБА_2 в період отримання допомоги по
догляду за інвалідом 1ї групи
призначено з 04.12.2006р. по 30.11.2008р. пенсію
по інвалідності II групи. Оскільки
відповідач не повідомила про причини,
які можуть вплинути на умови
призначення компенсації, позивач
вважав, що у період з 04.12.2006р. по 30.11.2008р.
відповідач отримала надмірно кошті в
розмірі 923,18 грн., які відмовляється
повертати в добровільному порядку.

Справу розглянуто за відсутності
відповідача.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 27 листопада 2013 року
позовні вимоги задоволено. Стягнено з
ОСОБА_2 суму надміру виплачених
бюджетних коштів у розмірі 923,18 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, висновки
якого не відповідають фактичним
обставинам справи, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову про відмову у позові.

В зв'язку із неявкою сторін, які
належним чином були повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи
наступне.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 25.07.2003р. №
403 (а.с.7), позивач призначив
компенсаційні виплати за надання
соціальних послуг інваліду 1 групи
(протокол № 40314 від 25.07.2003р.), яку
відповідач отримувала з липня 2003 року
по червень 2013 року, (довідка від 14.03.2014 №
1219).

Згідно довідки управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні від 25.05.2013р. №
6048 відповідачу була призначена пенсія
по інвалідності II групи з 04.12.2006р. по
30.11.2008р., про що позивач не повідомила
орган соціального захисту населення.

Згідно повідомлення Херсонського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат від 22.07.2013р.
переплата відповідачу в період з
04.12.2006р. по 30.06.2013р. перед позивачем
складає 923,18 грн.

07.09.2013р. позивачем направлено ОСОБА_2
повідомлення за № 800020, в якому
зазначено про неправомірне отримання
коштів та запропоновано з'явитися до
УПСЗН в строк до 23.09.2013р. для вирішення
даного питання. Відповідач до
управління не з'явилась в зв'язку зі
станом здоров'я.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
згідно до п. 15 постанови КМУ від 29.04.2004р.
№ 558 «Про порядок призначення і виплати
компенсації фізичної особи, які
надають соціальні послуги» (надалі -
порядок) відповідач повинна була
повідомити управління праці та
соціального захисту населення про
обставини, які можуть вплинути на умови
призначення компенсації. При цьому, суд
першої інстанції враховував, що
відповідачу призначена пенсії за
віком.

Судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
соціальні послуги" визначено, що
соціальні послуги - комплекс правових,
економічних, психологічних, освітніх,
медичних, реабілітаційних та інших
заходів, спрямованих на окремі
соціальні групи чи індивідів, які
перебувають у складних життєвих
обставинах та потребують сторонньої
допомоги, з метою поліпшення або
відтворення їх життєдіяльності,
соціальної адаптації та повернення до
повноцінного життя.

Згідно ч. 5, 6 ст. 7 Закону України "Про
соціальні послуги" вичерпний перелік
соціальних послуг, умови їх надання та
порядок регулювання тарифів їх оплати
встановлюються Кабінетом Міністрів
України. Фізичним особам, які надають
соціальні послуги призначаються та
виплачуються компенсаційні виплати в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку призначення і виплати
компенсації фізичним особам, які
надають соціальні послуги,
затвердженим постановою Кабміну
України від 29.04.2004р. № 558, встановлено,
що компенсація призначається виходячи
з прожиткового мінімуму для
працездатних осіб у таких розмірах: 15
відсотків - фізичним особам, які
надають соціальні послуги інвалідам I
групи; 10 відсотків - фізичним особам,
які надають соціальні послуги
громадянам похилого віку, інвалідам II
групи та дітям-інвалідам; 7 відсотків -
фізичним особам, які надають соціальні
послуги інвалідам III групи та хворим,
які не здатні до самообслуговування і
потребують постійної сторонньої
допомоги, визнаним такими в порядку,
затвердженому МОЗ. Компенсація
фізичним особам пенсійного віку, які
надають соціальні послуги,
призначається у зазначених розмірах
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

З витребуваних від управління праці та
соцзахисту населення Суворовської
районної у м.Херсоні ради додаткових
документів в ході апеляційного
розгляду вбачається, що на підставі
протоколу № 40314 від 25.07.2003р. позивач
призначив ОСОБА_2 компенсаційні
виплати по догляду за ОСОБА_4,інвалідом
1 гр., в розмірі 4.80 грн. щомісяця (а.с.49).

21.06.2013р. на адресу позивача від
управління Пенсійного Фонду України
надійшла довідка № 6048, з якої
вбачається, що ОСОБА_2 у період з 04.12.2006р.
по 30.11.2008р. отримувала пенсію по
інвалідності 2 грн.(загальне
захворювання).

27.06.2013р. рішенням позивача припинена
виплата компенсації (а.с.54).

Апелянт підтверджує зазначені
обставини, разом з цим спростовує факт
призначення їй компенсаційних виплат
по догляду за непрацездатною особою,
інваліда 1 гр., та факт отримання нею
таких виплат.

Відповідно до п.15 Порядку № 558, фізичні
особи, які одержують компенсацію,
зобов'язані повідомити органи праці та
соціального захисту населення, що
призначають ці виплати, про обставини,
які можуть вплинути на умови їх
призначення. У разі виявлення таких
обставин виплата компенсації
припиняється з дня, що настає за днем
виникнення таких обставин. У разі
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
компенсації одержувачі повинні
відшкодувати органам праці та
соціального захисту населення надміру
виплачені суми.

Позивач, з доводами якого погодився суд
першої інстанції, вважав, що
призначення пенсії по інвалідності
відповідачу впливає на умови
призначення компенсації. Разом з цим,
позивач не обґрунтував такі доводи
відповідною правовою нормою.

Судова колегія наголошує, що Порядок №
558 передбачає зміну розміру
компенсаційних виплат лише в разі
досягнення фізичною особою, яка надає
соціальні послуги, пенсійного віку (п.9).
Зазначеним порядком не передбачено
зміни розміру призначення виплат або
їх припинення в разі отримання такою
особою пенсії по інвалідності.

Враховуючи викладене, судова колегія
приходить до висновку про відсутність
підстав для стягнення з ОСОБА_2
надмірно виплачених сум
компенсаційних виплат, оскільки
неповідомлення нею позивача про
обставини отримання пенсії по
інвалідності не вплинули на умови
призначення державної допомоги.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, судова колегія враховує, що
позивачем не спростовані доводи
апелянта про неотримання нею жодної
компенсаційної виплати. Так, в ході
апеляційного розгляду судом
витребувані від позивача документи, що
підтверджують факт отримання ОСОБА_2
компенсаційних виплат. Проте,
позивачем таких доказів надано не було.

Невірна правова оцінка судом першої
інстанції обставин по справі та
неврахування наведених норм права
призвело до ухвалення помилкового
судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України,
судова колегія скасовує рішення суду
першої інстанції та ухвалює нове, яким
у позові відмовляє.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 27 листопада 2013 року -
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про
відмову у задоволенні позову
управління праці та соціального
захисту населення Суворовської
районної у м. Херсоні ради до ОСОБА_2 про
повернення переплати державної
допомоги.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Н.В.Вербицька

Суддя:
А.Г.Федусик

Суддя:
К.В.Кравченко