Справа № 809/1721/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа № 9939/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача -
Орловська М.Є.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. та Товариства з додатковою
відповідальністю «Полімер» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
21.06.2013р. в адміністративній справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. до Товариства з
додатковою відповідальністю «Полімер»
про стягнення заборгованості по
невідшкодованих витратах на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А:

01.04.2013р. позивач Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив стягнути з відповідача
Товариства з додатковою
відповідальністю /ТзДВ/ «Полімер»
заборгованість по невідшкодованих
витратах на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, в
загальній сумі 118269 грн. 79 коп. (а.с.11-12).

Ухвалою суду від 27.05.2013р. позовні
вимоги роз'єднані, при цьому вимоги про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по Списках №№1 і 2 за період з 01.12.2012р. по
01.04.2013р. щодо ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 та
доплати за 2012 рік на загальну суму 88768
грн. 81 коп. виділені у самостійне
провадження (а.с.3-6).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
21.06.2013р. заявлений позов задоволено
частково; стягнуто з відповідача ТзДВ
«Полімер» на користь Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у розмірі 83853
грн. 28 коп.; у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено (а.с.196-199).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржили
сторони.

У своїй апеляційній скарзі позивач
Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., покликаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення згідно норм чинного
законодавства (а.с.198-199).

В обґрунтування апеляційних вимог
покликається на те, що доплату за 2012 рік
у розмірі 16509 грн. 92 коп. судом виділено
в окреме провадження, через що суд
неправильно відмовив у задоволенні
позовних вимог на суму 4933 грн. 53 коп. За
таких умов суд повинен був порядку ч.1
ст.116 або ч.3 ст.156 КАС України роз'єднані
вказані вимоги або зупинити
провадження у цій справі.

В поданій апеляційній скарзі
відповідач ТзДВ «Полімер» просить
скасувати постанову суду у частині
стягнення заборгованості по Списку № 1
в сумі 51363 грн. 97 коп. та доплати за 2012
рік в сумі 11576 грн. 39 коп., а всього на
суму 62940 грн. 36 коп. та прийняти нове
рішення по справі, покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що під час судового розгляду не
було доведено наявності спірної
заборгованості; відповідачем не надано
суду розпоряджень про призначення
пенсій на пільгових умовах та не
роз'яснено, яка частина пільгового
стажу працівників (перша чи остання)
врахована при складанні розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій. Серед
долучених до матеріалів справи
розрахунків наявні такі, до яких
включені особи, яким пенсії на
пільгових умовах були призначені до
набрання чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача на
підтримання поданої скарги та
заперечення стосовно апеляційної
скарги позивача, перевіривши матеріали
справи та апеляційні скарги в межах
наведених у них доводів, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. підлягає до часткового
задоволення, а апеляційну скаргу ТзДВ
«Полімер» належить відхилити, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідач ТзДВ «Полімер» перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. та відповідно
до вимог ч.3 ст.15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є платником страхових
внесків до Пенсійного фонду України, а
ст.14 вказаного Закону визначає вказане
підприємство страхувальником.

Заявлений позов стосується стягнення з
відповідача суми фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п.«а», «б»-«з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» працівникам ТзДВ
«Полімер».

Відповідно до наданих пенсійним
органом відомостей заборгованість
відповідача по невідшкодованих
фактичних витратах на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, за період з 01.12.2012р. по
01.04.2013р. та доплати за 2012 рік, складає 88786
грн. 81 коп.

Наведена заборгованість
стверджується Розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, відомостями картки
особового рахунку по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,
довідками-розрахунками, протоколами
про призначення пільгових пенсій
(а.с.13-51, 63-76, 155-157, 173-174, 175-185, 186-188).

Під час розгляду справи доказів сплати
заборгованості по фактичних витратах
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п.п.«а»,
«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», суду
відповідачем не надано.

За змістом п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до ст.27 та з урахуванням
норм ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

За правилами абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими й
важкими умовами праці за списком № 1,
починаючи з дня набрання чинності цим
Законом, у розмірі 20 відсотків з
наступним збільшенням її щороку на 10
відсотків до 100-відсоткового розміру
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій до
набуття права на пенсію за віком
відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів «в» -
«е» та «ж» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», здійснюється
до 1 січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого ст.26
цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списками №№
1 і 2, покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абз.5 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсій таким
особам здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів Пенсійного фонду
України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Аналіз положень п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у контексті ст.14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
дає підстави для висновку про те, що
порядок за якого витрати на доставку
пільгових пенсій покриваються до 1
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України, стосується лише
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі ст.14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Звідси, висновок суду першої інстанції
про обов'язок відповідача відшкодувати
пенсійному органу витрати на виплату
та доставку пенсій, які призначені
працівникам підприємства відповідно
до п.п.«а», «б»-«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Також позивачем дотримані вимоги
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затв. постановою правління
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003р. (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
оскільки пенсійний орган скеровував на
адресу відповідача відповідні
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій.

Скеровані на адресу відповідача
розрахунки-повідомлення складені за
формою додатка 6, затвердженого п.6.4
зазначеної Інструкції, яка є
нормативно-правовим актом в розумінні
ст.117 Конституції України.

Вказані розрахунки не оскаржувалися
відповідачем, що сторонами не
заперечується.

Під час судового розгляду справи
відповідачем не представлено будь-яких
переконливих доказів щодо
неправомірності та неправильності
нарахування спірної суми
заборгованості, також останнім не
спростовано правильності нарахування
спірної суми боргу.

Таким чином, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про те, що відповідач як платник збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівникам якої призначені пільгові
пенсії, зобов'язаний сплатити
Пенсійному фонду збір у 100-відсотковому
розмірі сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
його працівникам, тобто у повному
розмірі відшкодувати відповідачу
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Стосовно покликань апелянта ТзДВ
«Полімер» про непідтвердження
правильності призначення та виплати
відповідних пенсій колегія суддів
враховує, що предметом розгляду в цій
справі є не визначення права на пенсію
працівникам підприємства, а
відшкодування заборгованості по
фактичних витратах на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п.«а», «б»-«з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»; пенсійним органом
направлялися відповідачу відповідні
повідомлення-розрахунки про суми
витрат на виплату пенсій, де містилася
повна інформація щодо виплачених
пенсій.

Колегія суддів відхиляє решта
доводів апелянта ТзДВ «Полімер», які
наведені у поданій ним апеляційній
скарзі, оскільки такі на правильність
висновків суду не впливають;
представлені позивачем докази є
належними і допустимими, а відтак
останні правомірно прийняті судом
першої інстанції до уваги.

Стосовно апеляційних вимог Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. колегія суддів враховує, що згідно
матеріалів справи розгляд позовних
вимог про стягнення із ТзДВ «Полімер»
доплати за 2012 рік по пенсіонерах
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 у розмірі 4933
грн. 53 коп. здійснюється в рамках іншої
адміністративної справи № 809/1032/13-а, по
якій провадження зупинено.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.155 КАС
України суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, якщо у
провадженні цього або іншого
адміністративного суду є
адміністративна справа про спір між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги про стягнення із ТзДВ «Полімер»
доплати за 2012 рік по пенсіонерах
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 у розмірі 4933
грн. 53 коп. належить залишити без
розгляду з викладених мотивів.

Таким чином, заявлений позов є
частково підставним та обгрунтованим,
а тому підлягає до часткового
задоволення, із залишенням частини
позовних вимог без розгляду.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції в частині вирішення позовних
вимог про стягнення із ТзДВ «Полімер»
доплати за 2012 рік по пенсіонерах
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 у розмірі 4933
грн. 53 коп. помилково застосував норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що оскаржувану постанову
в частині цих вимог слід скасувати із
залишенням таких вимог без розгляду.

В решті постанова суду прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків прийнятого судом рішення, а
тому підстави для його скасування чи
зміни у цій частині є відсутніми.

Отже, доводи апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. є суттєвими і складають підстави
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
у частині відмови в задоволенні
позовних вимог про стягнення доплати
за 2012 рік у розмірі 4933 грн. 53 коп. та
залишенню вказаних вимог без розгляду.

Також апеляційна скарга ТзДВ
«Полімер» не підлягає задоволенню з
вищевказаних мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, п.3 ч1 ст.155,
ст.ст.195, 196, п.п.1, 4 ч.1 ст.198, ст.200, ч.1 ст.203,
п.п.1, 4 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
21.06.2013р. у частині відмови у задоволенні
позовних вимог про стягнення із
Товариства з додатковою
відповідальністю «Полімер» доплати за
2012 рік по пенсіонерах ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31 у розмірі 4933 (чотири тисячі
дев'ятсот тридцять три) грн. 53 коп.
скасувати та заявлені позовні вимоги у
цій частині залишити без розгляду.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Полімер»
залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька