Справа № 808/3918/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

15 липня 2014 року (15 год. 20 хв.) Справа №
808/3918/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Мащенко Д.В.,

представників:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - Сергієнко Т.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 до Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

18.06.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач) до
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- відповідач), в якому позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 16.05.2012, прийняте відповідачем, яким
нараховано суму грошових зобов'язань
за основним платежем в розмірі 1416,67 грн.
та за штрафними санкціями в розмірі 354,17
грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
відповідачем була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань
правильності визначення сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період
лютий 2011 по взаємовідносинах з ТОВ
«Трі-Трейд» та лютий 2012 з питань
умовного постачання товарів при
анулюванні свідоцтва платника ПДВ за
результатами якої складено акт від
02.04.2012 №2/1702/НОМЕР_1 (далі - Акт
перевірки). На підставі Акту перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 16.05.2012.
Висновки Акту перевірки позивач вважає
необґрунтованими, а тому оскаржуване
податкове повідомлення-рішення на
думку позивача є безпідставним та
таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 19.06.2014 провадження у
справі було відкрите, судове засідання
призначене на 01.07.2014.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва до 15.07.2014.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав викладених у позовній заяві,
зокрема зазначивши, що ним не було
отримано Акту перевірки та
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення ні поштою, ні
особисто. У зв'язку з чим не було
можливості надати необхідні документи,
пояснення та заперечення. Також,
зазначив, що всі документи оформлені
належним чином та повністю
підтверджують реальність правочину
укладеного між позивачем та ТОВ
«Трі-Трейд» .З посиланням на ч. 2 п. 189.9
ст. 189 Податкового кодексу України
зазначив, що придбана комп'ютерна
техніка виведена з експлуатації у
зв'язку з їх ліквідацією, товари були
списані, оскільки вийшли з ладу через
залиття водою. Просив задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог з підстав викладених у
запереченнях проти позову, зокрема
зазначивши, що висновки, яких дійшов
відповідач в Акті перевірки, свідчать
про порушення позивачем п. 184.7 ст. 184
Податкового кодексу України, а саме
позивачем занижено податок на додану
вартість за лютий 2012 на загальну суму
1416,67 грн. Зазначив, що повідомлення про
проведення перевірки, Акт перевірки та
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення направлялися на
адресу позивача засобами поштового
зв'язку. Також, зазначив, що висновки
Акту перевірки не ґрунтуються на
фіктивності господарських операцій. На
запити податкового органу позивач
надавав інформацію про експлуатацію
придбаної у ТОВ «Трі-Трейд»
комп'ютерної техніки станом на дату
анулювання свідоцтва платника ПДВ.
Тому, вважає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення правомірним,
через що просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.07.2014 було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали і з'ясувавши обставини
адміністративної справи, дослідивши
наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Листами від 10.05.2011, від 14.07.2011, від 25.01.2012
відповідач звертався до позивача з
проханням надати інформацію та її
документальне підтвердження з питань
відносин з ТОВ «Трі-Трейд» у лютому 2011
року.

Відповіддю від 20.07.2011 на запит
відповідача від 14.07.2011 позивач надав
пакет документів по цих
правовідносинах.

Відповідями від 16.02.2012 та від 20.02.2012 на
запит відповідача від 25.01.2012 позивач
надав пакет документів та зазначив, що
комп'ютерна техніка придбана у ТОВ
«Трі-Трейд» введена в експлуатацію, але
на теперішній час в зв'язку із
відсутністю роботи не
використовується.

На підставі наказу відповідача від
16.03.2012 №41, згідно повідомлення від
16.03.2012 №53 в період з 20.03.2012 по 26.03.2012
відповідачем була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань
правильності визначення сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань в податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період
лютий 2011 по взаємовідносинах з ТОВ
«Трі-Трейд» та лютий 2012 з питань
умовного постачання товарів при
анулюванні свідоцтва платника ПДВ.

Листом від 02.04.2012 у зазначеному
повідомленні від 16.03.2012 №53 було
виправлено технічні помилки, а саме
абз. 2 повідомлення викладено в
редакції: з питань правильності
визначення сум податкового кредиту та
податкових зобов'язань в податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за період лютий 2011 по
взаємовідносинах з ТОВ «Трі-Трейд» та
лютий 2012 з питань умовного постачання
товарів при анулюванні свідоцтва
платника ПДВ.

За наслідками перевірки 02.04.2012 був
складений Акт перевірки, відповідно до
якого відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем п. 184.7 ст. 184
Податкового кодексу України, а саме
позивачем занижено податок на додану
вартість за лютий 2012 на загальну суму
1416,67 грн. Позивач від отримання,
ознайомлення та підпису Акту перевірки
відмовився, про що відповідачем було
складено відповідні Акти відмови від
02.04.2012 №6, №4, №5. З зазначених підстав
Акт перевірки було направлено поштою.

На підставі Акту перевірки 16.08.2012
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 1770,84 грн., з
яких 1616,67 грн. за основним платежем, 354,17
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями. Податкове
повідомлення-рішення направлялося
поштою на адресу позивача.

Не погодившись із зазначеним
податковим повідомленням-рішенням
позивач звернувся до суду із цим
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки підставою прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали висновки
Акту перевірки, то для вирішення
позовних вимог необхідним є
дослідження обґрунтованості цих
висновків.

Відповідач в Акті перевірки позивача
посилається на недотримання, позивачем
вимог п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п. 184.7 ст. 184 Податкового
кодексу України якщо товари/послуги,
необоротні активи, суми податку по яких
були включені до складу податкового
кредиту, не були використані в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, такий
платник податку в останньому звітному
(податковому) періоді не пізніше дати
анулювання його реєстрації як платника
податку зобов'язаний визначити
податкові зобов'язання по таких
товарах/послугах, необоротних активах
виходячи із звичайної ціни відповідних
товарів/послуг чи необоротних активів,
крім випадків анулювання реєстрації як
платника податку внаслідок
реорганізації платника податку шляхом
приєднання, злиття, перетворення,
поділу та виділення відповідно до
закону.

Судом встановлено, що державна
реєстрація позивача була проведена
10.02.2005, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця.

У лютому 2011 позивачем задекларовано
податкового кредиту на суму 1417,00 грн. по
операціях з ТОВ «Трі-Трейд».

21.02.2011 між позивачем та ТОВ «Трі-Трейд»
був укладений договір №2102 на поставку
товару. За умовами цього договору ТОВ
«Трі-Трейд» зобов'язався поставити, а
позивач прийняти та сплатити товар у
кількості, асортименті та за ціною
зазначеною у рахунках та/або накладних,
які є невід'ємною частиною даного
договору. Строк дії договору сторонами
був визначений з моменту його
підписання до 31.12.2011.

За наслідками виконання поставки
товару ТОВ «Трі-Трейд» видавалась
позивачу податкова накладна від 24.02.2011
№39 на загальну суму 8500,00 грн. у тому
числі ПДВ 1416,67 грн., видаткова накладна
від 24.02.2011 та рахунок на оплату від
24.02.2011 на зазначену суму.

Розрахунки із ТОВ «Трі-Трейд» за
виконання зазначеного договору
здійснювались у безготівковій формі,
шляхом переказу коштів на банківський
рахунок ТОВ «Трі-Трейд», про що
свідчить банківська виписка та
платіжне доручення від 04.04.2011 №25.

Суд зазначає, що відповідно до
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ
№100311310 позивач 23.11.2010 був
зареєстрований в якості платника ПДВ.
Зазначене свідоцтво було анульоване
23.02.2012 за письмовою заявою позивача.

Отже, позивач після анулювання
свідоцтва платника ПДВ мав визначити у
складі податкового зобов'язання
податковий кредит отриманий протягом
дії свідоцтва платника ПДВ на суму 1416,67
грн. по невикористаних товарах.

Суд зазначає, що позивачем, з
посиланням на ч. 2 п. 189.9 ст. 189
Податкового кодексу України, з метою
підтвердження факту вибуття основних
засобів з експлуатації у зв'язку з їх
ліквідацією було надано Акти списання
основних засобів від 22.02.2012 та Акти
експертизи технічного стану
обладнання від 17.01.2012 на системний блок
Е550 2.8GHZ Gb/320.0, МФУ Sumsung SCX-4300, Монитор 19LG
1148, відповідно до яких зазначені товари
були списані, оскільки вийшли з ладу
через залиття водою.

Відповідно п. 189.9 ст. 189 Податкового
кодексу України у разі якщо основні
виробничі або невиробничі засоби
ліквідуються за самостійним рішенням
платника податку, така ліквідація для
цілей оподаткування розглядається як
постачання таких основних виробничих
або невиробничих засобів за звичайними
цінами, але не нижче балансової
вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на
випадки, коли основні виробничі або
невиробничі засоби ліквідуються у
зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням
внаслідок дії обставин непереборної
сили, в інших випадках, коли така
ліквідація здійснюється без згоди
платника податку, у тому числі в разі
викрадення основних виробничих або
невиробничих засобів, що
підтверджується відповідно до
законодавства або коли платник податку
подає контролюючому органу
відповідний документ про знищення,
розібрання або перетворення основних
виробничих або невиробничих засобів у
інший спосіб, внаслідок чого вони не
можуть використовуватися за первісним
призначенням.

Суд зазначає, що позивачем не було
надано доказів, що вищезазначені
товари є ліквідованими (знищеними) або
зруйнованими внаслідок дії обставин
непереборної сили.

З наданих позивачем Актів списання
основних засобів та Актів експертизи
технічного стану обладнання
вбачається лише факт їх списання з
ініціативи позивача, а не знищення, у
зв'язку з чим посилання позивача на ч. 2
п. 189.9 ст. 189 Податкового кодексу України
є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до пояснень позивача від
26.08.2011 придбаний у ТОВ «Трі-Трейд» товар
використовується в ході господарської
діяльності позивача.

Згідно відповіді позивача від 20.02.2012
комп'ютерна техніка придбана у ТОВ
«Трі-Трейд» введена в експлуатацію, але
на теперішній час в зв'язку із
відсутністю роботи не
використовується.

З пояснень позивача від 23.02.2012
вбачається, що придбаний товар на
момент ануляції свідоцтва платника ПДВ
залишився у позивача.

Отже, оскільки комп'ютерна техніка
придбана позивачем у ТОВ «Трі-Трейд»,
сума ПДВ у розмірі 1416,67 грн. по якій була
включена до податкового кредиту, не
була використана в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності, то позивач після
анулювання його реєстрації як платника
податку був зобов'язаний визначити
податкові зобов'язання по таких
товарах виходячи із звичайної ціни
товарів.

Стосовно посилань позивача на те, що
ним не було отримано Акту перевірки та
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення ні поштою ні
особисто, у зв'язку з чим не було
можливості надати необхідні документи
та пояснення, суд зазначає наступне.

Позивач від отримання, ознайомлення та
підпису Акту перевірки відмовився, про
що відповідачем було складено Акт
відмови від отримання Акту перевірки
від 02.04.2012 №6, Акт про відмову від
ознайомлення з Актом перевірки від
02.04.2012 №4, Акт про відмову від підпису
Акту перевірки від 02.04.2012 №5. З
зазначених підстав Акт перевірки було
направлено поштою, про що свідчить
рекомендований лист з рекомендованим
повідомленням №322. Також, поштою
на адресу позивача було направлено і
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

На підтвердження факту направлення
позивачу Акту перевірки засобами
поштового зв'язку відповідачем було
надано лист ЗД УДППЗ «Укрпошта»,
відповідно до якого рекомендований
лист з рекомендованим повідомленням
№322 від 02.04.2012 прийнятий у
відділенні поштового зв'язку на ім'я
позивача доставлявся листоношею на
адресу позивача 04.04.2012, але вручити не
було змоги через відсутність адресата
вдома. Повідомлення про його
надходження та повторні повідомлення
були залишені в абонентській поштовій
скринці позивача. По закінченню
терміну зберігання та неявку адресата
за одержанням, рекомендований лист з
рекомендованим повідомленням був
повернутий за зворотною адресою та
вручений 08.05.2012 уповноваженій особі
відповідача.

Крім того, в листах відповідача від
14.07.2011, від 25.01.2012 було зазначено, що у
разі не надання документів, які
витребовувались, відповідачем буде
проведена позапланова виїзна
перевірка позивача.

Отже, відповідач здійснив всі
передбачені законом дії щодо
повідомлення позивача про проведення
перевірки та про результати її
проведення, шляхом направлення
повідомлення про проведення перевірки,
Акту перевірки та податкового
повідомлення рішення, складеного за
результатами перевірки, засобами
поштового зв'язку.

Крім того, позивачем не порушено перед
судом позову щодо визнання дій чи
бездіяльності відповідача
протиправними, а у суду відсутні
підстави для виходу за межі позовних
вимог.

За наведених вище обставин, суд
приходить до висновку, що відповідачем
доведено правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення, у
зв'язку з чим позовні вимоги позивача
не підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 до Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль

Постанова виготовлена у повному обсязі
21.07.2014.