Справа № 1215/55/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 травня 2014 року м. Київ
В/800/1895/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого: Олексієнка М.М.,

суддів: Кочана В.М.,

Ліпського Д.В.,

Малиніна В.В.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
лютого 2014 року, постановленої за
результатами розгляду справи за її
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії,

встановила:

28 квітня 2014 року ОСОБА_4 у порядку
статті 239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
звернулася з заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
лютого 2014 року (справа №К/9991/54770/11) з
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

На обґрунтування заяви додала судове
рішення Вищого адміністративного суду
України від 14 листопада 2013 року (справа
№К/9991/27459/12), у якому, на думку заявниці,
по іншому ніж в оскаржуваній ухвалі,
застосовано положення статті 8 Закону
України від 2 вересня 2008 року №345-VI «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» (далі - Закон №345-VI).

Перевіривши наведені в заяві доводи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
знаходить підстави для допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з урахуванням наступного.

Статтею 237 КАС України наведено перелік
підстав для подання сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, заяви про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
цієї статті заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

При цьому, під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права розуміється,
зокрема, таке:

різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, на підставі якого
зроблено висновок про різний зміст
суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

різне застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням ієрархії цих
правових норм, а також дії норм у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

різне застосування правил аналогії
права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правих норм.

Доводи, викладені в заяві, дають
підстав вважати, що судом касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
неоднаково застосовані одні і ті ж само
норми права, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень.

При постановленні ухвали від 20.02.2014
року (справа №К/9991/54770/12), яка є
предметом оскарження, касаційний суд,
виходив з того, що робота на посаді
підземного хронометражиста, яку
обіймала позивачка, не передбачає
зайнятість на підземних роботах повний
робочий день, а отже вимоги статті 8
Закону № 345-VI щодо особливостей
пенсійного забезпечення, на неї не
розповсюджуються, так як вона не була
зайнята на підземних роботах повний
робочий день.

В той же час в судовому рішенні від
14.11.2013 року (справа №К/9991/27459/12),
касаційний суд прийшов до висновку, що
професія підземного хронометражиста
передбачає зайнятість на підземних
роботах повний робочий день, тому ОСОБА
1 має право у проведенні і перерахунку
пенсії згідно статті 8 Закону № 345- VІ.

Таким чином, суд касаційної інстанції у
подібних правовідносинах неоднаково
застосував одні і ті ж норми
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Зважаючи на викладене, та керуючись
статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

у х в а л и л а :

Допустити до перегляду Верховним судом
України справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Лутугинському районі Луганської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.М. Кочан

Д.В. Ліпський

В.В. Малинін

М.І. Мойсюк