Справа № 813/3148/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа №
876/5766/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області про спонукання до
вчинення дій,-

в с т а н о
в и в:

У квітні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Червонограді
Львівської області (далі - позивач)
звернувся з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області (далі - відповідач)
про зобов'язання прийняти до заліку
виплачені суми пенсій по втраті
годувальника внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та витрати
на виплату та доставку пенсій в сумі
99850,41 грн. за період з 01.10.2013 року по
31.03.2014 року та включити їх в щомісячні
акти звірки.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову про задоволення позовних
вимог.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує
тим, що судом не враховано неможливість
стягнути на централізованому рівні
суми не включені в щомісячні акти
звірок, які складаються на
територіальному рівні, а тому
помилковим є висновок суду, що правило
підписання акту звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову суд
першої інстанції виходив з того, що в
разі виплати пенсій по інвалідності
органами пенсійного фонду, то
відшкодовувати йому такі витрати має
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків. Проте, при незгоді
включити в акти звірки суми пенсій, які
підлягають відшкодуванню органами
пенсійного фонду має заявлятись вимога
про стягнення цих сум, а не вимога про
підписання акту звірки.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року №
16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, наведено у статті 21 Закону «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-XIV.
Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Статтею 81 Закону «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ
визначено, що призначення та виплата
пенсій, у тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
ПФУ. Механізм відшкодування Фондом
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затв. постановою
правління Пенсійного фонду України та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Закону №
1105-XIV, Закону № 1788-ХІІ та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
допомога надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію;
допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію; сума витрат ПФУ з виплати і
доставки зазначених пенсій.

Тому суд першої інстанції зробив
правильний висновок про обов'язок
відповідача відшкодувати позивачу
виплачені ним суми пенсій.

Щодо вимоги про зобов'язання включити в
щомісячні акти звірки виплачені суми
пенсій, апеляційний суд зазначає
наступне.

Порядок, на який посилається
управління ПФУ, обґрунтовуючи позовні
вимоги, не регулює спірні відносини,
які виникли у цьому випадку, оскільки
встановлене цим Порядком правило щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише за
відсутності спору.

У разі наявності спору та незгоди на
підписання актів звірки розрахунків з
боку Фонду вимоги про стягнення таких
сум мають вирішуватись у судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення органами ПФУ позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки.

Таку ж правову позицію висловлює і
Верховний Суд України у спорах цієї
категорії (постанови 20 березня 2007 року
№ 21-1087во06, від 6 червня 2011 року № 21-116а11,
від 20 червня 2011 року № 21-76а11).

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Червонограді Львівської
області слід залишити без задоволення,
а постанову суду першої інстанції без
змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а л
и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у справі №813/3148/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
В.Я.Качмар

О.І.Мікула