Справа № 826/7072/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2014 року № 826/7072/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кротюка О.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Кендзьора В.Я
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Києві про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов"язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулась ОСОБА_1 з
позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві та просить суд: визнати
протиправним і скасувати рішення від 27
грудня 2013 року № 9632058 державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Кендзьора В.Я. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень;
зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Кендзьора В.Я
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Києві повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
відносно квартири АДРЕСА_1.

Відповідач заперечив проти позовних
вимог, з підстав, викладених у
письмовому запереченні, долученому до
матеріалів справи.

Залучений судом відповідач державний
реєстратор прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Кендзьора
В.Я. свого відношення до позову суду не
висловила.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
квартиру АДРЕСА_1 (далі - Квартира).

За наслідком розгляду вказаної вище
заяви та доданих до неї документів
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Кендзьора В.Я. 27 грудня
2013 року прийняла рішення № 9632058 про
відмову у державній реєстрації права
власності на Квартиру (далі -
оскаржуване рішення). Це рішення
мотивовано тим, що подані для
проведення державної реєстрації прав
документ подані після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під
час прийняття постанови суд вирішує,
зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1
статті 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з
наступного.

Згідно п.5 ч.1 ст.. 24 Закону "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (№ 1952-IV від 01.07.2004;
далі - Закон) у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону.

Право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації (ч.1.
ст.182 ЦКУ № 435-IV від 16.01.2003).

Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно (ст.. 4 Закону).

Поряд з цим, згідно положень ст..331 ЦКУ
встановлено наступне.

Право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Управитель укладає із забудовником
договір, за яким забудовник
зобов'язується збудувати один або
декілька об'єктів будівництва, ввести
їх в експлуатацію в установленому
законодавством порядку та передати
об'єкти інвестування установникам
цього фонду у строки та на умовах,
визначених цим Законом, Правилами
фонду та договором управління майном, а
управитель зобов'язується здійснювати
фінансування будівництва цих об'єктів
будівництва на умовах договору (абз.1.
ст.. 9 Закону "Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю" № 978-IV від 19.06.2003).

На підставі даних щодо фактичної
загальної площі об'єктів інвестування
довіритель за поточною ціною вимірної
одиниці об'єкта інвестування здійснює
остаточні розрахунки з управителем ФФБ
та отримує в управителя ФФБ в обмін на
свідоцтво про участь у ФФБ довідку за
встановленою формою. Ця довідка є
документом, що підтверджує право
довірителя на набуття у власність
закріпленого за ним об'єкта
інвестування (абз.3. ст..19 Закону "Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю" №
978-IV).

Згідно довідки № 531/ІІ-У від 22 лютого 2013
року ОСОБА_1 має право на підставі
Договору про участь у фонді
фінансування будівництва № 531/ІІ-У від
26 березня 20007 року з додатковими
угодами до нього на отримання у
власність закріплений за нею об'єкт
інвестування - Квартиру.

Згідно акту від 12 вересня 2013 року ТОВ
«УкоінвестБуд» побудувало і передало
ОСОБА_1 об'єкт інвестування - Квартиру.

Дійсно, згідно відомостей речових прав
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 27.12.2013 року індексний номер 15624597
наявні записи щодо арешту всього
нерухомого майна власником якого є ТОВ
«Укоінвестбуд».

Проте суд вважає, що ці записи не
створюють підстав для прийняття
оскаржуваного рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на
вказані вище норми Цивільного кодексу
України, Закону і наявні матеріали
справи. Адже право власності на
новостворений об'єкт нерухомого майна
підлягає державній реєстрації в силу
закону. Оскільки права власності на
Квартиру або об'єкт будівництва за
адресою АДРЕСА_1 не зареєстровані за
ТОВ «Укоінвестбуд», то і обтяження,
викладені безвідносно до конкретного
майна, наявні у відповідних реєстрах не
поширюються як на будинок в цілому, так
і Квартиру.

Отже, оскаржуване рішення не
відповідає вимогам ст..24 Закону, а тому
підлягає визнанню протиправним і
скасуванню.

Суд в іншій частині позову вважає
необхідним частково задовольнити
позов (з урахуванням ч.2 ст. 11 КАС
України) та зобов'язати саме
реєстраційну службу (як орган, а не його
державного службовця) повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи позов в силу
положень частини 2 статті 71 КАС України
не спростував покликання позивача і не
довів відповідність оскаржуваних
рішень вимогам ч.3. ст..2 КАС України.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС
України повинен довести ті обставини,
на яких ґрунтуються його вимоги, проте
всупереч вказаній нормі не довів суду
належними доказами наявність обставин,
що обґрунтовують його позовні вимоги в
цілому.

Керуючись ст.. 9, 11, 71, 159, 163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним і скасувати
рішення від 27 грудня 2013 року № 9632058
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Кендзьора В.Я. про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м.Києві
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень прийняту 19.12.2013 року за
реєстраційним номером 4630025.

В іншій частині позову відмовити.

Відшкодувати ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам в розмірі
36,54 гривень за рахунок Державного
бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС
України. Постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги в порядку і строки,
встановлені ст..186 КАС України.

Суддя
О.В. Кротюк