Справа № 755/9353/13-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9353/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П..

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
адміністративну справу за
адміністративним позовом: ОСОБА_1 до
старшого інспектора ВДАІ
Миронівського РВ капітана міліції
Євтушенка Сергія Михайловича про
визнання не чинним рішення про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом, в якому
просить суд: скасувати постанову АА
444110, винесену відносно нього капітаном
міліції старшим інспектором ВДАІ
Миронівського РВ Євтушенко С.М.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 21 квітня 2013 року,
керуючи автопоїздом він рухався по
автодорозі Київ-Знамянка. На
автомобіль, згідно вимог п. 2.1. Правил
дорожнього руху є поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, на причіп поліс
відсутній, так як причіп не являється
механічним транспортним засобом і
призначений для руху тільки у з'єднанні
з іншим транспортним засобом. Поблизу
с. Іванівка, він став учасником ДТП в
якості потерпілого. При оформленні
протоколів про ДТП співробітниками ДАІ
на нього був складений протокол (серія
АІ1 № 455878) про адміністративне
правопорушення, за порушення вимог п.
2.1. Правил дорожнього руху. На
зауваження, що п. 2.1. Правил дорожнього
руху розповсюджується тільки на
механічні транспортні засоби, до яких
причіп не відноситься, інспектор ДАІ
відповів, що вони керуються таблицею
(коригуючи коефіцієнтів), в яких причіп
є. На автопоїзд коригуючи коефіцієнти
не встановлені, тобто він (згідно
абзацу 2 ст. 1.5. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів») не вважається транспортним
засобом і дія названого Закону на нього
не поширюється.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву, в якій підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
справу розглядати у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача
- суб'єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причину неприбуття, розгляд
справи не відкладається, справу може
бути вирішено на підставі наявних у
справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС
України, місцевим загальним судом як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Рішення відповідача - постанова
про притягнення до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
квітня 2013 року старшим інспектором
ВДАІ Миронівського РВ капітана міліції
Євтушенко С.М. було винесено постанову
в справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 444110, згідно
якої 21 квітня 2013 року о 15 годині 30
хвилин по а/д Київ-Знам'янка, водій
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 керував
автомобілем «Samand LX», д.н.з. НОМЕР_3 з
причіпом ПГ д.н.з. НОМЕР_2, на який був
відсутній поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Зазначена постанова судом
перевірялась на предмет дотримання
суб'єктом владних повноважень
принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме, чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП,
доказами у справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно ст. 256 КпАП України, у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складання, посада, прізвище, ім'я
по-батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягується
до адміністративної відповідальності;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Протокол
підписується особою, яка його склала і
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами.

Згідно ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Крім того,
суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у ньому
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. Проте, в
даному адміністративному позові
відповідач не надав доказів, які б
спростували пояснення та докази надані
позивачем.

Згідно п. п. ґ п. 2.1. Правил дорожнього
руху України, водій механічного
транспортного засобу повинен мати при
собі: поліс (сертифікат) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Водії, які
відповідно до законодавства
звільняються від обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на території
України, повинні мати при собі
відповідні підтвердні документи
(посвідчення).

Як вбачається з постанови в справі про
адміністративне правопорушення,
відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 було
порушено вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою
передбачено, що керування транспортним
засобом особою, яка не має при собі або
не пред'явила для перевірки
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційного документа на
транспортний засіб, а у випадках,
передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
"Зелена картка") тягне за собою
адміністративну відповідальність.

Згідно постанови в справі про
адміністративне правопорушення,
відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 не
мав полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності на
причіп ПГ д.н.з. НОМЕР_2.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху
України передбачено, що причіп -
транспортний засіб, призначений для
руху тільки в з'єднанні з іншим
транспортним засобом. До цього виду
транспортних засобів належать також
напівпричепи і причепи-розпуски.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
відповідачем, суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
його дій під час винесення постанови
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності та
не надано доказів на яких ґрунтується
висновок (постанова) про вчинення
особою - ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку встановленому законом.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами
адміністративного впливу проводяться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності до закону.

Як роз`яснено в п 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 23 грудня 2005
року № 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення. Дана вимога також
порушена відповідачем при винесенні
оскаржуваної постанови.

Зважаючи на вищевикладене, постанова
серії АА2 № 444110 від 21 квітня 2013 року в
справі про адміністративне
правопорушення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 251, 256, 283, 284, 288 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, п.
1 ч. 1 ст. 18, ст.ст. 71, 159, 161, 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства, -

П О С Т А НО В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
старшого інспектора ВДАІ
Миронівського РВ капітана міліції
Євтушенка Сергія Михайловича про
визнання не чинним рішення про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Постанову серії АА2 № 444110 від 21 квітня
2013 року в справі про адміністративне
правопорушення, ухвалену відносно
ОСОБА_1 старшим інспектором ВДАІ
Миронівського РВ капітаном міліції
Євтушенко Сергієм Михайловичем, про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності і
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
гривень - скасувати.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: