Справа № 2а/759/17/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лук'яненко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Святошинського районного
суду м.Києва від 04 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва про зобов"язання здійснити
перерахунок пенсії суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових потреб з
13 вересня 2011 року.

Ухвалою Святошинського районного суду
м.Києва від 13 листопада 2013 року
адміністративний позов залишеного без
розгляду та відкрито скорочене
провадження у справі в частині
позовних вимог з 26 квітня 2013 року.

Постановою Святошинського районного
суду м.Києва від 04 лютого 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 перебуває на пенсійному обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Святошинському районі м. Києва та
отримує пенсію, відповідно до Закону
України «Про державну службу» з 26
листопада 2007 року.

13 вересня 2011 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва та
просила включити до складу заробітної
плати для обчислення пенсії інших
виплат, що включені до довідки про
складові заробітної плати.

Однак, листом Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва від 14 вересня 2012 року №
5581/09/А-5508 позивачу було відмовлено у
здійсненні перерахунку та включення до
складу заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, у зв'язку з
відсутністю підстав.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
у здісненні перерахунку пенсії та
вважаючи її протиправною, позивач
звернулась до суду з позовом.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для включення при
перерахунку пенсії сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових потреб
до заробітної плати.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року №
3723-XII, пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України
«Про оплату праці» від 24 березня 1995
року № 108/95-ВР передбачено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Так, статтею ст. 2 вищевказаного Закону
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

З аналізу вищенаведеного слідує, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року № 1788-XII врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст. 66 вищевказаного Закону,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В силу ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV,
до виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
вересня 2011 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва та
просила включити до складу заробітної
плати для обчислення пенсії інших
виплат, що включені до довідки про
складові заробітної плати.

Судом встановлено, що листом
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва від 14
вересня 2012 року № 5581/09/А-5508 позивачу
було відмовлено у здійсненні
перерахунку та включення до складу
заробітної плати для призначення
(перерахунку) пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань у зв'язку з
відсутністю підстав.

Разом з тим, у відповідності до чинного
законодавства, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суми виплат, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, зокрема
матеріальна допомога, включаються до
складу заробітної плати державного
службовця та враховуються при
обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
04 березня 2014 року у справі № 21-3а14 та
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року № К/800/34455/13.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
не погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позову, оскільки
відповідач неправомірно відмовив у
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_3,
а тому постанова суду підлягає
скасуванню з винесенням нового
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому доводи, викладені в
апеляційній скарзі спростовують
висновки суду першої інстанції та
знайшли своє належне підтвердження в
суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного
суду м.Києва від 04 лютого 2014 року
скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_3 з
урахуванням у складі середньої
заробітної плати сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва на провести ОСОБА_3 перерахунок
пенсії державного службовця з
урахуванням у складі середньої
заробітної плати сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань з 26 квітня
2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено
16.07.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Гром Л.М.

Міщук М.С.