Справа № 810/3266/14
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3266/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року 810/3266/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді – Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігро - Ленд» до Державної податкової інспекції у Києво – Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та визнання протиправною та скасування вимоги -

в с т а н о в и в:

Позивач неодноразово звертався до ДПІ у Києво- Святошинському районі із листами про зарахування надміру сплачених грошових зобов’язань, перерахованих в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток (код бюджетної класифікації 11024000) в сумі 311 774,79 грн. в рахунок оплати податку на прибуток підприємства у розмірі 311 769,73 грн., однак відповідач відмовив позивачу у перерахунку та виніс спірну вимогу про сплату боргу № 1066-25 від 24.04.2014.

На думку позивача дана бездіяльність є незаконною та протиправною, а податкова вимога такою, що винесена з порушень вимог ПК України

Сторони в судове засідання не з’явилися. Позивач просив справу розглядати у порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з’явився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що вимоги позивача, викладені у листі щодо перерахунку фактично виконані та направлено відповідний висновок до органу, що здійсню казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, перевіривши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.09.2013 позивачем було перераховано згідно платіжного доручення № 2830 із свого рахунку в установі банку до державного бюджету авансовий внесок з податку на прибуток у загальному розмірі 624 641,00 грн.

У відповідності до п. 49.18 ст. 49 ПК України 28.02.2014 ТОВ «Ігро - Ленд» була подана річна податкова декларація з податку на прибуток за 2013 рік, в якій позивачем була визначена сума податку на прибуток до сплати у розмірі 475 355,00 грн.

З урахуванням часткової сплати задекларованої суми у розмірі 101 878,00 грн., а також сплати у розмірі 56 845,00 грн., у позивача виникла недоплата у загальному розмірі 311 774,79 грн., яку товариство мало намір також погасити за рахунок коштів, що були сплачені позивачем у вересні 2013 року в якості авансових внесків з податку на прибуток.

Надалі ТОВ «Ігро - Ленд» двічі зверталося до ДПІ у Києво- Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області із відповідними листами про зарахування надміру сплачених грошових зобов’язань, перерахованих в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток в сумі 311 774,79 грн. в рахунок оплати податку на прибуток підприємства у розмірі 311 769,73 грн.

Однак, податковий орган відмовив у зарахуванні надміру сплачених грошових зобов’язань, перерахованих в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток (код бюджетної класифікації 11024000) в сумі 311 774,79 грн. в рахунок оплати податку на прибуток підприємства у розмірі 311 769,73 грн.

Крім того, відповідачем було винесено спірну податкову вимогу за № 1066-25 від 24.04.2014, відповідно до якої, станом на 23.04.2014 у товариства виник податковий борг у зв’язку з не оплатою податку на прибуток в сумі 311 769,73 грн.

Не погоджуючись із діями відповідача та вищевказаною вимогою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, яким визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, визначено платників цих податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податок на прибуток підприємств належить до загальнодержавних податків та зборів, що визначено п.п. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 ПК України.

У відповідності до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов’язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов’язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

ПК України визначає податкове зобов’язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відповідно до п.п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплаченими грошовими зобов’язаннями є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов’язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Тобто сума 311 774, 79 грн. є надміру сплаченим грошовим зобов’язанням, оскільки сплачена понад зазначену в податковій декларації суму авансового внеску.

Як вказано в п. 43.1 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов’язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Підпункт 14.1.154 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначає, що податковий борг як грошове зобов’язання, з урахуванням штрафних санкцій, пені за їх наявності та витрат, пов’язаних з його стягненням, несплачене в установлений строк.

На думку суду в результаті неправомірних дій відповідача у ТОВ «Ігро - Ленд» виник податковий борг з податку на прибуток. А оскільки, ст. 43 ПК України виключає можливість повернення надміру сплачених коштів платнику податків у якого наявний податковий борг, можна стверджувати про наявність ще одного аргументу, який підтверджує обов’язок податкового органу здійснити перерахунок коштів з рахунку авансових платежів на рахунок податку на прибуток.

Відповідно до п. 43.3 ст. 43 ПК України обов’язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов’язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Заява подається, оскільки, відповідно до Класифікації доходів бюджету, затвердженої наказом Мінфіну від 14.01.2011 № 11, сплата податку на прибуток приватних підприємств та авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств відбувається за різними кодами бюджетної класифікації: 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств»; 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств».

У відповідності до п. 43.4 ст. 43 00ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов’язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Як встановлено судом 06.03.2014 товариство надсилало відповідачу лист з проханням перерахувати надміру сплачені в рахунок авансових внесків кошти в сумі 311 774,79 грн. в рахунок оплати податку на прибуток підприємства.

Згідно п. 43.5 ст. 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п’яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Тобто, відповідач та орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до кінця березня 2014 року повинні були зарахувати кошти на рахунок, зазначений в заяві. Але, цих вимог податкового законодавства України ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області не виконало.

Зокрема, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо фактичного виконання вимог позивача про перерахування, оскільки жодних доказів на їх підтвердження податковий орган суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування податкової вимоги № 1066-25 від 24.04.2014 то на думку суду вона підлягає скасуванню, оскільки є наслідком неправомірності дій податкового органу.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач, як суб’єкти владних повноважень не довів суду правомірності своїх дій та підстав для винесення податкової вимоги про стягнення заборгованості.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11-14, 69-71, 79, 86, 94, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області № 1066-25 від 24.04.2014.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігро - Ленд» судовий збір в сумі 560 (п’ятсот шістдесят) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 185-187 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Головенко О.Д.