Справа № 608/733/14-а 2-а/608/31/2014
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
Справа №
876/4376/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду від 11
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області про визнання
неправомірною відмови у призначенні
пенсії на пільгових умовах та
зобов'язання призначити пенсію,

встановив:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області (далі - УПФУ в Чортківському
районі Тернопільської області),
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача - ПАП
"Білобожницьке", в якому просить
визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови у призначенні
йому пільгової пенсії та зобов'язати
призначити, нарахувати та виплатити
пенсію на пільгових умовах з 01.12.2013
року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1976
року працював трактористом-машиністом
в колгоспі ім. Л Українки (в подальшому
реорганізованому в ААГ ім. Л. Українки
та ПАП «Білобожницьке»), тому має право
на призначення пенсії на пільгових
умовах відповідно до п.«в» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Зазначає, що відповідачем протиправно
відмовлено йому в призначенні пенсії,
оскільки його трудовий стаж
підтверджується документально.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 11.04.2014
року позов задоволено. Визнано
неправомірними дії відповідача щодо
відмови позивачу в призначенні,
нарахуванні та виплаті пільгової
пенсії та зобов'язано УПФУ в
Чортківському районі Тернопільської
області призначити, нарахувати та
виплачувати позивачу пільгову пенсію з
01.12.2013 року.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши
апеляційну скаргу. В обгрунтування
апеляційної скарги зазначає, що судом
першої інстанції не було взято до уваги
рішення комісії з питань підтвердження
стажу роботи на посадах, що дають право
на призначення пенсії на пільгових
умовах за вислугу років від 21.02.2014 року
№2, яким відмовлено у зарахуванні до
пільгового стажу період роботи
позивача в колгоспі ім. Л. Українки та
ААГ ім. Л. Українки, оскільки
документами, які були надані комісії
для розгляду не підтверджено стаж
роботи на посаді тракториста-машиніста
у вищезазначеному господарстві, а отже
відмова у призначенні пенсії із
зниженням пенсійного віку є
правомірною.

Вважає оскаржувану постанову суду
першої інстанції незаконною,
необгрунтованою та такою, що винесена з
порушенням норм матеріального права і
просить її скасувати та прийняти нову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, а тому
колегія суддів відповідно до ст. 197 КАС
України ухвалила розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно записів у трудовій книжці
ОСОБА_1 , в 1976 році він прийнятий у
колгосп ім. Л. Українки на посаду
тракториста-машиніста. З 15.05.1977 року по
12.05.1979 року перебував в армії, після
чого з 28.05.1979 року по 12.07.1980 року
працював робітником в Чортківському
міжколгоспному комбікормовому заводі.
Із серпня 1980 року по 21.01.1992 року
постійно працював
трактористом-машиністом в колгоспі ім.
Л. Українки, після реорганізації
колгоспу в ААГ ім. Лесі Українки
продовжував працювати в ААГ ім. Лесі
Українки трактористом-машиністом до
09.02.2000 року. В зв'язку із
реструктуризацією зазначеного
господарства позивача було переведено
на роботу трактористом в ПАП
«Білобожницьке», де він працював до
20.11.2007 року. Протягом 2008-2012 років
працював трактористом по строковому
договору (в період весняно-польових
робіт, вирощування та збирання врожаю).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зробив висновок про
наявність відповідних записів в
трудовій книжці, які підтверджують
пільговий характер роботи та професії
позивача у спірні періоди часу, крім
того, прийнято до уваги наявність у
позивача загального стажу більше 25
років та пільгового стажу за професією
тракториста-машиніста більше 20 років
безпосередньо зайнятого у виробництві
сільськогосподарської продукції, а
отже у відповідача не було законних
підстав для відмови позивачу у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«в» частини 1 статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Апеляційний суд повністю погоджується
з таким висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «в» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на
пільгових умовах за пунктом «в» статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» роз'яснено у листі
Міністерства соціального забезпечення
України від 20 січня 1992 року № 7, згідно
якого до трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, належать
працівники, які оформлені на роботу
трактористами-машиністами, мають
відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільгоспробіт в рослинництві та
тваринництві. Трактористам-машиністам,
які відпрацювали повний польовий
період на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах, весь рік роботи зараховується
до стажу, який дає право на пільгове
пенсійне забезпечення, і в тому
випадку, якщо в міжпольовий або
міжсезонний період вони виконували
інші роботи на стаціонарних і
причіпних установках та агрегатах, з
ремонту сільськогосподарської
техніки, на тваринницьких фермах тощо.
Віднесення господарства до
сільгосппідприємств,
трактористи-машиністи яких мають право
на пільгову пенсію, здійснюється
відповідно до класифікатора галузей
народного господарства. До
сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва. Єдина
назва професії „тракторист-машиніст",
запроваджена в 1961 році, охоплює такі
професії: бульдозерист,
бульдозерист-скреперист, грейдерист;
комбайнер; машиніст дощувальної
установки, змонтованої на базі
трактора; машиніст скрепера,
скреперист; машиніст чаєзбиральної
машини; машиніст екскаватора;
машиніст-водій льонозбиральної машини,
самохідної широкозахватної
сінокосарки; механік-комбайнер,
тракторист, тракторист-бульдозерист.
До числа трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільгосппродукції, віднесено
працівників, прийнятих на роботу
трактористами-машиністами, які мають
про це відповідні посвідчення. Для
призначення пенсії на пільгових умовах
марка трактора, на якому працює
тракторист-машиніст, значення не має.

Згідно ст.62 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення" основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до п.20 Порядку
підтвердження наявності трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ № 637 від
12.08.1993 року, якою визначено, що у
відсутності у трудовій книжці
відомостей, що визначають право на
пенсії на пільгових умовах,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ , організацій та
їх правонаступників.

Виходячи з вищенаведеного, позивач
ОСОБА_1 на час досягнення 55-річного віку
і звернення за отриманням пенсії мав не
менше 20 років стажу роботи
трактористом-машиністом та не менше 25
років загального стажу.

Доводи апелянта про відсутність
підтвердження зайнятості позивача у
виробництві сільськогосподарської
продукції спростовуються наявними у
справі доказами.

Зокрема, на підтвердження пільгового
стажу, який позивач отримав, працюючи
трактористом в колгоспі надано копію
особового рахунку, згідно якого
підтверджено кількість вироблених
трудоднів на посаді тракториста з 1976,1980
по 1999 роки.

Книгою обліку трудового стажу та
заробітку колгоспника
підтверджується, що позивач працював
трактористом з 1976 року та отримував 238,84
крб., і з 1980 по 1999 роки з відповідними
заробітками в кожному році.

Також згідно довідки Білобожницької
сільської ради, ОСОБА_1 працював в
колгоспі ім. Лесі Українки з 1976 року по
1999 рік.

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були
допитані судом першої інстанції,
підтвердили факт роботи позивача
трактористом в спірні періоди та його
зайнятість на сільськогосподарських
роботах.

Враховуючи те, що як до призову на
строкову військову службу так і після
проходження служби позивач працював
трактористом-машиністом в колгоспі ім.
Л. Українки, позивачем надано письмові
докази на підтвердження його роботи
трактористом і зайнятості у
виробництві сільськогосподарської
продукції і його стаж роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, становить більше 20
років, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про неправомірність
відмови відповідача у призначенні
пільгової пенсії та підставно
зобов'язав управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до пункту «в» статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 01.12.2013 року.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області залишити без
задоволення, а постанову Чортківського
районного суду від 11 квітня 2014 року у
справі № 608/733/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням.

Головуючий суддя
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич