Справа № 804/7995/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 р. Справа № 804/7995/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В..,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
першого заступника прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави,
в особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон» про
стягнення заборгованості ., -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2010р. перший заступник прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави,
в особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області, звернувся
до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпробетон, в якому, з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог,
просить суд стягнути кошти з рахунків у
банках, обслуговуючих Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпробетон» на користь бюджету на р/р
згідно з бюджетною класифікацією в
рахунок погашення заборгованості по
єдиному соціальному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 144 437,21 грн.

На обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідач,
внаслідок порушення вимог Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» має
заборгованість за січень - квітень 2014
року у розмірі 144461,75грн.

Ухвалою суду від 11.06.2014р. відкрито
провадження у справі № 804/7995/14 та
призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 20.06.2014р.

В подальшому розгляд справи відкладено
на 11.07.14р.

11.07.2014р. прокурор, позивач та відповідач
в судове засідання не з'явилися,
причину неявки не повідомили, про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується доказами наявними в
матеріалах справи.

Однак, 11.07.2014р. від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи за
відсутності його уповноваженого
представника, проти якого прокуратура
не заперечувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка
бере участь у справі має право заявляти
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Враховуючи вищенаведене, клопотання
позивача про розгляд справи за його
відсутності, те, що учасники розгляду
адміністративної справи були
повідомлені про розгляд справи у
порядку, встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України, відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, строки
розгляду і вирішення справи, визначені
ст. 122 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає за
необхідне розглядати справу у
письмовому провадженні за відсутності
представників сторін за наявними у
справі доказами відповідно до ч. 4, 6 ст.
128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон» () зареєстровано 16.02.2006 року
як юридична особа за адресою: вул.
Гаванська, 4, м. Дніпропетровськ, 49112 та
перебуває на обліку в Лівобережній
об'єднаній державній податковій
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області,
як платник податків.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон» подало
звіт за січень - квітень 2014
року до територіального органу доходів
і зборів, за яким самостійно платником
визначено суму єдиного внеску в
розмірі 144461,75грн.

Нарахована сума внесків підприємством
за вказаний період в установлені
законодавством терміни не сплачена в
повному обсязі. У зв'язку з даними
обставинами, у нього виникла
прострочена заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, тобто
недоїмка, на зазначену суму.

Станом на поточну дату заборгованість
підприємства зменшилась за рахунок
часткової сплати платіжним дорученням
від 02.06.14 №8 у сумі 24.54грн. Таким чином
заборгованість підприємства перед
бюджетом складає 144437,21 грн.

Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області направлено
на адресу відповідача вимогу про
сплату боргу №Ю-1786-25 від 08.05.2014 року, яка
отримана відповідачем 20.05.2014 року.

Таким чином, заборгованість
відповідача складає 144437,21 грн.

Відповідно до ст. 121 Конституції
України до основних функцій
прокуратури віднесено представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

За нормою ст. 36- 1 Закону України «Про
прокуратуру», представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у
здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 20 Закону
України «Про прокуратуру» при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурор має право звертатися до суду
з заявами про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI, Конституцією України.

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Пунктами 36.1 та 36.2 статті 36 Податкового
кодексу України встановлюється
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» та Закону
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» з 01.10.2013р. облік
платежів здійснюється регіональними
інспекціями Міністерства доходів та
зборів України.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування", платниками
єдиного внеску, є роботодавці:
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

У відповідності до п.4.1 ст.4 Інструкції
«Про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
єдиний внесок нараховується на суми
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці",
відповідно до класів професійного
ризику виробництва, до яких віднесено
платників єдиного внеску з урахуванням
видів їх економічної діяльності.

Статтею 9 Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VІ від
08.07.2010 року та пунктом 4.3 наведеної вище
Інструкції № 21-5 встановлено, що
підприємства, установи й організації,
інші юридичні особи утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання
проводять щомісячне обчислення
єдиного внеску на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких, провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які нараховується
єдиний внесок. Єдиний внесок
нараховується на суми, що визначені
базою для нарахування єдиного внеску,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від
того, чи виплачені такі суми фактично
після їх нарахування до сплати.
Нараховані за відповідний базовий
звітний період суми єдиного внеску
сплачуються платником шляхом
перерахування безготівкових коштів з
його банківського рахунку не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом, незалежно від
виплати заробітної плати та інших
видів виплат, на суми яких,
нараховується єдиний внесок. Базовим
звітним періодом, є календарний місяць.
Єдиний внесок підлягає сплати
незалежно від фінансового стану
платника.

Приписи п. 6 ч.1 ст.1 цього ж закону
зазначають, що недоїмка - сума єдиного
внеску, своєчасно не нарахована та/або
не сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч.12 ст.9 Закону України
"Про збip та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", вищезазначений
єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно ч.4 ст.25 Закону України "Про збip
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Платник
єдиного внеску зобов'язаний протягом
десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею. У разі, якщо
платник єдиного внеску протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги не сплатив зазначені у вимозі
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом доходів і зборів, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги, орган
доходів і зборів має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
недоїмки. При цьому, заходи досудового
врегулювання спорів, передбачені
законом, не застосовуються.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.13 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", органи доходів
і зборів мають право стягувати з
платників несплачені суми єдиного
внеску.

Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України,
зазначено, що контролюючі органи мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно п. 1 ст. 95 Податкового кодексу
України, контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 статті 95
Податкового кодексу України, стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
частково.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 69, 71, 158 - 163, 183-2, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов першого
заступника прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави,
в особі Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон» про
стягнення заборгованості- задоволити.

Стягнути кошти з рахунків у банках,
обслуговуючих Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпробетон» (49000,
місто Дніпропетровськ, вулиця
Гаванська, будинок 4, ) на
користь бюджету на р/р згідно з
бюджетною класифікацією в рахунок
погашення заборгованості по єдиному
соціальному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 144 437,21 грн.
(сто сорок чотири тисячі чотириста
тридцять сім гривень 21коп. )

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя С.В.
Ніколайчук