Справа № 1570/9001/09
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/9001/09

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Аракелян М. М. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді
- Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

при секретарі
- Журкіній І.І.,

за участі: позивач - ОСОБА_2,

представник
відповідача - Петровський В.В. (діє на
підставі довіреності),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Білгород-Дністровської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання незаконним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- позивач, або ФОП ОСОБА_2) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Білгород-Дністровської об`єднаної
державної податкової інспекції
(правонаступник -
Білгород-Дністровська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, далі - відповідач, або
Білгород-Дністровська ОДПІ) про
визнання незаконними та скасування
рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій №№ 000791701,
від 08 квітня 2009 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 08 квітня
2010 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року, вказані вимоги позивача
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ №
від 08 квітня 2009 року. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28 лютого 2013 року постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 08 квітня 2010 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року в частині визнання протиправним
та скасування рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 08 квітня
2009 року скасовано, а справу в цій
частині направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції, в іншій частині
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2010
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року залишено без змін.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2014
року адміністративний позов ФОП ОСОБА_2
в частині про визнання незаконним та
скасування рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 08 квітня 2009 року
задоволено та визнано протиправним та
скасовано вказане рішення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
адміністративного позову, наголошуючи,
зокрема, на правомірності винесення
оскаржуваного рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги поданої
апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги відповідача та
просив залишити останню без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, 28
листопада 2001 року за № 0001447
Виконавчим комітетом Білгород -
Дністровської міської ради Одеської
області зареєстровано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2

Позивач знаходиться на обліку, як
платник податків, в
Білгород-Дністровській ОДПІ.

Згідно з даними витягу Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців одним з
видів підприємницької діяльності
позивача відповідно до Класифікації
видів економічної діяльності (КВЕД) є
виробництво пива - код 15.96.0.

Матеріалами справи підтверджується та
не заперечується відповідачем, що
ФОП ОСОБА_2 здійснював у
перевіряємий період виробництво та
реалізацію пива марки «Ягер» на розлив
у металеві ємкості об'ємом 50 л., у тому
числі, і кінцевим споживачам.

Судом першої інстанції встановлено, що
в період з 10.03.2009 року по 23.03.2009
року посадовими особами
Білгород-Дністровської ОДПІ було
проведено планову документальну
перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства при оподаткуванні за
період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року, за
результатами якої складено акт №
944/17-01/НОМЕР_2 від 30.03.2009
року.

На підставі висновків зазначеного акту
відповідачем, зокрема, було прийнято
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № від 08
квітня 2009 року, яким позивачу визначено
суму штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 2852420,30 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням
позивач звернувся до суду з позовом про
визнання його незаконним та
скасування.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскаржуване позивачем рішення
винесено податковим органом
неправомірно, безпідставно та в
порушення положень чинного
податкового законодавства України, з
урахуванням наступного.

Як вбачається зі змісту акту спірної
перевірки, що, також, відображено
відповідачем в поданій апеляційній
скарзі, підставою для визначення
позивачу суми штрафних (фінансових)
санкцій, спірним рішенням, став
встановлений, на думку податкового
органу, факт порушення позивачем ст.ст.
1, 2, 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 року №
265/95-ВР, в редакції Закону України
від 01.06.2000 року № 1776-111, а саме:
проведення розрахункових операцій за
пиво без застосування реєстратора
розрахункових операцій на загальну
суму 570484,06 грн., що виявлено
податківцями в ході перевірки за
даними Книги обліку доходів та витрат
форми № 10 (додаток 10 до Інструкції про
прибутковий податок з громадян).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року №
265/95-ВР (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
реєстратори розрахункових операцій
застосовуються фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності
або юридичними особами (їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами) (далі - суб'єкти
підприємницької діяльності), які
здійснюють операції з розрахунків у
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, а також
уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі-продажу
іноземної валюти.

Встановлення норм щодо застосування
або незастосування реєстраторів
розрахункових операцій в інших законах
не допускається.

Згідно статті 2 вищезазначеного Закону,
розрахункова операція - це приймання
від покупця готівкових коштів,
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо за місцем реалізації
товарів (послуг), видача готівкових
коштів за повернутий покупцем товар
(ненадану послугу), а у разі
застосування банківської платіжної
картки - оформлення відповідного
розрахункового документа щодо оплати в
безготівковій формі товару (послуги)
банком покупця або, у разі повернення
товару (відмови від послуги),
оформлення розрахункових документів
щодо перерахування коштів у банк
покупця.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж
Закону суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

При цьому, пунктом 1 статті 9
зазначеного Закону передбачено, що
реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при здійсненні торгівлі продукцією
власного виробництва та наданні послуг
підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі та
громадського харчування, у разі
проведення розрахунків у касах цих
підприємств, установ і організацій з
оформленням прибуткових і видаткових
касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що за умови
здійснення торгівлі продукцією
власного виробництва з оформленням
прибуткових касових ордерів та видачею
відповідних квитанцій, у позивача не
виникало обов'язку застосовувати
реєстратор розрахункових операцій
(зазначений висновок, також, викладений
Вищим адміністративним судом України в
ухвалі від 28 лютого 2013 року по даній
справі, який, згідно вимог ч. 5 ст. 227 КАС
України, є обов'язковим для суду першої
та апеляційної інстанції при розгляді
справи).

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи висновку судової економічної
експертизи, проведення якої призначено
судом першої інстанції при новому
розгляді справи з метою встановленню
обставин щодо дотримання ФОП ОСОБА_2
вимог п. 1 ст. 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» при проведенні готівкових
розрахунків при реалізації пива
власного виробництва, за період 2006-2008
р.р. (включно) сума продажу пива за
готівкові кошти з оформленням
прибуткових касових ордерів
відповідно до вимог Постанови
правління Нацбанку України від 15.12.2004
року № 637 становить 539345,60 грн., при
цьому, ця сума підтверджується саме
даними прибуткових касових ордерів, а
не даними Книги обліку доходів і витрат
форми № 10, за результатами дослідження
даних якої при перевірці податковим
органом було визначено суму 570484,06 грн.

Тобто, експертним висновком
встановлено, що сума 539345,60 грн. є сумою
реалізації ФОП ОСОБА_2 пива за
готівкові кошти власного виробництва
за готівкові кошти та ця сума
підтверджується первинними
документами - прибутковими касовими
ордерами.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позивач
виконав вимоги п. 1 ст. 9 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», дотримання яких дозволяє йому
не використовувати реєстратори
розрахункових операцій при реалізації
продукції власного виробництва за
готівкові кошти.

Також, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції обґрунтовано не
прийнято до уваги твердження
відповідача про те, що вказана норма
стосується лише підприємств, установ,
організацій, оскільки з аналізу
вказаної статті вбачається, що до
поняття - підприємства, установи та
організації усіх форм власності
входить й такі суб'єкти господарювання
як фізичні особи підприємці, що
перебувають на загальній системі
оподаткування.

Доводи апеляційної скарги
встановлених обставин справи та
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 18 квітня 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2014
року по справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання незаконним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів після набрання
чинності безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний колегією суддів 04 липня
2014 року.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/