Справа № 266/2614/14-а
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/2614/14-а
Провадженя№ 2-а/266/165/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суд м.
Маріуполя Пантелєєв Д.Г. розглянувши у
скороченому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Приморського
району Маріупольської міської ради
визнання неправомірними дії та
зобов'язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року позивач звернулася з
позовом до суду, в якому просила
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо невиплати їй у
повному обсязі допомоги по догляду за
дитиною з 01 грудня 2013 року, зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити їй
недоплачену щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01 грудня 2013
року; зобов'язати відповідача
виплачувати їй допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у відповідності з нормами діючого
законодавства, але не менше
прожиткового мінімуму.

Ухвалою суду від 03.07.2013 року позовні
вимоги в частині поновлення строку для
звернення до суду з 01.12.2013 року по 02.01.2014
року включно залишені без розгляду,
щодо вимог з 03.01.2014 року відповідно до п.
2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України відкрите
скорочене провадження.

Відповідач у встановлений строк надав
до суду свої письмові заперечення, в
яких позовні вимоги не визнає та прохає
суд в їх задоволенні відмовити.

Суд дослідивши письмові докази по
справі, приходить до наступних
висновків:

Так, ОСОБА_2 є матір'ю дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
її свідоцтва про народження, та
фактично здійснює догляд за нею, а тому
відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
„Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
має право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом.

Розглядаючи адміністративну справу по
суті, суд приходить до висновку про те,
що правовідносини, які виникли між
позивачем та відповідачем слід
розглядати із застосуванням
Конституції України, Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», Закону України «Про держаний
бюджет на 2013 рік», Закону України «Про
держаний бюджет на 2014 рік».

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007
№107-VІ «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від 21.11.1992
№ 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ
(далі - Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону
№2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни
до Закону № 2811-ХІІ та Закону №
2240-III. Зокрема, змінами до статті 13
Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення №
10-рп/2008) визнано неконституційними
низку положень Закону № 107-VI, в тому
числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI
було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані іншими Законами, не
встановлювалось на 2011,2012,2013 роки інший,
ніж у Законах №2811-ХII та №2240-III
розмір допомоги, а дії Законів про
бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та
2010 роках, спірні правовідносини з
01.01.2011р. регулюються Законами №2811-ХII
та №2240-III, а положення Постанови КМУ
№1751 від 27.12.2001р. в тій частині, в якій
воно суперечить названим законам,
застосовуватися не може. Отже, з 01.01.2011р.
у відповідача виник обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірах, передбачених
Законами №2811-ХII та 2240-III.

Крім того, суд звертає увагу, що така
правова позиція викладена в постанові
Вищого адміністративного суду України
від 21.08.2012 року по справі № К/9991/33496/12 та
в постанові Верховного Суду України
від 25.12.2012 року.

Оскільки у справі, що розглядається,
встановлено, що спір виник щодо виплати
допомоги на дитину особі, яка не
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги позивачу ОСОБА_2 у зазначеному
періоді, поширюються норми
спеціального закону, яким є Закон
№2811-ХII "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", відповідно до статті 15 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи наведене, нарахування та
виплата допомоги по досягненню дитиною
трьох років, повинна здійснюватися
позивачеві відповідачем відповідно до
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», а саме у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Таким чином, вихідним критерієм
обчислення цієї допомоги позивачу є
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років, який встановлений Законами
України про державний бюджет України
на 2013 та 2014 роки.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
перерахунок та виплату їй недоплаченої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 03 січня 2014 року по 11 червня 2014
року з урахуванням фактично здійснених
за цей час виплат, виходячи з розміру не
меншого прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Тому, на користь
позивача з Державного бюджету України
слід стягнути понесені останнім судові
витрати в розмірі 73.08 грн.

Керуючись ст.ст. 162, 163, 183-2 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Приморського району Маріупольської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Приморського району Маріупольської
міської ради щодо нарахування та
виплати державної допомоги ОСОБА_2 по
догляду за дитиною (ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому ніж
розмір прожиткового мінімуму для дітей
до 6 років.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Приморського району
Маріупольської міської ради здійснити,
з врахуванням виплачених сум,
перерахунок та виплату ОСОБА_2
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною (ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 03 січня 2014 року по 11
червня 2014 року включно, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт
НОМЕР_3, виданий 26 грудня 1995 року, ІНН
НОМЕР_2 понесені нею судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на
постанову суду може бути подана до
апеляційного адміністративного суду
Донецької області через Приморський
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови.

Суддя:
Пантелєєв Д. Г.