Справа № 826/7578/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02 липня 2014 року 16 год. 11
хв. № 826/7578/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судових
засідань Приходько О.В., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом прокуратури Київської області
до Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача та зобов'язання його
вчинити певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 02 липня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 30 травня 2014 року надійшов
позов прокуратури Київської області
(далі - позивач) до Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
відповідач) про визнання протиправною
бездіяльності відповідача щодо вжиття
заходів на виконання подання позивача
від 11 квітня 2014 року № 07/1-997вих.-14 та
зобов'язання відповідача вжити заходів
до усунення виявлених у його
діяльності порушень закону, причин та
умов, що їм сприяли.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що позов підлягає
задоволенню, оскільки бездіяльність
відповідача є протиправною.

Ухвалою суду від 02 червня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримав позов
та просив задовольнити його повністю.

Представники відповідача не визнали
позов та просили відмовити у його
задоволенні повністю з підстав,
зазначених у письмових запереченнях
проти позову, наданих суду у судовому
засіданні 16 червня 2014 року.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови від 08 квітня 2014
року № 34 про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосування законів, позивачем
проведено перевірку дотримання вимог
Законів України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" та "Про адміністративні
послуги" (далі - Закон) у діяльності
відповідача.

У ході перевірки позивачем виявлено
порушення відповідачем законодавства.

Зокрема, посадовими особами
відповідача не встановлено у місцях
прийому суб'єктів звернень
інформаційних стендів зі зразками
відповідних документів та інформації в
обсязі, достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомоги. На офіційному
сайті відповідача розміщено
інформацію тільки про 3 послуги із 55,
відповідні матеріали у приміщеннях
центру обслуговування платників
відповідача відсутні, більшість з
послуг не надаються. Наявні
інформаційні картки не затверджені,
технологічні картки відсутні, у той
час, як суб'єктам звернення
гарантується право на інформацію про
етапи опрацювання звернення про
надання адміністративної послуги,
відповідальних за вказаний напрямок
роботи посадових осіб.

У зв'язку з викладеним, 11 квітня 2014 року
позивачем внесено відповідачу подання
№ 07/1-997вих.-14, яким поставлено вимогу
розглянути подання та вжити дієвих
заходів до усунення виявлених у
діяльності відповідача порушень
закону, причин та умов, що їм сприяли, а
також вирішити питання про притягнення
до встановленої законом
відповідальності винних у допущенні
порушень осіб.

Про результати розгляду подання
зобов'язано повідомити позивача у
20-денний строк із дня його отримання, з
наданням копій підтверджуючих
документів.

Листом відповідача від 23 квітня 2014 року
№ 730/9/10-36-11-01-20 позивача повідомлено, що
з метою вжиття дієвих заходів
реагування на виявлені перевіркою
порушення законів та підзаконних
нормативних актів, усунення причин та
умов, що їм сприяли, а також притягнення
винних осіб до передбаченої
законодавством відповідальності,
відповідачем проведено службову
перевірку.

При цьому, за переконанням відповідача,
у ході проведення прокурорської
перевірки, окремі висновки щодо
порушень посадовими особами
відповідача зроблені поспішно, без
дослідження усіх нормативних
документів, які регламентують
діяльність органів Міндоходів з
надання адміністративних послуг
платникам податків, посадових
обов'язків його керівного складу та
інші обставини, які суттєво вплинули на
висновки перевірки.

Враховуючи викладене, відповідач
звернувся до позивача із проханням
провести додаткову перевірку
організації роботи відповідача з
питань надання адміністративних
послуг та дотримання вимог
законодавчих та нормативно-правових
актів України.

У подальшому, відповідачем направлено
позивачу лист від 08 травня 2014 року
№ 789/9/10-36-10-02-32, зі змісту якого
вбачається, що відповідачем не вжито
будь-яких заходів, направлених на
усунення виявлених у ході перевірки
порушень.

Суд погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, згідно зі ст. 1, ч. 1 ст. 5, п. 1 ч. 3 ст. 20,
ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), прокурорський
нагляд за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Прокуратура України становить єдину
систему, на яку відповідно до
Конституції України та цього Закону
покладаються такі функції: 1)
підтримання державного обвинувачення
в суді; 2) представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом; 3) нагляд
за додержанням законів органами, які
проводять оперативно-розшукову
діяльність, дізнання, досудове
слідство; 4) нагляд за додержанням
законів при виконанні судових рішень у
кримінальних справах, а також при
застосуванні інших заходів
примусового характеру, пов'язаних з
обмеженням особистої свободи громадян.

При виявленні порушень закону прокурор
у межах своєї компетенції має право
вносити подання.

Подання - це акт реагування прокурора
на виявлені порушення закону з вимогою
(вимогами) щодо: 1) усунення порушень
закону, причин та умов, що їм сприяли;
2) притягнення осіб до
передбаченої законом
відповідальності; 3) відшкодування
шкоди; 4) скасування
нормативно-правового акта, окремих
його частин або приведення його у
відповідність із законом; 5) припинення
незаконних дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб.

Подання може бути внесено
Прем'єр-міністру України, Кабінету
Міністрів України, Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
міністерствам та іншим центральним і
місцевим органам виконавчої влади,
органам місцевого самоврядування,
військовим частинам, громадським
об'єднанням, органам державного
нагляду (контролю), посадовим і
службовим особам цих органів,
підприємствам, установам та
організаціям незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичним особам -
підприємцям.

Відповідний прокурор має бути
повідомлений про результати розгляду
подання та вжиті заходи у визначений
ним строк, що обчислюється з дня
отримання подання та не може бути
меншим 10 днів.

У разі відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:
1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; 2) визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; 3) визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

У ході розгляду справи судом з'ясовано,
що в порушення Закону, Порядку
організації роботи головних управлінь
Міндоходів із приймання документів та
видачі ліцензій на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами, затвердженого
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 21 жовтня 2013 року № 603 (далі -
Наказ № 603), та Положення про центр
обслуговування платників Головного
управління Міндоходів у Київській
області, затвердженого наказом
начальника Головного управління від 14
жовтня 2013 року № 181 (далі - Наказ № 181),
посадовими особами відповідача у
місцях прийому суб'єктів звернень не
встановлено інформаційних стендів із
зразками відповідних документів та
інформації в обсязі, достатньому для
отримання адміністративної послуги
без сторонньої допомоги.

Зокрема, відповідно до ст. 6 Закону,
суб'єкти звернення мають право на
безоплатне отримання інформації про
адміністративні послуги та порядок їх
надання, що забезпечується шляхом
надання їм безоплатного доступу до
Реєстру адміністративних послуг,
розміщеного на Урядовому порталі,
функціонування цілодобової Урядової
телефонної довідки та інформування
таких суб'єктів через засоби масової
інформації.

Суб'єкти надання адміністративних
послуг зобов'язані забезпечити: 1)
облаштування у місцях прийому
суб'єктів звернень інформаційних
стендів із зразками відповідних
документів та інформації в обсязі,
достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомоги; 2) створення та
функціонування веб-сайтів, на яких
розміщується інформація про порядок
надання відповідних адміністративних
послуг, режим доступу до приміщення, в
якому здійснюється прийом суб'єктів
звернень, наявність сполучення
громадського транспорту, під'їзних
шляхів та місць паркування; 3)
здійснення посадовими особами прийому
суб'єктів звернень згідно з графіком,
затвердженим керівником відповідного
суб'єкта надання адміністративних
послуг. Кількість годин прийому
суб'єктів звернень має становити не
менше 40 годин на тиждень, у тому числі в
суботу - не менше шести годин; 4) надання
суб'єкту звернення, який звернувся за
допомогою засобів телекомунікації
(телефону, електронної пошти, інших
засобів зв'язку), інформації про
порядок надання адміністративних
послуг; 5) видання
довідково-інформаційних матеріалів
про адміністративні послуги та
безоплатне поширення таких матеріалів
у приміщеннях, в яких здійснюється
прийом суб'єктів звернень;6)
облаштування скриньки для висловлення
суб'єктами звернень зауважень і
пропозицій щодо якості надання
адміністративних послуг, проведення
щорічного аналізу таких зауважень і
пропозицій, вжиття відповідних
заходів.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 14 червня 2013 року № 161
затверджено Тимчасовий перелік
безоплатних адміністративних послуг,
що надаються Міністерством доходів і
зборів України та його територіальними
органами (далі - Наказ № 161), до якого
включено 55 послуг.

В порушення ст. 6 Закону, а також Наказів
№ 603 та № 181, на офіційному сайті
відповідача розміщено інформацію
тільки про 3 послуги із 55, відповідні
матеріали у приміщеннях центру
обслуговування платників відповідача
також відсутні, більшість з послуг не
надаються.

Всупереч ст. 8 Закону, наявні
інформаційні картки відповідачем не
затверджені, технологічні картки
відсутні, у той час як суб'єктам
звернення гарантується право на
інформацію про етапи опрацювання
звернення про надання
адміністративної послуги,
відповідальних за вказаний напрямок
роботи посадових осіб.

У ході перевірки позивачем виявлено, що
причинами та умовами, які сприяли
допущенню відповідачем порушень
законодавства, є невиконання Закону та
Наказів № 161, № 181, № 603 начальником
інформаційно-комунікаційного відділу
ОСОБА_4, яка не забезпечила
оприлюднення відповідної інформації
на офіційному сайті відповідача, а
також начальниками управлінь
обслуговування платників податків
ОСОБА_5, доходів і зборів з фізичних
осіб ОСОБА_6, податкового контролю та
митного аудиту ОСОБА_7, оподаткування
та контролю окремих об'єктів і операцій
ОСОБА_8, координаційно-моніторингового
ОСОБА_9, IT та обліку платників податків
ОСОБА_10, контролю за обігом та
оподаткуванням підакцизних товарів
ОСОБА_11

Порушення Закону також допущені через
невиконання Наказу № 181 заступником
начальника відповідача ОСОБА_12, який не
забезпечив контроль за виконанням
такого наказу.

Відсутність належного контролю за
сумлінним виконанням службових
обов'язків посадовими особами
відповідача призвело до порушення
Закону та негативно вплинуло на
діяльність відповідача.

Під час проведення перевірки на адресу
відповідача направлено вимогу про
надання документів щодо
адміністративних послуг, які надаються
відповідачем, на виконання якої
позивачу направлено копії Наказів № 161
та № 181.

Наказом № 161, з наступними змінами до
нього, визначено Тимчасовий перелік
безоплатних адміністративних послуг,
що надаються Міністерством доходів і
зборів України та його територіальними
органами, у кількості 55, а Положенням
про Центр обслуговування платників
Головного управління Міндоходів у
Київській області визначено
відповідальних за організацію роботи
на цьому напрямку осіб.

Накази № 161 та № 181 видані на виконання
Закону, відповідно до ст. 4 якого,
державна політика у сфері надання
адміністративних послуг базується на
принципах: 1) верховенства права, у
тому числі законності та юридичної
визначеності; 2) стабільності; 3)
рівності перед законом; 4) відкритості
та прозорості; 5) оперативності та
своєчасності; 6) доступності
інформації про надання
адміністративних послуг; 7) захищеності
персональних даних; 8) раціональної
мінімізації кількості документів та
процедурних дій, що вимагаються для
отримання адміністративних послуг; 9)
неупередженості та справедливості; 10)
доступності та зручності для суб'єктів
звернень.

Згідно з ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону,
суб'єктом надання адміністративних
послуг на кожну адміністративну
послугу, яку він надає відповідно до
закону, затверджується інформаційна і
технологічна картки, а у разі якщо
суб'єктом надання є посадова особа, -
органом, якому вона підпорядковується.

Адміністративні послуги надаються
суб'єктами надання адміністративних
послуг безпосередньо, через центри
надання адміністративних послуг та/або
через Єдиний державний портал
адміністративних послуг.

Стосовно доводів відповідача щодо
невірного застосування позивачем
ст.ст. 6, 8 Закону в частині затвердження
інформаційних та технологічних карток,
наявності достатньої інформації про
адміністративні послуги безпосередньо
у приміщенні центру обслуговування
платників суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 6 Закону передбачено
право суб'єктів звернення на
інформацію про адміністративні
послуги, зокрема на безоплатне її
отримання та обов'язок суб'єкта надання
адміністративних послуг забезпечити
облаштування у місцях прийому
суб'єктів звернень інформаційних
стендів із зразками відповідних
документів та інформації в обсязі,
достатньому для отримання
адміністративної послуги без
сторонньої допомоги, функціонування
веб-сайтів, на яких розміщується
інформація про порядок надання
відповідних адміністративних послуг,
видання довідково-інформаційних
матеріалів про адміністративні
послуги та безоплатне поширення таких
матеріалів у приміщеннях, в яких
здійснюється прийом суб'єктів
звернень.

У свою чергу, інформація про
адміністративні послуги, порядок їх
надання мають міститися в
інформаційних та технологічних
картках адміністративних послуг,
порядок складання яких передбачено ст.
8 Закону. При цьому, Закон зобов'язує
суб'єкта надання адміністративних
послуг, яким також є відповідач та його
територіальні органи, затвердити
інформаційні і технологічні картки на
кожну адміністративну послугу, яку він
надає.

Інформаційна картка адміністративної
послуги розміщується суб'єктом надання
адміністративних послуг на його
офіційному веб-сайті та у місці
здійснення прийому суб'єктів звернень.

Згідно з наданою відповідачем
інформацією, із загальної кількості
адміністративних послуг, що надаються
Міністерством доходів і зборів України
та його територіальними органами, на
сайті відповідача містяться відомості
тільки про 8 адміністративних послуг.
Поряд з цим, на момент проведення у
центрі обслуговування платників
перевірки інформація про такі послуги
та відповідні картки відсутні.

При визначенні кола осіб, які допустили
порушення Закону, враховані положення
наданого на запит позивача Наказу № 181,
відповідно до якого, зазначені у
поданні особи зобов'язані забезпечити
постійне додержання вимог Закону та
Наказу № 181. Однак, як виявлено у ході
перевірки, у період із 14 жовтня 2013 року
по дату звернення позивача до суду з
позовом визначеними у Наказі № 181
особами не забезпечено надання
адміністративних послуг згідно з
вимогами чинного законодавства.

У ході судового розгляду справи
представник позивача доводив, що
відповідачем не надано належної оцінки
допущеним підлеглими порушенням
законодавства.

Доводи відповідача про відсутність
скарг на дії посадових осіб
відповідача при наданні ними
адміністративних послуг, отже,
відсутність самих порушень у цій сфері,
за переконанням суду, є безпідставними,
оскільки позивачем проведено
перевірку питання не тільки з приводу
наданих відповідачем послуг, а й
відповідності їх надання положенням
Закону та відповідних розпорядчих
документів Міністерства доходів і
зборів України у цій сфері.

Стосовно доводів відповідача про
відсутність порушень Закону у
діяльності відповідача суд зазначає
наступне.

У ході перевірки позивачем виявлено
факт відсутності належного
інформаційного забезпечення у сфері
надання інформаційних послуг.

Зокрема, на інформаційних стендах, які
містяться на наданих відповідачем
фототаблицях, відтворено інформацію
про адміністративні послуги, які
надаються відповідачем. Поряд з цим, на
стенді "Адміністративні та інші
послуги" міститься тільки 12 документів,
з яких на 1 розміщено загальну
інформацію про адміністративні
послуги, 2-4, 6, 7, 9 містять заяви про
отримання відповідних документів. З
інших 5 документів тільки 3 є
безпосередньо інформаційними картками
про адміністративні послуги, а інші 2
містять загальну інформацію про інші
послуги.

Допускаючи той факт, що відповідачем
визнано тільки 8 адміністративних
послуг, які він зобов'язаний надавати,
розміщені для ознайомлення суб'єктам
звернення 3 інформаційні картки на
інформаційних стендах не забезпечують
повноти надання інформації, що прямо
передбачено ст. 6 Закону.

Не заслуговують на увагу доводи
відповідача про те, що Законом
заборонено керівництву відповідача
затверджувати інформаційні та
технологічні картки.

Положеннями ст. 1 Закону, Наказами № 161
та № 181 передбачено, що відповідач є
суб'єктом надання адміністративних
послуг. Вказана обставина у ході
судового розгляду справи
представниками відповідача не
заперечувалась.

Суд також вважає безпідставними та
необґрунтованими доводи відповідача
щодо достатності інформації про
адміністративні послуги у
затверджених Міністерством доходів і
зборів України інформаційних картках.

Так, у вказаних картках відсутня
інформація про місце надання
адміністративної послуги та суб'єкта,
уповноваженого надавати її, а також про
режим роботи, хоча обов'язкова
наявність такої інформації прямо
передбачена п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, із системного аналізу
викладених положень та обставин
вбачається наявність підстав для
визнання протиправною бездіяльності
відповідача щодо вжиття заходів на
виконання подання та зобов'язання
відповідача вжити заходів до усунення
виявлених у його діяльності порушень
закону, причин та умов, що їм сприяли.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених положень та
обставин суд прийшов до висновку, що
позов прокуратури Київської області до
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. У зв'язку з
ухваленням судового рішення на користь
суб'єкта владних повноважень та
відсутністю з його сторони судових
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167, 267 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Міндоходів у
Київській області щодо вжиття заходів
на виконання подання прокуратури
Київської області від 11 квітня 2014
року № 07/1-997вих.-14.

3. Зобов'язати Головне управління
Міндоходів у Київській області вжити
заходів до усунення виявлених у його
діяльності порушень закону, причин та
умов, що їм сприяли.

4. Зобов'язати начальника Головного
управління Міндоходів у Київській
області у десятиденний строк із дня
набрання судовим рішенням законної
сили подати до суду звіт про виконання
судового рішення, роз'яснивши, що за
наслідками розгляду звіту про
виконання постанови суду або в разі
неподання такого звіту суддя своєю
ухвалою може встановити новий строк
подання звіту та накласти на керівника
суб'єкта владних повноважень,
відповідального за виконання
постанови, штраф у розмірі від десяти
до тридцяти мінімальних заробітних
плат.

Копії постанови у повному обсязі
направити сторонам (вручити їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 09
липня 2014 року