Справа № 464/7563/13-а, 2а-464/239/13
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 р. м.
Львів
Справа № 876/12367/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Матвійчук
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 20 вересня 2013 року про
залишення позовної заяви без розгляду
по справі № 464/7563/13-а за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
у Галицькому районі м. Львова про
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова, в якому
просила зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок її пенсії за
період з 1992 року по теперішній час та
виплатити недонараховані суми пенсії,
повернути в матеріали її пенсійної
справи вилучені первинні документи та
стягнути в її користь заподіяну
моральну шкоду в розмірі 20000.00 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 20 вересня 2013 року вказаний
позов в частині позовних вимог про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова провести перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 1992
року по 26 березня 2010 року включно та про
повернення в матеріали пенсійної
справи вилучених первинних документів
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем без поважних
причин шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду.

Позивач оскаржила вказану ухвалу,
посилаючись на те, що вона винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує
посиланням на те, що строк звернення до
суду вона не пропустила, оскільки про
встановлені факти порушень її прав
посадовими особами управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова їй стало відомо лише у
липні 2010 року, після опрацювання
нормативно-правових актів та
документів наявних у її пенсійній
справі. Крім цього зазначає, що судом
першої інстанції помилково не
застосовано до спірних правовідносин
вимоги статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно з якою нараховані
суми пенсії, не отримані з вини органу,
що призначає і виплачує пенсію,
виплачуються за минулий час без
обмеження будь-яким строком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів.

В судовому засіданні позивач
підтримала вимоги поданої нею
апеляційної скарги та просила її
задовольнити, посилаючись на викладені
в ній доводи.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти вимог
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що оскаржувана ухвала постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просила
відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Питання строків звернення до суду
врегульовано статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Строк звернення до суду є
матеріально-правовим, оскільки він
безпосередньо пов'язаний із
реалізацією прав і свобод
уповноваженої особи навіть незважаючи
на те, що він міститься у
процесуальному законодавстві.

Таким чином норми статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягають застосуванню в редакції,
чинній на момент початку перебігу
строку звернення до суду, який якщо не
встановлено інше встановлюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

В даному випадку позивач дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав при призначенні та виплаті
пенсії з моменту отримання такої
пенсії, виплата якої здійснюється
щомісячно, а про факт вилучення
документів з пенсійної справи з
моменту надання їй 03 грудня 2009 року
копій документів пенсійної справи
прокурором Сихівського району м.
Львова.

З огляду на викладене, до спірних
правовідносин підлягала застосуванню
частина 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
в редакції чинній на момент коли
позивач дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, яка
встановлювала річний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи.

Вказані обставини судом першої
інстанції враховано не було та
помилково застосовано вказану вище
норму в редакції чинній на момент
звернення позивача до суду.

ОСОБА_1 звернулася до суду лише 27
вересня 2010 року, а відповідно позовні
вимоги про зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату її
пенсії за період з 01 січня 1992 року по 26
вересня 2009 року заявлені нею після
спливу річного строку звернення до
суду, встановленого частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Факт звернення ОСОБА_1 до суду з даним
позовом в порядку цивільного
судочинства, провадження у справі за
яким закрито, а також затрата значного
часу на опрацювання
нормативно-правових актів та
документів наявних у пенсійній справі,
копії яких вона отримала лише 03 грудня
2009 року, не дають підстав для висновку
про поважність причин пропуску нею
строку звернення до суду.

Посилання позивача на безпідставне
незастосування судом першої інстанції
при вирішенні справи вимог статті 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до уваги судом
апеляційної інстанції не береться з
огляду на те, що вказана норма до
заявлених позивачем вимог
застосуванню не підлягає, оскільки
стосується виплати нарахованих пенсій
за минулий час і не поширюється на
строки перерахунку пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Отже, встановивши, що позовна заява в
частині позовних вимог про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова здійснити перерахунок та
виплату пенсії за період з 01 січня 1992
року по 26 вересня 2009 року подана до суду
після спливу річного строку звернення
до суду, встановленого частиною 2
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, та без викладу
обставин, які б свідчили про поважність
причин його пропуску, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про залишення позовної заяви в цій
частині без розгляду.

Натомість, позовні вимоги щодо
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова здійснити перерахунок та
виплату пенсії починаючи з
27 вересня 2009 року та про повернення в
матеріали пенсійної справи вилучених
первинних документів заявлені ОСОБА_1 в
межах строку звернення до суду, а тому
підлягали розгляду та вирішенню по
суті.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, однак, допущено порушення норм
матеріального та процесуального права
при залишенні без розгляду позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату
пенсії починаючи з 27 вересня 2009 року та
повернення в матеріали пенсійної
справи вилучених первинних документів,
що відповідно до пункту 4 частини 1
статті 202 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування ухвали суду першої
інстанції в цій частині та направлення
справи в цій частині для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 200, 202, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 20 вересня 2013 року про
залишення без розгляду позовної заяви
по справі № 464/7563/13-а в частині позовних
вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії
починаючи з 27 вересня 2009 року та про
повернення в матеріали пенсійної
справи вилучених первинних документів
- скасувати та направити справу в цій
частині для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.Я. Качмар

О.І. Мікула

Повний текст ухвали виготовлено 15
липня 2014 року.