Справа № 603/162/14-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року м.
Львів
Справа № 876/3105/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Гінди О.М., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового
проваження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області на постанову Монастириського
районного суду Тернопільської області
від 26 лютого 2014 року по справі № 603/162/14-а
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області, в якому просив визнати
протиправною відмову відповідача в
перерахунку йому довічного грошового
утримання як судді у відставці,
зобов'язати відповідача здійснити йому
перерахунок довічного грошового
утримання відповідно до вимог статей
129, 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» виходячи із заробітної
плати працюючого судді місцевого
(районного) суду та провести відповідні
виплати з 01 січня 2012 року.

Ухвалою Монастириського районного
суду Тернопільської області від 26
лютого 2014 року, яка не
оскаржувалась в апеляційному порядку,
даний адміністративний позов в частині
позовних вимог за період з 01 січня 2012
року по 18 серпня 2013 року залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском
позивачем без поважних причин строку
звернення до адміністративного суду.

Постановою Монастириського районного
суду Тернопільської області від 26
лютого 2014 року позов задоволено
частково, визнано незаконною відмову
відповідача здійснити позивачу
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок позивачу як судді у
відставці щомісячного довічного
грошового утримання відповідно до
статей 129, 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» виходячи
із заробітної плати працюючого судді
Монастириського районного суду
Тернопільської області та провести
виплату щомісячного довічного
грошового утримання з 22 листопада 2013
року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій, з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що суд першої
інстанції не врахував, що згідно з
положеннями Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
перерахунок довічного грошового
утримання можливий лише суддям
Конституційного Суду України,
застосування аналогії і поширення
вказаних норм на суддів, які працювали
в судах загальної юрисдикції є
протиправним.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 працював суддею
Монастириського районного суду
Тернопільської області.

Відповідно до постанови Верховної Ради
України «Про звільнення суддів» від
02 грудня 2010 року № 2767-VI ОСОБА_1
звільнено із займаної посади у зв'язку
з поданням заяви про відставку.

У зв'язку із звільненням у відставку, 06
квітня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області із заявою про призначення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці. Однак,
рішенням управління Пенсійного фонду
України в Монастириському районі
Тернопільської області від 29 червня 2011
року йому було відмовлено в
задоволенні такої заяви.

За заявою ОСОБА_1 від 31 жовтня 2012 року
про призначення йому пенсії за віком,
розпорядженням управління Пенсійного
фонду України в Монастириському районі
Тернопільської області від 16 листопада
2012 року йому призначено пенсію за віком
з 04 вересня 2012 року відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

01 серпня 2013 року ОСОБА_1 подав заяву про
переведення його з одного виду пенсії
на інший у вигляді щомісячного
довічного грошового утримання, до якої
додав довідку територіального
управління Державної судової
адміністрації у Тернопільській
області про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
від 16 травня 2011 № 124, відповідно до якої
заробітна плата ОСОБА_1, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці, склала 5502.50 грн.

Розпорядженням управління Пенсійного
фонду України в Монастириському районі
Тернопільської області з 01 серпня 2013
року позивачу призначено щомісячне
довічне грошове утримання відповідно
до частини 1 статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» в
сумі 4402.00 грн.

На звернення до управління Пенсійного
фонду України в Монастириському районі
Тернопільської області із заявою про
проведення перерахунку довічного
грошового утримання судді на підставі
довідки територіального управління
державної судової адміністрації
України в Тернопільській області про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці від 19
листопада 2013 року № 386, відповідно до
якої заробітна плата ОСОБА_1, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці, склала 17663.80 грн., позивач
отримав відмову, яка обґрунтована
посиланням на відсутність підстав для
такого перерахунку.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, виходив з того, що
перерахунок довічного грошового
утримання позивачу повинен бути
здійснений в розмірі, передбаченому
статтею 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», з моменту
звернення позивача до управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області та представленням останньому
довідки для такого перерахунку.

Згідно з пунктом 1 статті 129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» суддівська винагорода
регулюється цим Законом і не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами. Посадовий
оклад судді місцевого суду
встановлюється в розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, що
запроваджується поетапно (з
урахуванням статті 12 Закону України
«Про державний бюджет України на 2012
рік»).

Згідно з частиною 1 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» (у редакції чинній до 03 червня
2013 року) судді, який вийшов у відставку,
при досягненні пенсійного віку
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу» або, за його
вибором, щомісячне довічне грошове
утримання.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 % грошового утримання судді, з якого
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Частиною 4 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України,
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Зміст статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» у редакції,
яка діє після прийняття Конституційним
Судом України рішення № 3-рп/2013 від 03
червня 2013 року, чітко та
однозначно встановлює співвідношення
та залежність розміру місячного
довічного грошового утримання судді у
відставці від розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. Існуюче
формулювання змісту зазначеної статті
є цілком достатнім для того, щоб
зробити висновок, що зміна розміру
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді, є достатньою
підставою для зміни розміру
відповідного місячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання передбачений на
рівні підзаконного
нормативно-правового регулювання.
Зокрема, пунктами 3 і 4 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011, пунктами 2.1 і 2.2
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 квітня 2002 року № 8-2, серед
основних завдань і функцій Пенсійного
фонду України та його органів на місцях
є призначення (перерахунок) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати.

Також додатком № 2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від
25 січня 2008 року № 3-1, встановлена форма
довідки про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
в якій зазначаються відомості про
заробітну плату судді, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання суддям у
відставці.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про протиправність дій відповідача
щодо відмови у перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у зв'язку
із зміною розміру щомісячної
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

Щодо строків звернення до суду під час
вирішення спорів щодо здійснення
перерахунку довічного грошового
утримання слід зазначити, що такі
визначаються за правилами статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно з вимогами вказаної статті для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, право на перерахунок довічного
грошового утримання у позивача виникає
з дня зміни розміру грошового
утримання діючих суддів. Оскільки
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області із заявою про перерахунок
довічного грошового утримання та
представив довідку територіального
управління державної судової
адміністрації України в
Тернопільській області про заробітну
плату для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці від 19 листопада 2013 року № 386
лише 22 листопада 2013 року, то суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог починаючи з вказаного
моменту.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 207,
254, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області залишити без задоволення, а
постанову Монастириського районного
суду Тернопільської області від 26
лютого 2014 року по справі № 603/162/14-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
О.М. Гінда

А.Р. Курилець