Справа № 804/8060/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
01 липня 2014 р. Справа № 804/8060/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М. при
секретаріПрихно К.С. за участю:
представника позивача представника
відповідача Новікова М.А. Михайлова Д.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
10 червня 2014 року Дніпропетровське
обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів звернулося до суду
із адміністративним позовом до
міського комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі", в якому просить стягнути з
відповідача на користь
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 341429,94 грн. та стягнути з
відповідача на користь
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів пеню за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 102,43 грн.
В обґрунтування позову позивач
посилається на вимоги ст. 19 Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні", в
редакції від 06.10.05 р. № 2660 - IV, якими для
підприємств, установ, організацій,
незалежно від форм власності і
господарювання, встановлюється
норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів у розмірі 4 відсотків від
середньооблікової чисельності
штатних працівників облікового складу
за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік -
у кількості одного робочого місця.
Стаття 20 зазначеного Закону
встановлює, що підприємства незалежно
від форми власності і господарювання,
де кількість працюючих інвалідів
менша, ніж установлено нормативом,
передбаченим частиною першою статті 19
цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду України
соціального захисту інвалідів штрафні
санкції, сума яких визначається у
розмірі середньорічної заробітної
плати на відповідному підприємстві (в
об'єднанні), в установі, організації за
кожне робоче місце не зайняте
інвалідом. З урахуванням викладеного,
позивач нарахував штрафні санкцій за
порушення відповідачем нормативу
робочих місць, розмір штрафу склав 341
429,94 грн. та пеня за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 102,43 грн.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, позовні
вимоги просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив позов залишити без задоволення,
та додатково пояснив, що законодавство
України обов'язок з працевлаштування
інвалідів покладає на орган державної
влади з питань праці та соціальної
політики, органи місцевого
самоврядування, громадські
організації інвалідів, але цьому мають
передувати певні дії підприємств,
установ і організацій зі створення
робочих місць для інвалідів та з
відповідного інформування зазначених
органів з метою працевлаштування
Також представник позивача пояснив, що
МКП «Дніпропетровські міські теплові
мережі» видано наказ від 08.01.2013 року № 01
«Про створення робочих місць для
інвалідів», та щомісяця подавало до
Жовтневого районного центру
зайнятості звіти про наявність
вакансій для працевлаштування
Окрім того, у цей період підприємством
самостійно працевлаштовані 25
Таким чином, стверджує представник
відповідача, підприємством було
виконано вимоги чинного законодавства
України щодо створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
інформування відповідного центру
зайнятості з метою їх
працевлаштування. Проте, районний
центр зайнятості відповідно до
вказаних вище норм права не направляв
до відповідача жодного інваліда для
Сам по собі факт відсутності
працевлаштованих інвалідів відповідно
до нормативу ще не є безспірною
підставою для відповідальності,
оскільки відповідачем вчинено всіх
залежних від нього заходів для
працевлаштування інвалідів на
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доказі в їх
сукупності, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до звіту МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
наданого Дніпропетровському обласному
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів, середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
- 2 354 особи; кількість інвалідів штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог Закону - 94 особи. Фактично у
відповідача штатні працівники, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність,
обліковуються у кількості 85 осіб.
Таким чином, незайнятими інвалідами на
підприємстві було 9 робочих місць.
Згідно ст. 19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць, виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.
Порядок реєстрації у Фонді соціального
захисту інвалідів, його відділеннях,
строки подання йому звітів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів, зарахування кількості
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, контролю за виконанням
нормативів робочих місць та перевірки
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, щодо їх реєстрації у
Фонді соціального захисту інвалідів,
його відділеннях, подачі щорічного
звіту та сплати ними
адміністративно-господарських
санкцій, а також надання державній
службі зайнятості інформації,
необхідної для організації
працевлаштування інвалідів,
визначаються Кабінетом Міністрів
Відділення Фонду соціального захисту
інвалідів з метою контролю за
виконанням нормативу робочих місць,
передбаченого частиною першою цієї
статті, мають право в порядку,
передбаченому Кабінетом Міністрів
України, здійснювати перевірки
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, щодо реєстрації у Фонді
соціального захисту інвалідів, подачі
ними звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів, виконання
нормативу робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, у тому
числі шляхом зарахування та сплати
ними адміністративно-господарських
Статтею 20 вищевказаного Закону
передбачено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.
Сплату адміністративно-господарських
санкцій і пені підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
проводять відповідно до закону за
рахунок прибутку, який залишається в їх
розпорядженні після сплати всіх
податків і зборів (обов'язкових
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського Кодексу
Спори, що виникають із правовідносин за
статтями 19, 20 цього Закону, вирішуються
Фондом соціального захисту інвалідів
або в судовому порядку. Фонд
соціального захисту інвалідів, його
відділення мають право захищати свої
права та законні інтереси, у тому числі
в суді.
З огляду на приписи статті 238
Господарського кодексу України, до
суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків, та за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
Підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин відповідно до
статті 218 цього Кодексу є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Відтак, при вирішенні питання про
правомірність стягнення
адміністративно-господарських санкцій
слід виходити із загальних норм права
відносно відповідальності за
порушення зобов'язань та встановлення
в діях або бездіяльності роботодавця
складу правопорушення з метою
застосування юридичної
відповідальності у вигляді
адміністративно-господарських
Елементами правопорушення є вина та
наявність причинного зв'язку між самим
порушенням та його наслідками.
Так, згідно до статті 18 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" від 21 березня 1991
року, забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.
В силу частини 3 статті 18-1 цього Закону
державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
Відповідно до Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 70 від 31 січня 2007
року, звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду, в яких вони
зареєстровані, за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом. Датою надходження звіту
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів вважається дата подання
роботодавцем звіту до відділення
Фонду, а у разі надсилання його поштою -
дата на поштовому штемпелі. Інформацію
про наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Таким чином, суд приходить до висновку,
що покладення на підприємства,
установи, організації громадських
організацій інвалідів, які
використовують найману працю,
обов'язку працевлаштування інвалідів,
передбачає виділення та створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальних
робочих місць, створення для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечення
інших соціально-економічних гарантій,
а також надання державній службі
зайнятості інформації, необхідної для
організації працевлаштування
В матеріалах справи наявні докази
того, що позивач протягом 2013 року
звертався до Жовтневого районного
центру зайнятості із зазначенням
вакантних посад для можливого
працевлаштування інвалідів а саме:
слюсар-ремонтник, слюсар з КВП та А, що
підтверджують форми статистичної
звітності 3-ПН за 2013 рік. З даних звітів
вбачається, що підприємство щомісячно
зазначало про наявність вакантних
місць для працевлаштування інвалідів.
Жовтневим районним центром зайнятості
протягом 2013 року інваліди для
працевлаштування не направлялись.
Доказом активних дій відповідача щодо
працевлаштування інвалідів слугує
Наказ від 08.01.2013 р. №01. Згідно вказаного
Наказу директором підприємства
визначено створити на МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» робочі місця для інвалідів,
начальникам районів та структурних
підрозділів забезпечити безпечні
умови праці працюючим інвалідам.
У 2013 році підприємством самостійно
працевлаштовані 25 інвалідів.
Таким чином, із матеріалів справи та
представлених позивачем доказів, не
вбачається бездіяльності та
протиправних дій відповідача, його
вини у не працевлаштуванні інвалідів,
що є складовими правопорушення.
Відповідачем здійснені всі залежні від
нього заходи по організації робочих
місць для інвалідів, а тому відсутні
правові підстави для застосування
адміністративно-господарських
санкцій, адже, по своїй правовій
природі штрафні санкції
застосовуються за порушення
законодавства діями чи бездіяльністю,
тобто за неналежне виконання обов'язку
покладеного законом.
Доказів, які б свідчили про те, що
підприємство відмовило у прийнятті на
роботу інвалідам, які безпосередньо
зверталися до підприємства
відповідача або які були направлені
центром зайнятості, позивач суду не
З урахуванням сукупності викладених
обставин, враховуючи вимоги чинного
законодавства, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови складено
07 липня 2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили 07 липня 2014 року.
Суддя З оригіналом згідно. Помічник
судді В.М. Олійник
В.М.
Олійник Е.Г. Лоба