Справа № 820/6940/14
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 820/6940/14
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді - Бадюкова Ю.В.,
розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Бадюкова Ю.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом громадянки В'єтнаму ОСОБА_5 до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області про визнання дій
неправомірними та скасування рішення, -
Громадянка В'єтнаму ОСОБА_5 (далі по
тексту - позивач), звернулася до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просить суд визнати неправомірними дії
ГУ ДМС України в Харківський області
(далі по тексту - відповідач, ГУ ДМС),
щодо прийняття рішення № 37/2014 від 25.03.2014
року про примусове повернення за межі
України громадянки В'єтнаму ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати висновок
(рішення) ГУ ДМС України в Харківський
області № 37/2014 від 25.03.2014 року про
примусове повернення за межі України
громадянки В'єтнаму ОСОБА_5
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 26.09.2013 року за порушення
іноземцями та особами без громадянства
правил перебування в Україні ОСОБА_5 та
її чоловіка, як приймаючу сторону -
ОСОБА_6, Комінтернівським РВ в м.
Харкові було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 203 та ст. 205 КУпАП відповідно та
накладено адміністративні стягнення у
вигляді штрафів, які були оплачені.
04.10.2013 року він звернувся до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області з
заявою про продовження терміну
перебування на території України, до
якої були надані всі необхідні
документи. Проте, 28.10.2013 року позивач
відмовлено в продовженні терміну
перебування на території України та
повідомлено, що позивачу необхідно
виїхати з України до 15.11.2013 року.
06.03.2014 року позивач звернувся до ГУ ДМС
з письмовою заявою щодо оформлення
дозволу на імміграцію в Україну при
цьому надавши всі необхідні документи
для отримання такого дозволу, у зв'язку
з чим 12.03.2014 року звернулася з письмовою
заявою щодо продовження їй строку
перебування на території України понад
встановлені строки, але строк
перебування відповідач не продовжив
чим грубо порушив норми чинного
законодавства України.
14.04.2014 року позивачу за місцем
проживання у гуртожитку по АДРЕСА_1
співробітником ГУ ДМС Донсковим А. було
вручено листа № 02/4836 від 25.03.2014 р., яким
повідомлено, що позивач підлягає
процедурі примусового повернення за
межі України, та паспорт з відміткою
про прийняте рішення про примусове
повернення від 25.03.2014 року № 37/2014 зі
встановленим строк для залишення
території до 24.04.2014 р.
Вважає зазначене рішення органу ДМС
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки відсутній факт
ознайомлення позивача із вказаним
рішенням та був позбавлений права на
правову допомогу, а тому таке рішення є
нечинним.

Позивач також посилається на те, що на
території України він має родину, а на
територію України громадянка В'єтнаму
ОСОБА_5 прибула до свого чоловіка
згідно отриманої візи, що є
підтвердження її законного перетину
державного кордону України та
подальшого перебування. Отже, позивач
вважає, що він не є нелегальним
мігрантом, так як у нього не відпали
підстави для подальшого перебування на
території України.

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення, в яких вважає
позов необґрунтованим та
безпідставним, та просив суд відмовити
в його задоволенні. При цьому,
посилався на те, що позивач на
теперішній час знаходиться на
території України незаконно та не має
законних підстав для перебування, так
як строк перебування, встановлений
візою до 17.04.2011 року та термін
перебування на території України у
зв'язку із його продовженням до 21.06.2011
року та до 15.09.2011 року закінчився.

Зазначає, що з заявою про подальше
продовження терміну перебування на
території України позивачка
звернулась до ГУ ДМС України в
Харківській області лише 04.10.2013 року,
тобто з порушенням строку на подання
вказаної заяви, передбаченого п. 8
Порядку продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
затвердженого постановою КМУ від 15
листопада 2012 року № 150.

Харківським окружним адміністративним
судом було винесено постанову від 18
грудня 2013 року у справі № 820/12007/13-а, що
набрала законної сили, якою в
задоволенні адміністративного позову
громадянки В'єтнаму ОСОБА_5 про
продовження терміну її перебування на
території України за адресою: АДРЕСА_1,
терміном на 30 (тридцять) діб було
відмовлено в повному обсязі. Просив
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі

Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, про що
свідчать матеріали справи, надав до
суду заяву про слухання справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав до суду
заяву про слухання справи в порядку
письмового провадження без його
участі.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Тому суд визнає можливим справу
розглянути без участі в судовому
засіданні сторін на підставі наявних у
ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
КАС України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження).

Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2013 року
громадянка В'єтнаму ОСОБА_5 звернулась
до Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області з письмовою заявою
про продовження терміну перебування на
території України, до якої були надані
наступні документи: оригінал паспорту
громадянки В'єтнаму ОСОБА_5, квитанція
про сплату держмита, квитанція про
сплату послуг, копія паспорту с
перекладом, копія нотаріальної заяви
громадянина В'єтнаму ОСОБА_6, копія
свідоцтва про одруження с перекладом,
копія посвідки на постійне проживання
громадянина В'єтнаму ОСОБА_6, копія
протоколу 0001 ПР МХК 022248 від 26.09.2013 року,
копія квитанції №101КП015 від 27.09.2013 року,
копія протоколу 0002 ПР МХК 022248 від 26.09.2013
року, копія протоколу 0001 ПР МХК 022249 від
26.09.2013 року, копія протоколу 0002 ПР МХК
022249 від 26.09.2013 року, оригінал довідки №
1650 від 30.09.2013 року. Вказані документи
були надані позивачем разом із
супровідним листом від 04.10.2013 року.

За результатами розгляду вказаного
звернення відповідачем було надано
відповідь №7/17196 від 28.10.2013 року про
відмову в продовженні терміну
перебування на території України та
повідомлено, що позивачу необхідно
виїхати з України до 15.11.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 29.11.2013 року звернулася з
адміністративним позовом до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом в якому
просила суд зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
продовжити термін перебування на
території України громадянки В'єтнаму
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1,
терміном на 30 (тридцять) діб,
посилаючись на безпідставність,
необґрунтованість відповіді №7/17196 від
28.10.2013 року про відмову в продовженні
терміну перебування на території
України, оскільки вона порушує
законодавство України права, свободи
та законні інтереси позивача, оскільки
в наданій відповіді відповідач не
вказав жодних з підстав, які б
перешкоджали в продовженні терміну
перебування на території України.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
р. № 820/12007/13-а (суддя Піскун В.О.), яка
набрала законної сили, у задоволенні
адміністративного позову громадянки
В'єтнаму ОСОБА_5 до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено в повному обсязі.

06.03.2014 року позивач звернувся до ГУ ДМС
з письмовою заявою щодо оформлення
дозволу на імміграцію в Україну при
цьому надавши наступні документи для
отримання такого дозволу: заява про
надання дозволу на - 2 арк.; заява про
надання посвідки на - 1 арк.; картка
ОСОБА_5 на 2 арк.; копія паспорту с
перекладом нотаріально завірена
ОСОБА_5 на 2 арк.; копія свідоцтва про
шлюб нотаріально завірена па - 3 арк.;
копія паспорту з перекладом
нотаріально завірена ОСОБА_6 на 3 арк.;
копія посвідки на постійне проживання
НОМЕР_1 від 17.05.2005 року на 1 арк.; довідка
з місця мешкання на 1 арк.; договір найму
житла на 1 арк.; посольська довідка про
не заперечення на арк.; посольська
довідка на судимість на 1 арк.;
автобіографія на 1 арк.; наркологічний
сертифікат на 1 арк.; довідка на ВІЧ на 1
арк.;

флюорографія на 1 арк.; довідка ГУМВС
України в Харківський області на 1 арк.;
фотокартки на 4 арк.; квитанція про
сплату держмита (85.00 грн.) на 1 арк.;
квитанція про сплату послуг (179.74 грн.)
на 1 арк.; квитанція про сплату послуг
(52.49 гр.) на 1 арк.;квитанція про сплату
послуг (36.00 гр.) на 1 арк.

12.03.2014 року позивач супровідним листом
звернулася до відповідача з письмовою
заявою щодо продовження їй строку
перебування на території України понад
встановлені строки у зв'язку із
поданням нею 06.03.2014 року заяви про
оформлення дозволу на імміграцію та
додала наступні документи: копію
супровідного листа до ГУ ДМС України в
Харківський області па 1 арк.; паспорт
громадянки В'єтнаму ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
на 48 арк.; квитанцію про сплату держмита
на 1 арк.; квитанцію про сплату послуг на
1 арк.; заяву про продовження строку
перебування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1
арк.; копію паспорту з перекладом
нотаріально засвідчена громадянки
В'єтнаму ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 3
арк.; копію паспорту з нотаріально
засвідченим перекладом громадянина
В'єтнаму ОСОБА_6 на 3 арк.; довідку з
місця проживання на 1 арк.; копію
нотаріальної заяви громадянина
В'єтнаму ОСОБА_6 на 1 арк.; нотаріально
засвідчену копію свідоцтва про
одруження з перекладом на 3 арк.; копія
посвідки на постійне проживання
громадянина В'єтнаму ОСОБА_6 на 1 арк.;
копію протоколу 0001 ПР МХК 022248 від 26.09.2013
року (ОСОБА_5) на 1 арк.; копію квитанції
№ 101КП015 від 27.09.2013 року на 1 арк.; копію
протоколу 0002 ПР МХК 022248 від 26.09.2013 року
(ОСОБА_5) на 1 арк.; копію протоколу 0001 ПР
МХК 022249 від 26.09.2013 року (ОСОБА_6) на1 арк.;
копія протоколу 0002 ПР МХК 022249 від 26.09.2013
року (ОСОБА_6) на -1 арк.; оригінал довідки
№ 1650 від 30.09.2013 року на 1 арк.

19.03.2014 року начальником
Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУДМС
України в Харківській області
Горошочок С.Я. було винесено рішення,
затверджене 25.03.2014 року начальником ГУ
ДМС України в Харківській області
Денисюк О.А., про примусове повернення з
України громадянки СРВ ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яким вирішено примусового
повернути до країни походження
громадянки СРВ ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
зобов'язано її покинути територію
України у термін до 24.04.2014 року.

Листом № 02/4836 від 25.03.2014 року «Про
надання відповіді» начальник ГУ ДМС
повідомив позивачку про набрання
законної сили постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 р. № 820/12007/13-а та повідомлено
про те, що позивач підлягає процедурі
примусового повернення за межі
України.

В паспортному документі позивачки було
проставлено відповідний штамп про те,
що відносно неї було прийнято рішення
про примусове повернення № 37/2014.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 17
Закону України "Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства"
продовження строку перебування на
території України здійснюється
центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері міграції, в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Процедура продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України
визначена Порядком продовження строку
перебування та продовження або
скорочення строку тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства на території України,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 15 лютого 2012 р. №
150 (далі - Порядок № 150).

Так, відповідно до п.п. 1 п. 1 вказаного
Порядку іноземці та особи без
громадянства, які на законних
підставах прибули в Україну, можуть
тимчасово перебувати на її території
протягом наданого візою дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» строк перебування
іноземців та осіб без громадянства в
Україні встановлюється візою.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону
визначено, що віза - дозвіл, наданий
уповноваженим органом України в
установленій законодавством формі,
необхідний для в'їзду або для
транзитного проїзду через територію
України протягом відповідного строку.

Відповідно до п. 2 Порядку № 150 іноземці
та особи без громадянства, які на
законній підставі прибули в Україну,
можуть тимчасово перебувати на її
території: 1) протягом наданого візою
дозволу в разі в'їзду з держав з візовим
порядком в'їзду, якщо інший строк не
визначено міжнародними договорами
України; 2) не більш як 90 днів протягом 180
днів з дати першого в'їзду з держав з
безвізовим порядком в'їзду, якщо інший
строк не визначено міжнародними
договорами України; 3) на період дії
візи, але не більш як 90 днів протягом 180
днів з дати першого в'їзду за візою,
оформленою до 11 вересня 2011 року.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку № 150
строк перебування іноземців та осіб
без громадянства на території України
продовжується у разі, коли вони
прибули: 1) за короткостроковою візою, а
також з держав з безвізовим порядком
в'їзду за наявності обґрунтованих
підстав (лікування, вагітність чи
пологи, догляд за хворим членом родини,
оформлення спадщини, подання заяви про
отримання дозволу на імміграцію чи
набуття громадянства України тощо) та
за умови подання підтверджувальних
документів - на період існування таких
підстав, але не більш як 180 днів з дати
останнього в'їзду в Україну. До
короткострокових віз прирівнюються
візи типу С-2, С-3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП
і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до
закінчення строку їх дії); 2) за
транзитною візою в разі вимушеної
зупинки на території України у зв'язку
з надзвичайними обставинами (стихійне
лихо, хвороба, ремонт транспортного
засобу тощо) за наявності документа, що
підтверджує причину та тривалість
вимушеної зупинки, - на період,
необхідний для усунення таких
обставин. До транзитних віз
прирівнюються візи типу ТР-1 і ТР-2,
оформлені до 11 вересня 2011 р. (до
закінчення строку їх дії); 3) за
довгостроковою візою, якщо протягом
строку дії візи з поважних причин не
оформлено посвідки на постійне чи
тимчасове проживання, за умови подання
підтверджувальних документів - на
період не більш як один місяць. До
довгострокових віз прирівнюються візи
типу О, ІМ-1, ІМ-2, ІМ-3 і Ф, оформлені до 11
вересня 2011 р. (до закінчення строку їх
дії).

Відповідно до п.п. 8-9 зазначеного
Порядку № 150 заяви про продовження
строку перебування на території
України (далі - заяви) подаються
іноземцями та особами без громадянства
і приймаючою стороною не раніше ніж за
десять та не пізніше ніж за три робочі
дні до закінчення такого строку до
територіальних органів або
підрозділів ДМС за місцем проживання.
Зразок заяви та порядок її розгляду
затверджуються МВС.

Для продовження строку перебування на
території України іноземець та особа
без громадянства і приймаюча сторона
разом із заявою подають такі документи:
1) у разі, коли приймаючою стороною є
фізична особа: паспортний документ
іноземця або документ, що посвідчує
особу без громадянства (після
пред'явлення повертається), копію його
сторінок з особистими даними, візою (за
наявності) і відміткою про реєстрацію
та/або копію імміграційної картки (за
наявності); переклад українською мовою
сторінок паспортного документа
іноземця або документа, що посвідчує
особу без громадянства, з особистими
даними, засвідчений в установленому
законодавством порядку; паспортний
документ фізичної особи, що є
приймаючою стороною (після
пред'явлення повертається), та копію
його сторінок з особистими даними;
копію посвідки на постійне чи
тимчасове проживання або іншого
документа, що підтверджує законність
перебування на території України (якщо
приймаючою стороною є іноземець та
особа без громадянства); документ, що
підтверджує наявність фінансового
забезпечення для покриття витрат,
пов'язаних з перебуванням іноземця та
особи без громадянства на території
України, чи гарантійний лист
приймаючої сторони про взяття на себе
зобов'язань із сплати всіх витрат,
пов'язаних з перебуванням іноземця та
особи без громадянства на території
України та їх виїздом з України;
документ про право власності або
свідоцтво про державну реєстрацію
права власності на житло, яке надається
іноземцеві та особі без громадянства
для перебування (після пред'явлення
повертається), та його копію, а у разі,
коли житло не належить приймаючій
стороні, - письмову згоду власника
(співвласника) такого житла. Якщо житло
перебуває в державній або комунальній
власності, замість документа про право
власності подається видана
організацією, яка здійснює
експлуатацію житлового будинку,
довідка про всіх повнолітніх осіб,
місце проживання яких зареєстровано у
такому житлі, та їх письмова згода на
перебування іноземця та особи без
громадянства; чотири фотокартки
іноземця та особи без громадянства
розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція
про сплату державного мита за
продовження строку перебування або
документ, який підтверджує наявність
пільг щодо сплати.

Підпунктом 6 п. 10 вказаного Порядку
передбачено, що рішення про відмову в
продовженні строку перебування
іноземця та особи без громадянства на
території України приймається в разі
коли є обґрунтовані підстави вважати,
що іноземець та особа без громадянства
мають інші, ніж заявлені у заяві,
підстави та мету перебування в Україні
або вони не подали відповідного
підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи,
громадянка В'єтнаму ОСОБА_5 прибула на
територію України 21.01.2011 року згідно
отриманої візи з терміном до 17.04.2011 року
до свого чоловіка громадянина В'єтнаму
ОСОБА_6, який постійно проживає на
території України відповідно посвідки
на постійне проживання з Україні
НОМЕР_1 від 17.05.2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи
громадянці В'єтнаму ОСОБА_5, термін
перебування на території України
продовжувався до 21.06.2011 року та до 15.09.2011
року.

З заявою про подальше продовження
терміну перебування на території
України громадянка В'єтнаму ОСОБА_5
звернулась до відповідача лише 04.10.2013
року, тобто з пропущенням строків на
звернення, передбачених п. 8 Порядку №
150. При цьому, позивачем не було
зазначено поважності причин пропуску
строку для подання такої заяви. Також,
таких причин не встановлено під час
судового розгляду справи.

При цьому, позивачем не було надано
документів, що підтверджують
законність перебування на території
України, в порушення п. 9 Порядку
продовження строку перебування та
продовження або скорочення строку
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства на території
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15
лютого 2012 р. № 150.

Отже, на момент звернення до
відповідача з заявою про подальше
продовження терміну перебування на
території України 04.10.2013 року та 12.03.2014
року громадянка В'єтнаму ОСОБА_5 не мала
законних підстав перебувати на
території України, оскільки термін
перебування на території України
скінчився 15.09.2011 року.

Наявності інших законних підстав
перебувати на території України під
час звернення до відповідача позивачем
надано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» іноземець або особа
без громадянства можуть бути примусово
повернуті в країну походження або
третю країну, якщо їх дії порушують
законодавство про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства або
суперечать інтересам забезпечення
національної безпеки України чи
охорони громадського порядку, за
рішенням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, з подальшим повідомленням
протягом 24 годин прокурору про
підстави прийняття такого рішення. У
рішенні про примусове повернення
зазначається строк, протягом якого
іноземець або особа без громадянства
повинні виїхати з України. Зазначений
строк не повинен перевищувати 30 днів з
дня прийняття рішення.

Відповідно до Інструкції про примусове
повернення і примусове видворення з
України іноземців та осіб без
громадянства, затвердженої спільним
наказом МВС України, Прикордонною
Службою України та СБУ № 353/271/150 від
23.04.2012 року передбачений порядок дій
посадових осіб територіальних органів,
територіальних підрозділів ДМС
України під час прийняття рішень про
примусове повернення і примусове
видворення з України іноземців та осіб
без громадянства у випадках
передбачених Законом України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства».

Відповідно до п. 1.6 вищевказаної
Інструкції, підставами для прийняття
рішення про примусове повернення
іноземців за межі України є дії
іноземців, що порушують законодавство
України про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства; дії
іноземців, що суперечать інтересам
забезпечення нацбезпеки України чи
охорони громадського порядку; якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України та інших осіб, які проживають в
Україні.

Відповідно до п. 2.1 вказаної Інструкції
в паспортному документі іноземця
проставляється штамп відповідного
зразку, в якому зазначається дата
рішення про примусове повернення та
номер цього рішення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про імміграцію» заяви про
надання дозволу на імміграцію
подаються лише особами, які
перебувають в Україні на законних
підставах, - до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері імміграції.

У п. 14 ч. 1 Закону України "Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства" нелегальний мігрант -
іноземець або особа без громадянства,
які перетнули державний кордон поза
пунктами пропуску або в пунктах
пропуску, але з уникненням
прикордонного контролю і невідкладно
не звернулися із заявою про надання
статусу біженця чи отримання притулку
в Україні, а також іноземець або особа
без громадянства, які законно прибули в
Україну, але після закінчення
визначеного їм терміну перебування
втратили підстави для подальшого
перебування та ухиляються від виїзду з
України.

Щодо тверджень позивача про те, що її
звернення до ГУ ДМС про надання дозволу
на імміграцію 06.03.2014 р. та продовження
терміну перебування 12.03.2014 року не
розглянуті у встановлений термін, суд
зазначає, що вказані обставини не мають
юридичного значення для вирішення цієї
справи, оскільки відсутні відповідні
рішення компетентного органу про
надання дозволу та продовження
терміну, крім того, дії (бездіяльність)
ГУ ДМС за вказаними зверненнями
позивачем не оскаржуються, на час
розгляду цієї справи відсутні рішення
про визнання таких дій (бездіяльності)
неправомірними.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем було правомірно
прийнято оскаржуване рішення .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необґрунтованість позовних вимог
та вважає їх такими, що не підлягають
задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову громадянки В'єтнаму ОСОБА_5 до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області про визнання дій
неправомірними та скасування рішення -
відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Бадюков Ю.В.