Справа № 823/1719/13-а
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
справа № 823/1719/13-а

16 год. 25 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання -
Литвинчук В.М.,

за участю представників:

позивача - Свирид Н.М., Скляр І.М.,

відповідача - Білоуса В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з додатковою
відповідальністю "Пальмірський
цукровий завод" до Золотоніської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Пальмірський
цукровий завод" подало позов, в якому
просить скасувати податкові
повідомлення-рішення Золотоніської
об'єднаної державної податкової
інспекції Черкаської області
державної податкової служби,
правонаступником якої є відповідач,
від 14.01.2013р. № 20/, № 22/, №19/2200.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач зазначив, що він не
припустився порушень податкового
законодавства при здійсненні
господарських операцій з купівлі олії
соняшникової у ТОВ "Кернел-Трейд" та її
подальшого експорту компанією Іnerco Trade
S.A. (Швейцарія), оскільки всі первинні
документи на здійснення таких
господарських операцій оформлені
згідно з вимогами чинного
законодавства, такі операції пов'язані
з господарською діяльністю товариства,
а їх реальність не заперечується
податковим органом в актах перевірок. З
урахуванням викладеного ТДВ
"Пальмірацукор" вважає безпідставними
висновки актів позапланових
документальних перевірок від 28.12.2012
№ 1737/2200/00373497 та від
29.12.2012 № 1747/2200/00373497 в частині тлумачення
податковим органом зазначених
договорів як договорів комісії, згідно
з якими у ТДВ "Пальмірський цукровий
завод" не виникло право на податковий
кредит при придбанні олії. Крім того,
позивач зазначає, що господарські
операції з ТОВ "Мітекс" мали реальний
характер і також підтверджуються
належним чином оформленими первинними
документами, отже у податкового органу
не було підстав для виключення таких
операцій з податкового обліку.

Представники позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримали повністю та просили його
задовольнити.

У письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
просив в його задоволенні відмовити
повністю, зазначивши при цьому, що
податкові повідомлення-рішення
прийняті обґрунтовано, оскільки
проведеною перевіркою в частині
взаємовідносин ТДВ "Пальмірський
цукровий завод" з ТОВ "Кернел-Трейд" та
компанією Іnerco Trade S.A. (Швейцарія)
встановлено, що між зазначеними
контрагентами укладена удавана угода
поставки, а фактично - угода комісії на
експорт, внаслідок чого позивачем
неправомірно сформовано податковий
кредит за червень та жовтень 2012 р. на
загальну суму 25875000 грн. Зазначені
операції для підприємства, на думку
посадових осіб податкової служби, мали
"нетиповий" характер, здійснювалися без
господарської мети для одержання
безпідставної податкової вигоди, що
призвели до ненадходження податку на
додану вартість до бюджету і що не
викликало реальних змін майнового
стану, а також відсутність у посадових
осіб підприємства правових підстав
щодо бухгалтерського та податкового
обліку зазначених операцій. У частині
взаємовідносин з ТОВ "Мітекс"
Відповідач вважає, що господарська
операція із зазначеним контрагентом
реально не здійснювалась, а укладений
договір є нікчемним.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечив
повністю з підстав, викладених в
письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

Товариство з додатковою
відповідальністю "Пальмірський
цукровий завод", як суб'єкт
господарювання - юридична особа,
ідентифікаційний код 00373497,
зареєстроване 20.10.1992, перебуває на
податковому обліку в Золотоніській
ОДПІ та є платником податку на додану
вартість згідно свідоцтва № 100317371,
виданого 23.09.1997.

На підставі наказів Золотоніської ОДПІ
від 04.12.2012 № 445, від 17.12.12 № 473 проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТДВ "Пальмірський цукровий
завод" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2012 по
30.09.2012 та дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість за жовтень 2012 року.

За результатами проведеної перевірки
складений акт № 1737/2200/00373497 від 28.12.2012, в
якому встановлені порушення вимог п.
187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 п. 189.4 ст. 184
Податкового кодексу України, пп. 4.6.3, 4.6.6
п. 4.6 Порядку заповнення податкової
декларації, в результаті чого
встановлено заниження податку на
додану вартість на загальну суму 12604882
грн., в тому числі за березень 2012 року на
суму 163739 грн., квітень 2012 року на суму 2932
грн., за жовтень 2012 року на суму 12438211
грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
Золотоніська об'єднана державна
податкова інспекція Черкаської
області Державної податкової служби
прийняла податкові
повідомлення-рішення від 14.01.2013 №
22/ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 18907323 грн., в тому
числі за основним платежем - 12694882 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
6302441 грн.

На підставі направлень Золотоніської
ОДПІ від 13.12.2012 № 360 та від 24.12. 2012 року №
374 та відповідно до наказу
Золотоніської ОДПІ від 12.12.2012 № 469
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку товариства з
додатковою відповідальністю
"Пальмірський цукровий завод" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2010 по 31.12.2011.

У висновку акту перевірки від 29.12.2012 №
1747/2200/00373497 вказано на порушення
позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1
ст. 188, п. 189.4, п. 189.6 ст. 189, п. 198.1, п. 198.3 ст.
198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, внаслідок чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 12455260 грн., в тому числі за серпень
2010 року на 16679 грн., за жовтень 2010 року на
149820 грн., за листопад 2010 року на 623 грн.,
занижено за лютий 2011 року на 20000 грн., за
березень 2011 року на 237885 грн., за травень
2011 року на 96443 грн., за червень 2011 року на
6155369 грн., за липень 2011 року на 195029 грн.,
за серпень 2011 року на 1658029 грн., за
вересень 2011 року на 590666 грн., за жовтень
2011 року на 3435134 грн., за листопад 2011 року
на 233827 грн., та завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
грудень 2011 року на 2481052 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
Золотоніська об'єднана державна
податкова інспекція Черкаської
області Державної податкової служби
прийняла податкові
повідомлення-рішення від 14.01.2013: №
20/ про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість в розмірі 13983432 грн., зокрема за
основним платежем 12455260 грн. та за
штрафними санкціями 1528172 грн.; № 19/2200
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 2481052 грн.

24.01.2013 року позивач оскаржив вказані
податкові повідомлення-рішення в
адміністративному порядку до ДПС у
Черкаській області, яка рішенням №
5493/10-210 від 22.03.2013 скаргу залишила без
задоволення. Позивач оскаржив
зазначені рішення до Державної
податкової служби України, яка своїм
рішенням залишила без змін вищевказані
податкові повідомлення-рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що
відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
вказаного Кодексу податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподаткованих операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного періоду, а
також від того, чи здійснював платник
податку оподатковувані операції
протягом такого звітного податкового
періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пунктів 200.1 - 200.3 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно пункту 201.4 статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає,
що право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до першого абзацу пункту
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Зі змісту статті 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" випливає, що
первинний документ - це будь-який
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Законодавством не
визначений вичерпний перелік
документів, які можуть вважатися
первинними, відтак такими, що
підтверджують проведення
господарської операції і на підставі
яких формується звітність. Відсутність
деяких реквізитів в одному з первинних
документів не робить автоматично
господарську операцію такою, що не
відбулася.

Частинами 1, 2 ст. 9 вказаного Закону
встановлені вимоги до первинного
документу та визначена сфера
застосування первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для виникнення у
платника податку права на податковий
кредит та віднесення до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, є реальне здійснення
господарської операції з придбання
товарів (робіт, послуг) з метою їх
використання в оподатковуваних
операціях, а також оформлення
зазначеної операції необхідними
документами первинного обліку, що
містять достовірні дані про обсяг та
зміст господарської операції.

Як свідчать матеріали справи, 08.04.2011
товариство з додатковою
відповідальністю "Пальмірський
цукровий завод" уклало з ТОВ
"Кернел-Трейд" договір № 1-ПСЗ-ОС на
поставку олії соняшникової
(нерафінованої) в кількості 9000
метричних тон на загальну суму 981001000
грн. Термін поставки за договором з 01
липня 2011 року по 30 вересня 2011 року.

Додатковою угодою від 30.09.2011 № 1 термін
поставки продовжено до 31.12.2011.
Додатковою угодою від 14.10.2011 № 2 обсяг
поставки збільшено до 17000 метричних
тон, а загальна сума за договором - до
165308000 грн., в тому числі ПДВ - 27551333 грн. 33
коп., термін поставки встановлено з 01
липня 2011 року по 30 червня 2012 року.
Остаточною додатковою угодою до
договору від 27.06.2012 № 3 загальну суму за
договором збільшено до 175950000 грн., в
тому числі ПДВ в розмірі 29325000 грн.

ТДВ "Пальмірський цукровий завод"
податок на додану вартість з вартості
придбаної олії соняшникової
нерафінованої включено до складу
податкового кредиту червня 2012 року в
сумі 268193 грн., жовтня 2012 року в сумі 11765913
грн., при перерахуванні попередньої
оплати - до складу податкового кредиту
червня 2011 року - 5139894 грн., серпня 2011 року
- 2759333 грн., жовтня 2011 року - 5941667 грн.

07.10.2011 ТДВ "Пальмірський цукровий завод"
уклало з компанією Іnеrсо Тrаde S.А.
(Швейцарія) контракт № 1112 - PSP - І - 1 на
поставку олії соняшникової
(нерафінованої) в кількості 17000
метричних тон на загальну суму 17340000
доларів США. Термін поставки за
контрактом встановлено з 25 жовтня 2011
року до 30 червня 2012 року.

Угодою від 17.02.2012 № 1 про внесення змін
до Контракту від 07.10.2011
№ 1112-PSP-І- 1 загальна вартість за
контрактом збільшилась до 18530000 доларів
США, а термін поставки - з 01 червня 2012
року до 31 грудня 2012 року.

Вказаний контракт та угода були
зареєстровані на Аграрній біржі згідно
із зовнішньоекономічним біржовим
контрактом про експорт від 08.11.2011 № 435/16
ЗЕ та додатковим договором від 23.05.12 № 1
до зовнішньоекономічного біржового
контракту про експорт від 08.11.2011 № 435/16
ЗЕ.

Станом на 30.09.2012 в бухгалтерському
обліку ТДВ "Пальмірський цукровий
завод" по рахунку 362 "Розрахунки з
іноземними покупцями" товариством
обліковується дебіторська
заборгованість компанії Іnеrсо Тrаde S.А.
в сумі 89935368 грн. (з урахуванням курсових
різниць).

Основним видом господарської
діяльності ТДВ "Пальмірський цукровий
завод" було виробництво цукру.

До моменту придбання олії соняшникової
у ТОВ "Кернел-Трейд" товариство не
здійснювало діяльність з торгівлі
олією соняшниковою, відповідного
обладнання та кваліфікаційного
персоналу для виробництва такої
продукції ТДВ "Пальміра цукор" також не
має.

Станом на 01.01.2012 загальна чисельність
працюючих по ТДВ "Пальмірський
цукровий завод" складала 409 осіб, у тому
числі працюючих за сумісництвом 3
особи, станом на 30.09.2012 - 285 осіб, у тому
числі працюючих за сумісництвом 2
особи.

В той же час, операції з придбання та
реалізації на експорт олії
соняшникової (нерафінованої) згідно
наданих документів здійснювались
фактично однією особою - директором ТДВ
"Пальмірський цукровий завод"
Павліченком В.В.

Структура операційних витрат ТДВ
"Пальмірський цукровий завод" вказує,
що у витратах значну частку (38,5%)
займають витрати на оплату праці
працівників та нарахування на фонд
оплати праці.

Діяльність з придбання та продажу олії
соняшникової нерафінованої має лише
витрати по придбанню олії та витрати на
збут.

Так, витрати ТДВ "Пальмірський цукровий
завод" при реалізації на експорт олії
соняшникової нерафінованої складають
130336003 грн. 22 коп., де 129375000 грн. - вартість
олії, 892500 грн. - вартість
транспортно-експедиторських послуг, 1500
грн. - вартість послуг по оформленню
ВМД, 42319 грн. 72 коп. - вартість послуг по
сюрвею теплоходів, 8333 грн. 33 коп. та 4008
грн. 42 коп. - вартість брокерських
послуг, 12341 грн. 75 грн. - вартість послуг
по реєстрації контрактів Аграрною
біржею.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формі, здійснюваних для
продовження господарської діяльності
платника податку.

Отже, придбання товарів (робіт, послуг)
передбачає наявність мети їх
використання в господарській
діяльності платника податків. Така
мета є необхідною умовою для
формування витрат та/або податкового
кредиту платником податку.

Крім того, всі витрати мають бути
здійсненими в межах господарської
діяльності платника податків.

Витрати на придбання активів,
здійснені без мети їх використання у
господарській діяльності або
придбання таких активів поза межами
господарської діяльності платника
податків, не дають право на відповідні
врахування цих витрат у податковому
обліку.

Пунктами 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України встановлено, що
господарська діяльність - це
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча
ознака господарської діяльності
кореспондує з вимогою щодо наявності
розумної економічної причини (ділової
мети) підчас здійснення господарської
діяльності. Оскільки господарська
діяльність складається із сукупності
господарських операцій платника
податку (які є формою здійснення
господарської діяльності), то розумна
економічна причина має бути наявною в
кожній господарській операції. Лише в
такому разі та чи інша операція може
вважатися вчиненою в межах
господарської діяльності платника
податків. І лише за таких умов платник
податків має право на врахування у
податковому обліку наслідків
відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські
операції, здійснені за наявності
розумних економічних причин (ділової
мети) є такими, що вчинені в межах
господарської діяльності.

Розглядувана позиція випливає зі
змісту пп. 14.1.231 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, відповідно до якого
розумна економічна причина (ділова
мета) - це причина, яка може бути наявна
лише за умови, що платник податків має
намір одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.

Зміст поняття розумної економічної
причини (ділової мети) передбачає
обов'язкову спрямованість будь-якої
операції платника податків на
отримання позитивного економічного
ефекту.

Поняття економічного ефекту не
розкрито в Податковому кодексі. Однак
із загального розуміння характеру
економічної діяльності можна дійти
висновку, що економічний ефект - це
приріст (збереження) активів платника
податків та/або їх вартості, а так само
створення умов для такого приросту
(збереження) в майбутньому.

Платник податків не повинен будувати
свою господарську діяльність таким
чином, аби заплатити найбільше
податків у результаті господарської
діяльності. Проте в будь-якому разі
економічний ефект не повинен полягати
виключно у зменшенні податкового
навантаження на хоча б одного з
учасників операції.

Відповідно, економічний ефект
відсутній в операціях, які призводять
до збільшення задекларованих витрат
платника податків та зменшують об'єкт
його оподаткування без можливості
отримання додаткового приросту
активів чи збереження їх вартості.

Приймання-передача олії від ТОВ
"Кернел-Трейд" до ТДВ "Пальмірський
цукровий завод" відбулось 15.08.2012 в
кількості 3000 тон та 07.09.2012 в кількості
12000 тон, тобто більше ніж через рік з дня
укладання договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС.

Разом з тим, на виконання договору
поставки ТДВ "Пальмірський цукровий
завод" з червня 2011 по липень 2012 року
перерахувало на користь ТОВ
"Кернел-Трейд" попередню оплату в сумі
84654523 грн. 69 коп., а поставки олії
відбулися більше, ніж через рік після
попередньої оплати.

З викладеного можна зробити висновок,
що перерахування ТДВ "Пальмірський
цукровий завод" попередньої оплати на
користь ТОВ "Кернел-Трейд" мало на меті
лише імітацію розрахунків за договором
поставки.

Також суд зазначає, що проведеним
аналізом наданих до перевірки
первинних бухгалтерських документів
перевіркою встановлено
невідповідність (дефектність) деяких з
них вимогам частини другої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", а саме:

- у видатковій накладній від 07.09.2012 №
РН-084490 не зазначено прізвище, ім'я та
по-батькові особи, яка отримувала
товар, що не дає можливості її
ідентифікації;

- в акті прийому-передачі від 15.08.12 б/н до
договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС,
зазначено, що товариством отримано
олію соняшникову нерафіновану у
кількості 3000 т. по ціні 10350,00 грн. без
урахування ПДВ на суму 25875000,00 грн. Разом
з тим, реквізити видаткової накладної
від 15.08.12 № РН-083544 містять дані щодо
поставки 3000 т. олії нерафінованої за
ціною 8625,00 грн. за 1 т. (без ПДВ) на суму
25875000,00 грн., разом - 31050000,00 грн., в т. ч.:
ПДВ - 5175000,00 грн. Простий розрахунок
(3000х10350=31050000) показує що, ціна 10350 грн. за
1 тону, це ціна з урахуванням ПДВ, а не
без урахування зазначеного податку, як
це зазначено в акті.;

- в актах здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 17.08.2012 № 150 та від 14.09.2012 №
164, у реквізитах актів зазначено, що їх
складено на підставі Договору № ТЕО
321/0112 від 01.12.11. Договору з реквізитами №
ТЕО 321/1012 до перевірки не надавалось.
Зазначене унеможливлює встановлення
призначення вищезазначених актів до
договору на транспортно-експедиційне
обслуговування від 01.12.2011 № 321/0112. Крім
того, в актах здачі-прийняття робіт
(надання послуг) не зазначено прізвище,
ім'я та по-батькові особи, яка
підписувала зазначені акти, що не дає
можливості її ідентифікації;

- в актах здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 20.08.2012 № 152 та від 18.09.2012 № 171,
не зазначено прізвище, ім'я та
по-батькові особи, яка підписувала
зазначені акти, що не дає можливості її
ідентифікації;

- в актах надання послуг від 29.08.2012 № 94
та від 29.08.2012 № 95 при фактичній назві
юридичної особи ТДВ "Пальмірський
цукровий завод" вказано замовник ТДВ
"Пальмірський цукровий завод С3";

- в актах надання послуг від 29.08.2012 № 94,
від 29.08.2012 № 95 та від 30.09.2012 № 120 не
зазначено місце складання, прізвище,
ім'я та по-батькові особи, яка
підписувала зазначені акти, що не дає
можливості її ідентифікації;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 02.12.2011 № 439 не зазначено
місце складання, прізвище, ім'я та
по-батькові особи замовника, яка
підписувала зазначений акти, що не дає
можливості її ідентифікації;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 30.05.2012 № 435/1 не зазначено
місце складання;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 08.11.2011 № 435/16-ЗЕ не зазначено
місце складання, прізвище, ім'я та
по-батькові особи замовника та
виконавця; що не дає можливості їх
ідентифікації;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 23.05.2012 № 435/16/1Дд-ЗЕ не
зазначено прізвище, ім'я та по-батькові
особи замовника.

Крім того, перевіркою встановлено ряд
недоліків при укладанні ТДВ
"Пальмірський цукровий завод" угод:

- в додатковій угоді від 30.09.2011 року № 1
до договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС не
зазначено хто діє від імені ТОВ
"Кернел-Трейд";

- в додатковій угоді від 14.10.2011 № 2 до
договору від 08.04.2011 № 1-ПСЗ-ОС та від
27.06.2012 № 3 до договору від 08.04.2011 року
№1-ПСЗ-ОС зазначено місцезнаходження
ТДВ "Пальмірський цукровий завод",
Україна, м. Київ, в той же час
місцезнаходження позивача відповідно
до свідоцтва про державну реєстрацію:
Черкаська область, Золотоніський р-н, с.
Пальміра;

- в договорі-доручення від 03.11.2011 року №
308/5, зазначено ТДВ "Пальмірський
цукровий завод", в особі генерального
директора Віктора Павліченка. В той же
час, відповідно наказу про призначення
на посаду від 24.06.2011 № 69 Віктора
Павліченка призначено директором ТДВ
"Пальмірський цукровий завод";

- в договорі-доручення від 23.05.2012 №29,
зазначено ТДВ "Пальмірський цукровий
завод", в особі генерального директора
Віктора Павліченка. В той же час,
відповідно наказу про призначення на
посаду від 24.06.2011 № 69 Віктора
Павліченка призначено директором ТДВ
"Пальмірський цукровий завод".

Також суд зазначає, що ТОВ
"Кернел-Трейд", як продавець олії, та її
виробники систематично здійснюють її
експорт, в тому числі через один і той
же термінал ТОВ "Ойлтранстермінал", а
також тому нерезиденту, якому
здійснювалась поставка за
зовнішньоекономічним контрактом.
Таким чином, ТОВ "Кернел-Трейд" в
серпні-вересні 2012 року мало можливість
самостійно експортувати 15000 тон олії
соняшникової нерафінованої. У зв'язку
із систематичним експортом олії, у
постачальника (ТОВ "Кернел-Трейд") та
виробників (ПАТ "Кіровоградолія") та
інших, зазначених в акті перевірки)
накопичилось від'ємне значення з ПДВ,
яке використовується ними для надання
податкової вигоди пов'язаним особам,
зокрема ТДВ "Пальмірський цукровий
завод" у вигляді штучного формування
кредиту з ПДВ та в подальшому несплаті
цього податку до бюджету від основної
діяльності ТДВ "Пальмірський цукровий
завод".

Перевіркою встановлено також, що між
ТДВ "Пальмірський цукровий завод" та
ТОВ "Мітекс" було укладено договір від
05.07.2011р. № 050711 на постачання запасних
частин.

Разом з тим, ні під час проведення
перевірки, ні під час розгляду скарги
ТДВ "Пальмірський цукровий завод" не
надано підтверджуючих документів по
питанню доставки придбаного товару,
зокрема товарно-транспортних
накладних або інших товаросупровідних
документів. Також не надано будь-яких
додаткових угод до договору № 050711 від
05.07.2011р. щодо порядку змін умов
постачання.

Як свідчать матеріали
адміністративної справи Золотоніською
ОДПІ отримано від ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова довідку від 30.11.2011 №
1047/2305/30590019 "Про результати проведення
зустрічної звірки ТОВ "Мітекс", якою не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
підприємствами-покупцями на загальну
суму податкового зобов'язання 186620,46
грн., в тому числі за 2010 рік у сумі 98251,55
грн., за 2011 рік - 88368,91 грн., в тому числі і
ТДВ "Пальмірський цукровий завод".

Таким чином, ТОВ "Мітекс" не мало
можливості реалізувати товар позивачу
згідно вищезазначеної податкової
накладної та накладної на загальну
суму 6450 грн., в тому числі ПДВ - 1075 грн.
Відповідно податкова накладна та
видаткова накладна вважаються
недійсними, так як вона виписана без
фактичної поставки товару.

Твердження позивача про неврахування
під час проведення перевірок висновків
акта планової перевірки від 16.05.2012 №
326/2200/00373497 та прийнятих на підставі
нього податкових повідомлень-рішень
від 25.05.2012 № 288/ про збільшення
грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі
1345648 грн., та від 25.05.2012 № 289/ про
збільшення бюджетного відшкодування
за вересень/листопад 2011 року в сумі 2481052
грн., не можуть бути прийняті до уваги,
так як наказом ДПС у Черкаській області
від 14.01.2013 № 8 вищезазначені податкові
повідомлення-рішення були скасовані.

Відповідно до пп.4.1.3 п.4.1 ст. 4
Податкового кодексу України податкове
законодавство України ґрунтується,
зокрема, на принципі невідворотності
настання визначеної законом
відповідальності у разі порушення
податкового законодавства.

Формальна помилка, допущена в
податковому повідомленні-рішення від
14.01.2013 № 20/ в частині
неправильної дати акта перевірки, на
підставі якого воно прийняте, не може
бути підставою для його скасування, так
як факти допущених порушень
податкового законодавства нормативно
та документально підтверджуються.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує
приписи статті 2 КАС України,
відповідно до якої у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано,
добросовісно, розсудливо та
безсторонньо, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є необґрунтованими, а вимоги
такими, в задоволенні яких слід
відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.О.
Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі
14.07.2014р.