Справа № 405/502/14-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/502/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора відділу ОР ДПС
УДАІ при УМВС України в
Кіровоградській області Кириченка
Сергія Володимировича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора відділу ОР ДПС УДАІ при УМВС
України в Кіровоградській області
Кириченка С.В. про визнання
протиправними дій по винесенню
постанови в справі про адміністративне
правопорушення та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення. На
обґрунтування позову зазначив, що
10.01.2014 року відповідачем відносно нього
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №353753 за порушення вимог п.16.8 ПДР
України, відповідно до якої його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. 00 коп.

Позивач вважає, що відповідачем при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та в
подальшому винесення постанови в
справі про адміністративне
правопорушення були порушені вимоги
ст.ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, постанова не
відповідає обставинам справи, є
незаконною та необ'єктивною, в зв'язку
з чим просив скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 353753 від
10.01.2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час, дату та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, надав
заяву, в якій просить розглянути справу
без його участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
судового розгляду справи, про що
свідчить розписка про отримання
судової повістки 25 березня 2014 року,
заяв, заперечень до суду не надав,
причини неявки суду не відомі, на
підставі чого суд вважає, що відповідач
не скористався своїм процесуальним
правом на участь в судовому засіданні
та подання суду доказів.

Зваживши доводи, викладені в
адміністративному позові позивача,
дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 10 січня 2014 року
інспектором відділу ОР ДПС УДАІ при
УМВС України в Кіровоградській області
Кириченко С.В. відносно ОСОБА_1 складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 424273 за
порушення п. 16.8 ПДР України та в
подальшому винесено постанову серії
ПС1 № 353753 в справі про адміністративне
правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 10 січня 2014
року о 16 год. 14 хв. ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом «CHERY «Амулет»,
державний номерний знак НОМЕР_1, в м.
Кіровограді по вул. Г.Сталінграда та на
перехресті з вул. Яновського, виїхавши
на перехрестя на дозволений сигнал
світлофора на перехрещення проїзних
частин, та не виїхав у наміченому
напрямку з нього, чим порушив п. 16.8
Правил дорожнього руху України, тобто
вчинив адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правомірність та законність
прийнятого суб'єктом владних
повноважень рішення оскаржується
позивачем.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Обставини скоєння позивачем порушення
вимог п. 16.8 ПДР України підтверджено
протоколом про адміністративне
правопорушення серії АА 2 № 424273 від
10.01.2014 року, який відповідає вимогам ст.
256 КУпАП, та який позивачу ОСОБА_1 було
надано для ознайомлення та дачі
письмових пояснень по суті, в якому він
особисто письмово зазначив, що з
порушенням не згоден, при цьому позивач
був ознайомлений зі змістом ст.63
Конституції України та ст.268 КУпАП, про
що свідчить його особистий підпис у
протоколі.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
дорожній рух" N3353-II від 30.06.1993 року
учасники дорожнього руху зобов'язані:
знати і неухильно дотримувати вимог
цього Закону, Правил дорожнього руху та
інших нормативних актів з питань
безпеки дорожнього руху; створювати
безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху
учасники дорожнього руху зобов'язані
знати й неухильно виконувати вимоги
цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які
порушують ці Правила, несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

Пункт 16.8 ПДР України визначає, що водій,
який виїхав на перехрещення проїзних
частин згідно із сигналом світлофора,
що дозволяє рух, повинен виїхати у
наміченому напрямку незалежно від
сигналів світлофора на виїзді.

Об'єктивна сторона правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП полягає у
порушенні водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть.

Формулювання зазначеного складу
адміністративного правопорушення
свідчить про те, що визначальним є факт
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть, в
той час як мотиви водія про те, чому він
допустив зазначене порушення, на склад
правопорушення не впливають.

Отже, твердження позивача про
відсутність належних доказів, які б
вказували на вчинення ним
адміністративного правопорушення, не
знайшло свого підтвердження в ході
судового розгляду справи, та є таким, що
суперечить іншим матеріалам справи.

Більш того, судом не приймається до
уваги твердження позивача про те, що
він, керуючи транспортним засобом
«Черрі Амулет», державний номер НОМЕР_1,
10.01.2014 року по вул.Героїв Сталінграду у
м.Кіровограді, та, наближаючись до
перехрестя з вул.Яновського, рухався
позаду іншого автомобіля, який перед
перехрестям з невідомої йому причини
зупинився, що змусило також і його
зупинити транспортний засіб, після
чого сигнал світлофора переключився на
жовтий, який забороняє рух, з підстав
відсутності належних та допустимих
доказів, якими, в розумінні ст.69 КАС
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного, враховуючи, що
обставини скоєння правопорушення
ОСОБА_1 у судовому засіданні не
спростовані, доказів неправомірності
дій відповідача при винесені постанови
в справі про адміністративне
правопорушення під час судового
розгляду не здобуто, суд приходить до
висновку, що посилання позивача на
неправомірність дій інспектора при
складанні протоколу та винесенні
постанови не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні та
спростовуються письмовими матеріалами
справи з яких встановлено, що суб'єкт
владних повноважень діяв в межах своїх
повноважень, а постанова винесена в
межах компетенції та на підставі
діючих норм КУпАП, є законною та
обґрунтованою, не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача, стягнення накладено в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, а відтак відсутні
належні правові підстави для її
скасування, у зв'язку з чим, постанову
серії ПС1 № 353753 від 10.01.2014 року слід
залишити без змін, на підставі чого в
задоволенні позову позивачу слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186
Кодексу адміністративного судочинства
України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Правилами дорожнього
руху України, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України №106 від 10
жовтня 2001 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора відділу ОР
ДПС УДАІ при УМВС України в
Кіровоградській області Кириченка
Сергія Володимировича про скасування
постанови серії ПС1 № 353753 в справі про
адміністративне правопорушення від 10
січня 2014 року, якою до ОСОБА_1
застосовано адміністративне стягнення
вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
Кодексу України про адміністративне
правопорушення, - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова