Справа № 2а-7631/12/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 липня 2014 року м. Київ
В/800/3062/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

Сороки М.О.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
адміністративного суду України від
08.04.2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві про визнання
нечинними картки відмови та рішення,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
звернулося до окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Києві, в якому
просило визнати нечинною картку
відмови від 07.12.2011 року № 100190000/1/03776,
визнати нечинним рішення про
визначення митної вартості товару від
07.12.2011 року №100000006/2011/315149/2 та стягнути з
Державного бюджету України суму
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 141399,92 грн.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
11.09.2012 року Товариству з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» було
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» було задоволено.
Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 11.09.2012 року скасовано
та ухвалено нову постанову, якою
позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Київської регіональної
митниці від 07.12.2011 року № 100000006/2011/315149/2
про визначення митної вартості товару
«Риба охолоджена лосось (сьомга)
атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана, з
головою» виробництва Норвегії за
резервним методом (метод № 6) та картка
відмови Київської регіональної
митниці в неприйнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 07.12.2011 року № 100190000/1/03776. Стягнуто з
державного бюджету України через
Головне управління державної
казначейської служби у м. Києві на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-України» сума
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 141399,92 грн.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 08.04.2014 року касаційні
скарги Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів та Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Києві задоволено
частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
змінено шляхом скасування в частині
стягнення з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби у м. Києві на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-України» суми
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 141399,92 грн. та
ухвалення в цій частині нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог. В іншій частині постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України зазначеної вище постанови
Вищого адміністративного суду України
заявник порушує питання про її
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Заявник вказує, що в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
09.04.2014 року по-іншому застосовано норми
матеріального права ніж в оскаржуваній
постанові від 08.04.2014 року.

Статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У заяві про перегляд судового рішення
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
зазначає, що постанова Вищого
адміністративного суду України від
08.04.2014 року прийнята з неоднаковим
застосуванням статті 27 Митного кодексу
України, частини 1 статті 25 Бюджетного
кодексу України, Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами № 618, ніж
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 09.04.2014 року.

Дослідивши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що є підстави для допуску до перегляду
Верховним Судом України постанови
Вищого адміністративного суду України
від 08.04.2014 року у зазначеній справі,
оскільки у даному випадку має місце
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, що призвело до
прийняття судом касаційної інстанції
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
для перегляду постанови Вищого
адміністративного суду України від
08.04.2014 року.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві про визнання
нечинними картки відмови та рішення
дії для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від
08.04.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є.
Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз

М.О. Сорока

Л.Т. Черпіцька