Справа № К/9991/59155/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/59155/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Народицькому районі
Житомирської області про визнання дій
неправомірними та перерахунок пенсії
за касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області на постанову Народицького
районного суду Житомирської області
від 24 березня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 15 червня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорії 1, є інвалідом ІІ
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС, тому відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком
та державної пенсії для інвалідів ІІ
групи в розмірі, не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком. В зв'язку з
тим, що зазначені виплати були
проведені у значно меншому розмірі,
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області із заявою про перерахунок
призначеної пенсії, але відповідач
відмовив у цьому. Просила визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області щодо відмови здійснити
позивачу перерахунок пенсії за її
заявою; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області здійснити позивачу
перерахунок пенсії відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, та встановити
її розмір станом на 1 листопада 2009 року
в сумі 4760 грн та в подальшому
здійснювати перерахунки пенсії
відповідно до зміни мінімальної пенсії
за віком з дня її встановлення.

Постановою Народицького районного
суду Житомирської області від 24
березня 2010 року позов ОСОБА_1 було
задоволено частково. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області щодо відмови позивачу
перерахувати додаткову пенсію у
відповідності до вимог статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Народицькому районі
Житомирської області провести ОСОБА_1 з
11 грудня 2008 року по 10 грудня 2009 року
перерахунок розміру додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбаченої статтею 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку 75 процентів мінімальної
пенсії за віком. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 15 червня 2010
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області відхилено, постанову
Народицького районного суду
Житомирської області від 24 березня 2010
року залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області, судами порушення норм чинного
процесуального і матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
направити справу на новий судовий
розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорії 1,
є інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, правомірно
відмовив у задоволенні позовної вимоги
про перерахунок ОСОБА_1 державної
пенсії по інвалідності, тому що
позивачу була призначена пенсія за
віком на підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» згідно з поданою нею
заявою від 4 серпня 2000 року, із заявою
про переведення на пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивач у встановленому порядку до
відповідача не зверталася.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ (в
редакції, що діяла до 1 січня 2008 року)
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи - у розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI статтю 50 Закону №
796-ХІІ викладено в новій редакції,
відповідно до якої особам, віднесеним
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи - у
розмірі 20 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI
визнані неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 50 Закону № 796-ХІІ, є мінімальний
розмір пенсії за віком, який відповідно
до частини першої статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-ІV вираховується
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, тобто законами
України про Державний бюджет на
відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
мінімальний розмір пенсії за віком,
який вираховується виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законами про Державний бюджет України
на відповідні роки, а не розміри
твердих сум, що установлені
постановами Кабінету Міністрів
України «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок державного бюджету» від 3 січня
2002 року № 1 (з урахуванням змін,
внесених постановою Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 13 липня 2004 року
№ 894) та «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»
від 28 травня 2008 року №530.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційних скарг висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Народицькому районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Народицького районного суду
Житомирської області від 24 березня 2010
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 15 червня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.