Справа № 2-а/1970/735/11
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/735/11

"11" квітня 2011 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі
головуючої судді Мірінович У.А. при
секретарі Хоменко Л.В.

за участю:

представника позивача: Плохоцької Г.І.,
довіреність № 05-35 від 17.01.2011р.;

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
адміністративну справу за позовом
Бережанського районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2 про
стягнення допомоги по безробіттю.,-

ВСТАНОВИВ:

Бережанський районний центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення допомоги по безробіттю в
сумі 1947 грн. 09 коп.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, суду пояснив, що 09.10.2008
року ОСОБА_2 на підставі заяви про
надання статусу безробітного,
зареєстрований Бережанським районним
центром зайнятості як безробітний та
позивачу призначено виплату допомоги
по безробіттю відповідно до вимог
чинного законодавства. З 01 липня 2009
року ОСОБА_2 припинено виплату допомоги
по безробіттю у зв'язку з відмовою
безробітного від двох пропозицій
підходящої роботи та знято з обліку.

Однак, проведеною звіркою встановлено,
що при наданні статусу безробітного
ОСОБА_2 приховав відомості про те, що
він з 20.12.2006 року зареєстрований, як
суб'єкт підприємницької діяльності.
Таким чином, відповідач під час
реєстрації в Бережанському РЦЗ в заяві
про надання статусу безробітного
зазначив неправдиві дані про те, що він
як суб'єкт підприємницької діяльності
не зареєстрований, що не відповідає
дійсності. Внаслідок цього
безпідставно отримав кошти з Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття у вигляді допомоги по
безробіттю за період 09.10.2008 року по
30.06.2009 року в сумі 3147 грн. 09 коп.

Представник позивача зазначив, що
відповідачем повернуто добровільно
кошти в сумі 1200 грн., а тому просить
стягнути з відповідача безпідставно
отриману допомогу по безробіттю в
розмірі 1947 грн. 09 коп.

Відповідач в судовому засіданні, суду
пояснив, що 09.10.2008 року він був повторно
зареєстрований як безробітний. Вперше
таку реєстрацію було здійснено
позивачем у 2006 році, причому
відповідачеві було виплачено допомогу
для організації безробітними
підприємницької діяльності
-одноразово.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення сторін, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судом встановлено, що вперше, ОСОБА_2
був зареєстрований Бережанським РЦЗ з
наданням статусу безробітного на
загальних підставах 15.09.2006р. згідно
наказу директора Бережанського РЦЗ від
15.09.2006р. №НТ060915 (а. с. 37) та відповідно до
наказу №138 „Д" від 19.12.2006 року, ОСОБА_2
призначено одноразову виплату
допомоги по безробіттю для організації
підприємницької діяльності.
Відповідно до п. 4 наказу №138 „Д" від
19.12.2006 року, останній втрачає чинність у
разі не подання ОСОБА_2 засвідченої у
встановленому порядку копії Свідоцтва
про державну реєстрацію його як
суб'єкта підприємницької діяльності
протягом встановленого терміну (з
19.12.2006р. по 28.12.2006р.) без поважних причин.

Відповідно до наданих позивачем
матеріалів справи безробітного,
відповідачем копію Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця ОСОБА_2 серії В00 №589126 подано
до Бережанського РЦЗ -21 грудня 2006 року
(а.с. 35). У даному свідоцтві вказано, що
відповідач зареєстрований як фізична
особа -підприємець Бережанською
районною Державною адміністрацією
Тернопільської області -20.12.2006 року.

Судом також встановлено, що вдруге
ОСОБА_2 був зареєстрований
Бережанським РЦЗ з наданням статусу
безробітного на загальних підставах
09.10.2008р. згідно заяви позивача від
09.10.2008 року та наказу директора
Бережанського РЦЗ від 09.10.2008р. №НТ081009
(а.с.7).

Відповідно до витягу із наказів про
прийняття рішення по ОСОБА_2 (а.с.7), (далі
-витяг із наказів), відповідачу
призначена допомога по безробіттю
відповідно до ст. 22, 23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття»від 02.03.2000р. № 1533-ІІІ (надалі
-Закон № 1533-ІІІ) та п.2.1 «Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності»протягом 360 календарних
днів.

З 01 липня 2009 року ОСОБА_2 припинено
виплату допомоги по безробіттю у
зв'язку з відмовою безробітного від
двох пропозицій підходящої роботи та
знято з обліку.

Згідно матеріалів справи, в тому числі
розрахунку позовних вимог (а.с.14),
відповідачу за період з 09.10.2008 року по
30.06.2009 року було виплачено матеріальну
допомогу по безробіттю в розмірі 3147
грн. 09 коп.

06.09.2010 року, посилаючись на п. 5 ч.2 ст.12 та
ч. 1 ст.20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Порядок розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним, затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13.02.2009 року №
60/62, постанову правління Пенсійного
фонду України від 13.02.2009 року № 7-1,
зареєстровану в Міністерстві юстиції
України 12.03.2009 року № 232/16248 (далі
-Порядок) та враховуючи результати
обміну інформацією з державним
реєстратором Бережанської РДА № 26 від
12.08.2010 року, головним спеціалістом
-юрисконсультом Бережанського РЦЗ
проведено звірку. Результати звірки
оформлено Актом розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним № 11 від 06.09.2010 року.(а.с.10)

Відповідно до акту № 11 від 06.09.2010 року,
встановлено, що ОСОБА_2 з 20.12.2006 року
зареєстрований, як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична
особа та з 02.10.2008 року по 01.07.2009 року
перебував на обліку в центрі
зайнятості. З огляду на що, головним
спеціалістом -юрисконсультом
Бережанського РЦЗ зроблено висновок,
що ОСОБА_2 надав до центру зайнятості
недостовірні дані та отримав допомогу
шляхом обману, а тому у зв'язку з
призначенням виплати допомоги
безробітному на підставі документів,
що містять неправдиві відомості,
належить повернути допомогу по
безробіттю у сумі 3147,09 грн.

Акт № 11 від 06.09.2010 року складено без
участі відповідача.

На підставі Акта № 11 від 06.09.2010 року,
07.09.2010р. директором Бережанського РЦЗ
було видано наказ № НТ 100907 про
повернення у встановленому порядку
коштів виплачених відповідачеві за
період з 09.10.2008 року по 30.06.2009 року в сумі
3147 грн. 09 коп. (а.с. 11)

Судом встановлено, що позивачем було
направлено на адресу відповідача
повідомлення від 08.09.2010 року № 05-1034 з
пропозицією ОСОБА_2 повернути в 15
денний строк отриманої допомоги по
безробіттю в сумі 3147 грн. 09 коп.

У зв'язку з неповернення ОСОБА_2
отриманої допомоги по безробіттю за
період з 09.10.2008 року по 30.06.2009 року,
Бережанський РЦЗ звернувся з позовом у
суд, про стягнення виплаченої
відповідачу допомоги у примусовому
порядку.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000, № 1533-III. (надалі -
Закон № 1533).

Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону № 1533 ( в
редакції яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
функції робочих органів виконавчої
дирекції Фонду покладаються на центр
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласні, Київський і Севастопольський
міські, районні, міськрайонні, міські
та районні у містах центри зайнятості.
Виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи: виплачують забезпечення та
надають соціальні послуги, передбачені
цим Законом; контролюють правильність
нарахування, своєчасність сплати
страхових внесків, а також витрат за
страхуванням на випадок безробіття,
проводять розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення в порядку,
встановленому спеціально
уповноваженими центральними органами
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, державної
податкової політики, Пенсійним фондом
за погодженням з правлінням фонду і т.д.

Підпункту 8 пункту 1 ст. 31 Закону № 1533
визначено, у разі призначення виплати
на підставі документів, що містять
неправдиві відомості, виплата допомоги
по безробіттю припиняється.

Статтею 34 Закону № 1533 встановлено
права, обов'язки та відповідальність
Фонду, а саме:

Фонд має право: застосовувати
фінансові санкції, передбачені
законом, у разі порушення порядку
сплати страхувальниками страхових
внесків; стягувати з посадових осіб та
страхувальників передбачені законом
штрафи та застосовувати інші фінансові
санкції за недотримання цього Закону.

Фонд зобов'язаний: забезпечувати збір
страхових внесків; виплачувати
забезпечення та надавати соціальні
послуги, передбачені цим Законом;
вживати заходів до раціонального
використання коштів і забезпечення
фінансової стабільності Фонду;
контролювати правильність
нарахування, своєчасність сплати
страхових внесків, а також витрат за
страхуванням на випадок безробіття,
передбачених цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами з питань
страхування на випадок безробіття,
правильність призначення роботодавцем
та виплати застрахованим особам
допомоги по частковому безробіттю;
щорічно складати звіт про результати
своєї діяльності та подавати його
Кабінету Міністрів України;
інформувати застрахованих осіб про
результати своєї роботи через засоби
масової інформації.

Механізм проведення розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до пункту 5 частини другої
статті 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", пункту 16 частини першої
статті 11 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" та частини
третьої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено Порядком.

Згідно з п. 2 Порядку розслідування
здійснюється шляхом проведення
перевірки достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду його
перебування на обліку як безробітного.

Згідно вимог вказаного п.п.4 п.3 Порядку,
перевірка проводиться центром
зайнятості у разі коли під час
перебування особи на обліку як
безробітної до центру зайнятості
надійшла інформація від державних
органів, підприємств, установ,
організацій чи громадян про обставини,
що впливають на умови виплати
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг безробітній особі,
яка відрізняється від поданих нею
відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації. Рішення щодо проведення
перевірки приймається керівником
відповідного центру зайнятості.

Як встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
матеріалами справи, розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
ОСОБА_2 проведено Бережанським РЦЗ
06.09.2010 року, в той час як 01.07.2009 року
відповідач вже не перебував на обліку
як безробітний. Керівником
Бережанського РЦЗ рішення про
проведення перевірки щодо ОСОБА_2 не
приймалось та відповідач не
повідомлявся про те, що буде проведено
таку перевірку.

Відповідно до п.5 Порядку за
результатами звірки або перевірки
оформлюється акт, який підписується
посадовими особами, що її проводили. У
разі встановлення недостовірності
даних, на підставі яких особі надано
статус безробітної та право на виплату
матеріального забезпечення, особа
ознайомлюється з актом, про що
засвідчує власним підписом. У разі
відмови особи підписати акт про це
робиться відповідна відмітка
спеціалістом центру зайнятості.

Вказана норма Порядку теж порушена
Бережанським РЦЗ, оскільки в
долученому позивачем до матеріалів
справи акті розслідування відсутній
підпис ОСОБА_2 чи відмітка спеціаліста
центру зайнятості про відмову
відповідача підписати акт. Також
позивач не представив належних доказів
надіслання відповідачу акту
розслідування.

Крім цього, слід зазначити, що
відповідно до вимог пп.1 п.3 Порядку на
центри зайнятості покладено обов'язок
проведення перевірки у разі коли
подані застрахованою особою документи
дають їй право на одержання допомоги по
безробіттю відповідно до частини
першої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Як встановлено з матеріалів справи, а
саме з витягу із наказів відповідачу
надано статус безробітного та
призначено допомогу по безробіттю
відповідно до частини першої статті 22
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", проте, позивачем не надано
суду доказів проведення перевірки ні
під час подання відповідачем
документів ні під час перебування його
на обліку.

Отже, із змісту норм «Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним»вбачається,
що перевірка може бути проведена під
час звернення особи в центр зайнятості
та подання відповідних документів, або
впродовж перебування особи на обліку у
центрі зайнятості. Проведення
перевірки по особі, яка не перебуває на
обліку як безробітна не передбачено
вказаним порядком.

Крім того, як встановлено судом,
позивачеві було відомо про те, що
відповідач зареєстрований 20.12.2006 року
як фізична особа -підприємець, ще 21.12.2006
року (а.с.35), а отже було відомо в період
перебування відповідача на обліку в
позивача з 09.10.2008р. по 30.06.2009р. та
залишено цей факт без відповідного
реагування.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки 01.07.2009 відповідач був
знятий з обліку в Бережанському РЦЗ, як
безробітний, а отже не перебував у
відносинах з позивачем, суд вважає, що
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення щодо ОСОБА_2 проведене
06.09.2010 року Бережанскьим РЦЗ без
встановлених законодавством підстав
та з порушенням встановленого порядку,
в зв'язку з чим суд не знаходить
правових підстав для стягнення з
позивача 1947,09 грн.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 94, 160 -163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову Бережанського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття до ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) про
стягнення коштів в сумі 1947 (одна тисяча
дев'ятсот сорок сім) гривень 09 коп.
допомоги по безробіттю, - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвали
постанову. У разі застосування судом
частини третьої статті 160 КАС України, а
також: прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 15 квітня 2011р.

Головуючий суддя
Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя
Мірінович У.А.