Справа № 820/11462/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2014 р.
№ 820/11462/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання -
Тверитнікові О.О.

за участю:

представника позивача - Радзівіло Л.В.

представника відповідача - Михайловій
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНЕКС" до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІНЕКС", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив суд скасувати в
повному обсязі податкові повідомлення
- рішення Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області № від 02.06.2014
року та № від 02.06.2014 року прийняті
на підставі Акту перевірки
№742/20-23-01-05/30062380 від 12.05.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податкові повідомлення -
рішення, прийняті відповідачем за
результатами проведення перевірки є
незаконними, оскільки прийняті з
порушенням вимог Податкового кодексу
України, наказів Міністерства доходів
і зборів України, а висновки, викладені
в Акті перевірки від 12.05.2014 року
№742/20-23-22-01-05/30062380 документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"ІНЕКС" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з контрагентами за
період з 01.01.2011 року 31.12.2013 року, на
підставі якого були прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства України.

Представник відповідача у судовому
засіданні та письмових запереченнях,
наданих до суду, проти позову
заперечував, зазначивши, що порушення,
встановлені в ході перевірки позивача,
зафіксовані належним чином в акті
перевірки, а оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті на
законних підставах та відповідають
чинному законодавству, у зв'язку з чим
просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове
засідання прибув, просив
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти позову
заперечував та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх сукупності
встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІНЕКС" (податковий
номер 30062380) зареєстровано у
встановленому законом порядку, як
юридична особа, набуло правового
статусу суб'єкта господарювання -
юридичної особи як платник податків,
зборів (обов'язкових платежів),
знаходиться на обліку в Харківській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області, є
платником податку на додану вартість,
що підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців та
свідоцтвом платника ПДВ.

Судом встановлено, що фахівцями
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
"ІНЕКС" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з підприємством ТОВ
"ДНС ТРАНС" (), ТОВ
"ГИГСТРОЙ" (код 38310874), ТОВ "ТатІНВЕСТ"
(код 38220399), ТОВ "ІГ "КАСПІЙДОН" (код 35270735),
ТОВ "Атлантида 2007"( код 35354275), ТОВ "МС
Імперія" (код 36306222), ТОВ "Агро Сильвер"
(код 38310859), ТОВ "Дагита" (код 35292990), ТОВ
"Сатк" (код 33901070), ТОВ "ПТК Донбас" (код
36456448), ТОВ "Арктика" (код 31846233), ТОВ "Фарт
ПР" (код 37491724), ТОВ "Легал-Світ" (код 37191226)
за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 роки.

Результати перевірки оформлені актом
№ 742/20-23-22-01-05/30062380 від 12.05.2014р.

Згідно висновків вказаного акту
перевірки за твердженням перевіряючих
в діяльності ТОВ "ІНЕКС" встановлено
порушення:

- п. 198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1, ст.201
Податкового кодексу України,
донараховано податку на додану
вартість на загальну суму 79433 грн., а
саме:

1)по взаємовідносинам ТОВ «ТАТ-ІНВЕСТ»
(код за ) на загальну суму 15000
грн. у т.ч.: за липень 2012 на суму 15000 грн.;

2)по взаємовідносинам ТОВ
"ІГ»КАСПІЙДОН" (код за ) на
загальну суму ПДВ 14833грн.. у т.ч.: за
липень 2012 на суму 14833 грн.;

3)по взаємовідносинам ТОВ "ДНС ТРАСТ"
(код за ) на загальну суму
ПДВ 18833 грн. у т.ч.: за серпень 2012р. на
суму 9833 грн; за вересень 2012р. на суму 9000
грн;

4)по взаємовідносинам ТОВ 'ТИГ СТРОЙ"
(код за ) на загальну суму
ПДВ 30767 грн. у т.ч.: за вересень 2012р. у
сумі 18433 грн за жовтень 2012р..на суму 12333
грн.

- ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України, донараховано податку
на прибуток на загальну суму 83405 грн., а
саме:

1)по взаємовідносинам ТОВ «ТАТ-ІНВЕСТ»
(код за ) на загальну суму 15750
грн.. у т.ч.: за 3 кв. 2012р. на суму 15750 грн.;

2)по взаємовідносинам ТОВ
"ІГ"КАСПІЙ-ДОН" (код за ) на
загальну суму 15575 грн.. у т.ч.: за 3 кв. 2012р.
на суму 15575 грн.;

3)по взаємовідносинам ТОВ "ДНС ТРАСТ"
(код за ) на загальну суму 19775
у т.ч.: за 3 кв. 2012р. на суму 19775 грн.;

4)по взаємовідносинам ТОВ 'ТИГ СТРОЙ"
(код за )на загальну суму 32305
грн. у т.ч.: за 3 квартал 2012р. у сумі 19355
грн за 4 кв. 2012р. на суму 12950 грн.

Позивач не погодившись з висновками
акту перевірки № 742/20-23-22-01-05/30062380 від
12.05.2014р. та 20.05.2014 року подав до
податкового органу заперечення на
вказаний акт. (т. 1 а.с. 174-185).

Листом від 26.05.2014 року
№4149/10/20-23-22-01-05 податковий орган
повідомив ТОВ "ІНЕКС", про те, що
висновки податкового органу
зафіксовані у відповідності до норм
чинного законодавства України та
підлягають залишенню без змін (т. 1 а.с.
186-204).

На підставі висновків Акту
перевірки № 742/20-23-22-01-05/30062380 від 12.05.2014р.
Харківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Харківській
області винесено податкові
повідомлення-рішення № від 02.06.2014
року, на суму 125107,50 грн. (податок на
прибуток - 83405 грн., санкції - 41702,50 грн.),
№ від 02.06.2014 року на суму 119149 грн.(
ПДВ- 79433 грн., санкція - 39715 грн.).

Однак, суд не погоджується з
такими висновками відповідача
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи,
фактичною підставою для відображення в
акті порушення позивачем ст. 138, пп. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1, ст.201
Податкового кодексу України, слугував
викладений в акті висновок відповідача
про те, що ТОВ «Інекс» документально
не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин з
ТОВ "ІГ"КАСПІЙ-ДОН" (код за )
за липень 2012, ТОВ "ДНС ТРАСТ" (код за
) за серпень 2012р. та за
вересень 2012р., ТОВ "ТИГ СТРОЙ" (код за
) за вересень та за
жовтень2012р.

При цьому, податковий орган посилався
на акти перевірок контрагентів
позивача (т. 1 а.с. 179-191), за висновками
яких усі вчинені господарські
операції не спричиняють реального
настання правових наслідків, а отже
мають ознаки нікчемності. Крім того,
податковий орган посилається та вирок
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 03.06.2013 року.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів ( у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п.п. 198.4 п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України якщо платник податку
придбає (виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника.

Згідно п. 201.1, п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) податкову накладну в
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця, яка є підставою
для нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України забороняється
включення до складу податкового
кредиту сум податку, не підтверджених
належним чином оформленими
податковими накладними. У разі, якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Таким чином, підставою для формування
податкового кредиту є наявність у
платника податку - покупця належно
оформленої податкової накладної, а
також фактичне виконання
господарської операції, за наслідками
якої у платника ПДВ виникає право на
податковий кредит.

Щодо визначення позивачеві зобов'язань
з податку на прибуток колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. 134.1 ст. 134 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податком на прибуток є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Таким чином, показник валових витрат
безпосередньо впливає на об'єкт
оподаткування.

Відповідно до п. 138.1. ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього
Кодексу; крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (138.1.1 ст. 138
Податкового кодексу України).

За змістом п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України витрати
операційної діяльності включають,
зокрема, собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно з абз. 1 п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість та валові
витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
мають бути підтверджені належним чином
складеними первинними документами, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції, що стала
підставою для формування податкового
обліку платника податку. Правильність
відображення в податковому обліку
господарських операцій відповідно до
їх реального змісту повинна
здійснюватись виключно на підставі
норм податкового законодавства. А
відтак, якщо певна господарська
операція не відбулася чи відбулася не
за тим її змістом, який відображено в
укладених платником податків
договорах, то це є підставою для
застосування відповідних наслідків у
податковому обліку.

Судом встановлено, що між ПП фірма
"ІНЕКС" (замовник) та ТОВ «ТАТ-ІНВЕСТ»
(виконавець) був укладений Договір
доручення №140612 від 14.06.2012 року згідно
п.1.1. якого повірений зобов'язується за
рахунок довірителя та від його імені
знайти замовників, які потребують в
охоронних послугах, провести
переговори та забезпечити укладання
договорів про надання охоронних послуг
.

Згідно з ч.і ст. 1000 ЦК України за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені і за рахунок другої сторони
(Доверителя) певні юридичні дії.
Правочин вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

За правилами ч. 1ст. 1002 ЦК України
повірений має право на плату за
виконання свого зобов'язання за
договором доручення, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У договорі доручення або у виданій на
підставі договору довіреності мають
бути чітко визначені юридичні дії, які
належить вчинити повіреному. Дії, які
належать вчинити повіреному мають бути
правомірними, конкретними та
здійсненими (ст.1003 ЦК України).

За виконання доручення повірений
отримує від довірителя винагороду у
розмірі 45000,00 грн. в т.ч. ПДВ 7500,00 грн.
(п.5.1. договору), термін дії договору - до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків (п.8. договору).

На підставі вказаного договору
позивачем ТОВ «ТАТ-ІНВЕСТ» було
видано довіреність на його виконання.

Фактичне виконання цього договору
підтверджується копіями рахунку
фактури, актом виконаних робіт №407 від
19 липня 2012 року ,№300 від 16.07.2012,
податковою накладною № 407 від 19 липня
2012р., № 300 від 16.07.2012 , платіжними
дорученнями: № 559 від 13 серпня 2012,№ 552
від 09 серпня 2012 року, звітом повіреного
від 27.07.2012року та укладеними договорами
на охорону об'єкту з ПАО «АЛЬЯНС», та
ВАТ «Ольшанська меблева фабрика»
загальною вартістю на суму 954480000,00 грн.

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 631.

Отримані від ТОВ «ТАТ-ІНВЕСТ»
податкові накладні включені до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних.

Також, між ТОВ "ІНЕКС" (замовник) та ТОВ
«ДНС-ТРАСТ» (виконавець) був укладений
Договір доручення №190712 від 19.07.2012 року
згідно п.1.1. якого повірений
зобов'язується за рахунок довірителя
та від його імені знайти замовників,
які потребують в охоронних послугах,
провести переговори та забезпечити
укладання договорів про надання
охоронних послуг .

За виконання доручення повірений
отримує від довірителя винагороду у
розмірі 59000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 9833,33 грн.
(гг.5.1. договору), термін дії договору -
до повного виконання сторонами своїх
обов'язків (п.8. договору)

На підставі вказаного договору
позивачем ТОВ «ДНС ТРАСТ» було видано
довіреність на його виконання.

Фактичне виконання цього договору
підтверджується актом виконаних робіт
№637 від 16 серпня 2012року, податковою
накладною№637 від 16 серпня 2012року,;
платіжними дорученнями № 608 от 07
вересня 2012, № 605 от 07 вересня 2012р., звіт
повіреного від 27.08.2012року та укладеними
договорами на охорону об'єкту з ОАО
«ШТУРБІЗНЕСЦЕНТ», МЧП «Фирма ЕРИДОН»,
загальною вартістю 167720,00 грн.

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 63 1 .

Отримані від ТОВ «ДНС-ТРАСТ» податкові
накладні включені до реєстру отриманих
та виданих податкових накладних).

Судом встановлено, що між ТОВ "ІНЕКС"
(замовник) та ТОВ «ДНС-ТРАСТ»
(виконавець) був укладений Договір
доручення №020812 від 02.08.2012 року згідно
п.1.1. якого повірений зобов'язується за
рахунок довірителя та від його імені
знайти замовників, які потребують в
охоронних послугах, провести
переговори та забезпечити укладання
договорів про надання охоронних послуг
.

За виконання доручення повірений
отримує від довірителя винагороду у
розмірі 54000,00 грн. в т.ч. ПДВ -19000,00 грн.
(п.5.1. договору),термін дії договору - до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків (п.8. договору)

На підставі вказаного договору
позивачем ТОВ «ДНС ТРАСТ» було
видано довіреність на його виконання.

Фактичне виконання цього договору
підтверджується копіями рахунку
фактури, актом виконаних робіт № 532 від
14 вересня 2012року,податковою накладною
№ 532 від 14 вересня 2012 року,платіжними
дорученнями №664 від 11 жовтня 2012,№ 667 від
09 жовтня 2012р.№ 658 від 09 жовтня 2012, звіт
повіреного від 14.09.2012року та укладеними
договорами на охорону об'єкту з ТОВ
«Юр-Експерт».

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 631.

Отримані від ТОВ «ДНС ТРАСТ» податкові
накладні включені до реєстру отриманих
та виданих податкових накладних.

Між ТОВ «ІНЕКС» та ТОВ «ГИГ СТРОЙ»
укладено Договір № 260912 від 26.09.2012 року
про надання
інформаційно-консультаційних послуг
предметом якого згідно п. 1.1. є надання
замовнику
інформаційно-консультаційних послуг
по вивченню ринку попиту та пропозиції
ринку охоронних послуг на території
України, в тому числі вивчення ринку
охоронних послуг в Україні, аналіз
діяльності та перспективні плани
охоронних фірм, формування ринкової
поведінки на підставі досліджень,
маркетингові дослідження сучасної
системи безпеки в місті Харкові.

Вартість послуг за даним договором
становить 74000,00 гри., в т.ч. ПДВ-12333, 34 грн.
(п. 4,-1. договору), термін дії договору -
до 31.12.2012 року за умови повного
виконання сторонами своїх обов'язків.
5.1. договору).

Фактичне виконання цього договору
підтверджується: актами прийняття
робіт (наданих послуг) № 953 від 24.10.2012 р.
та № 1002 від25.10.2012 р., податкових
накладних № № 953 від 24.10.2012 р. та № 1002
від 25.10.2012 р., копіями платіжних
доручень № 720 від 13 листопада 2012р,,№ 712
від 07 листопада 2012 року, письмовим
звітом ТОВ «ГІГ СТРОЙ».

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, що підтверджується
оборотно - сальдовими відомостями по
рахунку 631. Дані податкові накладні
включені до реєстру отриманих та
виданих податкових накладних .

На підставі наданих послуг були
знайдені нові контрагенти з якими
укладенодоговори на охоронні послуги.

Також, між ТОВ"ІНЕКС" (замовник) та ТОВ
«ГИГ СТРОЙ» (виконавець) був укладений
Договір доручення №180712 від 18.07.2012
року згідно п.1.1. якого повірений
зобов'язується за рахунок
довірителя та від його імені
знайти замовників, які потребують в
охоронних послугах, провести
переговори та забезпечити укладання
договорів про надання охоронних послуг
.

За виконання доручення повірений
отримує від довірителя винагороду у
розмірі 59000,00 грн. в т.ч. ПДВ20%-9833,33 грн.
(п.5.1. договору), термін дії договору - до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків (п.8. договору)

На підставі вказаного договору
позивачем ТОВ «ГИГ СТРОЙ» було
видано довіреність на його виконання.

Фактичне виконання цього договору
підтверджується: актом виконаних робіт
№ 261 від 18.07. 2012року; податковою
накладною № 261 від 18.07. 2012 року;
платіжними дорученнями № 617 від 12
вересня 2012, № 615 від 12 вересня 2012 року,
звіт повіреного від 27.08.2012року та
укладеними договорами на охорону
об'єкту з ТОВ«АЛЬ-ПАРІ»ТОВ «КРОМ». На
загальну суму 238800,00 грн.

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 631 .

Отримані від ТОВ «ГИГ-СТРОЙ» податкові
накладні включені до реєстру отриманих
та виданих податкових накладних).

Судом встановллено, між ТОВ "ІНЕКС"
(замовник) та ТОВ «ГИГ СТРОЙ»
(виконавець) був укладений Договір
доручення №200812 від 20.08.2012 року згідно
п.1.1. якого повірений зобов'язується за
рахунок довірителя та від його імені
знайти замовників, які потребують в
охоронних послугах, провести
переговори та забезпечити укладання
договорів про надання охоронних послуг
.

За виконання доручення повірений
отримує від довірителя винагороду у
розмірі 51600,00 грн. в т.ч. ПДВ 8600,00грн. (п.5.1.
договору), термін дії договору - до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків (п.8. договору)

На підставі вказаного договору
позивачем ТОВ «ГИГСТРОЙ» було
видано довіреність на його виконання.

Фактичне виконання цього договору
підтверджується: актом виконаних робіт
№ 1169 від 28 вересня 2012року. податковою
накладною №1169 від 28 вересня 2012 року.
платіжними дорученнями №№ 663 від 11
жовтня 2012р., звіт повіреного від
28.09.2012року та укладеними договорами на
охорону об'єкту з 000 «Актіон Україна»
загальною вартістю 384000,00 гри.

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 631.

Отримані від ТОВ «ГИГ-СТРОЙ» податкові
накладні включені до реєстру отриманих
та виданих податкових накладних).

Також, між ТОВ "ІНЕКС" (замовник) та ТОВ
«Інвестиційна Група «Каспій Дон»»
(виконавець) був укладений Договір
доручення № 080612 від 08.06.2012 року згідно
п.1.1. якого повірений зобов'язується за
рахунок довірителя та від його імені
знайти замовників, які потребують в
охоронних послугах, провести
переговори та забезпечити укладання
договорів про надання охоронних послуг
.

За виконання доручення повірений
отримує від довірителя винагороду у
розмірі 89000,00 грн. в т.ч. ПДВ 14833,33 грн.
(п.5.1. договору), термін дії договору - до
повного виконання сторонами своїх
обов'язків (п.8. договору).

На підставі вказаного договору
позивачем ТОВ «ІГ «КАСПІЙ ДОН» було
видано довіреність на його виконання.

Фактичне виконання цього договору
підтверджується актом виконаних робіт
№ 261 від 14 липня 2012року, № 557 від 24 липня
2012року, податковою накладною № № 261 від
14 липня 2012року, № 557 від 24 липня 2012року
платіжними дорученнями №549 від 09.08.2012,
№ 546 від 07.08.2012, звітом повіреного від
24.072012року та укладеними договорами на
охорону об'єкту з ПАО «Електромашина»
загальною вартістю 456000,00 грн.

Отримані послуги були оприбутковані
позивачем, що підтверджується
оборотно-сальдовою відомістю по
рахунку 631 .

Отримані від ТОВ «ІГ «КаспійДон»
податкові накладні включені до реєстру
отриманих та виданих податкових
накладних).

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Первинні документи за своєю формою та
змістом відповідають вимогам чинного
законодавства, наявності недоліків
(дефектів форми, змісту або походження),
які б згідно з п. 201.1, п. 201.4, п. 201.8 ст. 201
Податкового кодексу України, ч.2 ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність", п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення)
спричиняли втрату означеною накладною
юридичного статусу первинного
документу, судом не виявлено.

На час видачі податкових накладних
контрагенти позивача були
зареєстровані в установленому законом
порядку, знаходилися на обліку в
податковому органі, мали статус
платників ПДВ, свідоцтва платників ПДВ
не були анульовані на момент укладання
та виконання угод, докази що
спростовують ці обставини
відповідачем до суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд
зазначає, що позивач мав право на
формування витрат по операціях з ТОВ
"Тат - Інвест" (податковий номер 38220399),
ТОВ "ДНС Траст" (податковий номер 38264462),
ТОВ "Гиг Строй" (податковий номер 38310874),
ТОВ "ІГ "Каспій-Дон" (податковий номер
35270735) за перевіряємий період, адже
вказані витрати підтверджені
первинними бухгалтерськими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачено правилами
ведення бухгалтерського обліку, мають
всі обов'язкові реквізити, які
визначені діючим законодавством, є в
наявності у позивача та свідчать про
те, що отримані позивачем товари,
послуги (роботи) були використані в
господарській діяльності.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. У разі
невиконання контрагентами покупця
своїх обов'язків перед податковими
органами та бюджетом, такі дії тягнуть
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цих осіб. Зазначена
обставина не є підставою для
позбавлення платника податку, в даному
випадку позивача, права на включення
сплачених сум до складу податкового
кредиту, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо
отримання такого права та має всі
документальні підтвердження їх
розміру.

Водночас, якщо особа не виконує своїх
зобов'язань по сплаті податку до
бюджету або вчиняє будь-які інші
протиправні дії, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначені обставини не є підставою для
позбавлення платника податку на додану
вартість права на податковий кредит у
разі, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо його
формування та має всі документальні
підтвердження його розміру. Висування
будь-яких інших умов для формування
податкового кредиту, ніж ті, що прямо
передбачені законом, не може вважатись
правомірним.

Ця позиція узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії"
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку
Європейського Суду з прав людини, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Податковим органом ані до суду першої
інстанції, ані до суду апеляційної
інстанції не надано доказів, які б
свідчили про відсутність реального
характеру господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Тат - Інвест"
(податковий номер 38220399), ТОВ "ДНС Траст"
(податковий номер 38264462), ТОВ "Гиг Строй"
(податковий номер 38310874), ТОВ "ІГ
"Каспій-Дон" (податковий номер 35270735) і
які б підтверджували висновки акту
перевірки № 742/20-23-22-01-05/30062380 від 12.05.2014р.
про вчинення позивачем дій, які
руйнують систему оподаткування в
України та об'єктивно приводять до
порушення інтересів держави та
суспільства в цілому.

Під час розгляду справи, не
встановлено фактів, які свідчили б про
те, що зміст укладених договорів не
відповідає діючому законодавству
України, дійсним намірам сторін та що
ці наміри спрямовані на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Стосовно посилання контролюючого
органу на вирок Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 03.06.2013
року колегія суддів зазначає наступне.

За змістом цього вироку до
кримінальної відповідальності за
вчинення злочинів, передбачених ст. 28
ч.3, ст. 205 ч. 2 КК України, притягнуто
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Згідно
встановлених цим вироком обставин, за
участю вказаних осіб у складі
організованої групи, що попередньо
зорганізувалася у стійке об'єднання
для вчинення злочинів, об'єднаних
єдиним планом з розподілом функцій
учасників групи, спрямованих на
досягнення цього плану, відомого всім
учасникам групи, а також легалізації
(відмиванні) доходів, одержаних
злочинним шляхом, тобто, проведення
фінансових операцій з грошовими
коштами, одержаними внаслідок вчинення
суспільно небезпечного
противоправного діяння, що передувало
легалізації (відмиванню) доходів, а
також вчинення дій, спрямованих на
приховування чи маскування
незаконного походження таких коштів,
підшукували юридичних осіб реального
сектору економіки з метою оформлення з
ними безтоварних операцій від імені
ТОВ "Тат-Інвест", ТОВ "Днс Траст", ТОВ "Гиг
Строй".

При цьому, документи, якими позивач та
його контрагенти оформлювали свої
господарські операції, не
досліджувалися під час розгляду
вищевказаної кримінальної справи
судом, реквізити цих документів
відсутні у переліку документів,
наведених у вироку, а самі акти
перевірок контрагентів позивача
взагалі не значаться у цьому вироку
серед досліджених доказів.

Як випливає з ч. 4 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
, вирок суду в кримінальній справі або
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Суд зазначає, що норма частини
четвертої статті 72 КАС України
поширюється лише на особу, щодо якої
постановлено відповідний вирок або
прийнято постанову. Тому обов'язковими
є лише обставини щодо безпосередньо
цієї особи (засудженого (виправданого)
або притягнутого (не притягнутого) до
адміністративної відповідальності), а
не щодо інших осіб.

Не можна вважати обов'язковими
обставини щодо діяння фізичної особи,
встановлені під час розгляду
кримінальної справи, при оцінці
правомірності поведінки юридичної
особи, працівником (представником) якої
була ця фізична особа, якщо йдеться про
відповідальність за порушення
юридичною особою законодавства,
дотримання якого контролюється
податковими органами.

Суд вважає, вищевказаний вирок не
містить встановлених обставин щодо
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами, які б в силу ч. 1
ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України не потребували б
доказування.

Таким чином, висновок податкового
органу про підтвердження порушень,
зафіксованих в Акті перевірки, фактом
притягнення до кримінальної
відповідальності за вчинення злочинів,
передбачених ст. 28 ч.3, ст. 205 ч. 2 КК
України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є
безпідставним, оскільки обставини,
наведені у постановах, не є
преюдиціальними, вказані в них
порушення не є аналогічними тим, які
інкримінуються ТОВ "ІНЕКС".

Крім того, копія вироку
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 03.06.2013 року не містить
відмітки суду про набрання законної
чинності цим вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Предметом доказування у відповідній
категорії справ є реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій, а також реальність усіх даних,
наведених у документах, що надають
право на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування.

Суд зазначає, що в силу закону
отримання податковим органом акту
перевірки, довідки зустрічної звірки
або акту про неможливість проведення
зустрічної звірки, в яких викладені
висновки про наявність ознак фіктивної
господарської діяльності, відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій, вчинення
контрагентом платника податків
нікчемного правочину або відображення
в звітності показників господарських
операцій, які фактично не відбулись, не
звільняє такий податковий орган від
виконання обов'язку по самостійному
встановленню та доведенню факту
вчинення платником податків порушення
закону, акт перевірки контрагента або
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки тощо, не має
преюдиціального значення при розгляді
справи судом та не є документом, що
достовірно та безсумнівно
підтверджують обставини фактичної
дійсності.

Таким чином, зазначені відповідачем в
акті перевірки обставини не є
підставою для позбавлення платника
податку права на формування валових
витрат та податковий кредит з ПДВ у
випадку, коли останній виконав усі
передбачені законом умови стосовно
отримання такого права та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.
Адже, Податковий кодекс України не
ставить право платника ПДВ на
податковий кредит в залежність від дій
або бездіяльності його контрагентів чи
відсутності їх за місцезнаходженням,
так само відсутності у контрагентів
основних фондів, кваліфікованого
персоналу тощо. І в разі порушення
контрагентом податкової дисципліни
відповідальність та негативні
наслідки мають настати саме для цієї
особи, оскільки позивач та його
контрагент є окремими суб'єктами
господарювання зі статусом юридичної
особи, окремими платниками податку на
додану вартість, кожен з яких має свої
межі юридичної відповідальності, яка є
індивідуальною, виходячи з вимог ст. 61
Конституції України.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що господарські
операції між позивачем та його
контрагентами мали реальний характер,
діяльність позивача була спрямована на
отримання економічної вигоди від
підприємницької діяльності,
підприємства ознак фіктивності на час
здійснення господарської операції не
мали, що зумовлює хибність висновків
податкового органу.

Суд вважає, що позивачем правомірно
віднесено до складу валових витрат
вартість придбаного товару та послуг
від контрагентів та сформовано
податковий кредит на підставі
виписаних контрагентами податкових
накладних, отриманих в ході виконання
господарських операцій, підтверджених
належними первинними документами, що
ґрунтується на вимогах Податкового
кодексу України, а отже донарахування
податку на прибуток та податку на
додану вартість є необґрунтованим.

В зв'язку з тим, що податковий орган не
мав належних підстав для збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість та податку на
прибуток, то згідно положень
Податкового кодексу України
відповідач також не мав правових
підстав для визначення позивачу
штрафних (фінансових) санкцій.

Стаття 19 Конституції встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
висновки, і не довів правомірності
прийнятих ним податкових
повідомлень-рішень. За таких умов,
оскаржувані позивачем податкові
повідомлення-рішення № від 02.06.2014
року, № від 02.06.2014 року не
відповідають вимогам закону, що є
підставою для їх скасування.

Враховуючи зазначене суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
враховуючи, що рішення приймається на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення
документально підтверджених судових
витрат з держбюджету на користь
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНЕКС" до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
№ від 02.06.2014 року, № від
02.06.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4011, отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова
Харківської області, код 37999628, МФО 851011,
банк ГУДКСУ у Харківській області) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНЕКС" ( ) судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений
21.07.2014 року.