Справа № 2а-4082/11/2770
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року м.
Київ К/9991/68924/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Чалого С.Я.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі на постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 24 січня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року у справі №2а-4082/11/2770 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Базис М»
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі, третя особа -
прокуратура міста Севастополя про
визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2011 року ТОВ «Базис М»
звернулось з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі про визнання
протиправними дій щодо скасування
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт №
СТ 1 від 23.05.2011 року по вул. Маячній
у м. Севастополі.

В обґрунтування позову ТОВ «Базис М»
зазначає, що наказ Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі від 20 червня
2011 року № 188, яким скасовано реєстрацію
декларації про початок будівельних
робіт по вул. Маячній у м.
Севастополі № СТ 1 від 23.05.2011 року
є протиправним, оскільки нормами
чинного законодавства не передбачено
можливості самостійного скасування
або анулювання зареєстрованої
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі декларації про початок
виконання будівельних робіт на
об'єктах, що належать до І-ІІІ категорії
складності.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 24 січня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року, позов задоволено. Визнано
протиправними дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі по скасуванню
реєстрації декларації Товариства з
обмеженою відповідальністю «Базис М»
про початок будівельних робіт № СТ
1 від 23.05.2011 по вул. Маячній в місті
Севастополі.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати та
закрити провадження у справі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у травні 2011 року до
дозвільного центру Гагарінської
районної державної адміністрації
міста Севастополя позивачем було
подано декларацію про початок
виконання будівельних робіт ІІІ
категорії складності по вул. Маячній у
місті Севастополі.

23.05.2011 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі було
зареєстровано декларацію про початок
виконання будівельних робіт за № СТ
1 «Квартал житлових будинків по
вул. Маячна у м.
Севастополь», корпус 14, замовник -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Базис М».

14.06.2011 року першим заступником
прокурора міста Севастополя на ім'я в.о.
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі внесений протест №
07-642вих-11 на реєстрацію декларації про
початок виконання будівельних робіт №
СТ 1 від 23.05.2011 року по вул. Маячній
в м. Севастополі. Протест обґрунтований
тим, що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі здійснено реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт з порушенням Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 466 від 13.04.2011.

20.06.2011 року відповідачем прийнятий
наказ № 188 про задоволення протесту
прокуратури міста Севастополя від
14.06.2011 року № 07-642вих-11 та про скасування
реєстрації декларації Товариства з
обмеженою відповідальністю «Базис М»
про початок будівельних робіт № 1
від 23.05.2011 року по вул. Маячній у місті
Севастополі.

З вказаного наказу вбачається, що 24.05.2011
року відповідачем було проведено
позапланову перевірку робіт, що
здійснюються по вул. Маячній, у ході
якої встановлено здійснення позивачем
самовільних будівельних робіт без
дозвільних документів - виритий
котлован, будується цокольний поверх.
Обсяг виконаних робіт на дату
проведення перевірки 24.05.2011 свідчить
про те, що на дату реєстрації 23.05.2011
декларації № 1 про початок
будівельних робіт по вул. Маячній в
місті Севастополі такі роботи вже були
здійснені.

Суди першої та апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимоги виходили
з того, що у разі встановлення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, відповідач
повинен був залучити позивача до
відповідальності у вигляді накладення
штрафу, а не скасовувати реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Отже, відповідач
перевищив надані йому повноваження,
оскільки жодним законом або іншим
нормативно-правовим актом не
передбачено скасування реєстрації
декларації.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками
суддів та вважає їх обґрунтованими,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
05.11.1991 № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин) прокурорський
нагляд за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Статтею 8 Закону № 1789-ХІІ встановлено,
що вимоги прокурора, які відповідають
чинному законодавству, є обов'язковими
для всіх органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб та
громадян і виконуються невідкладно або
у передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Згідно ст. 21 Закону № 1789-ХІІ протест на
акт, що суперечить закону, приноситься
прокурором, його заступником до органу,
який його видав, або до вищестоящого
органу. У такому ж порядку приноситься
протест на незаконні рішення чи дії
посадової особи. У протесті прокурор
ставить питання про скасування акта
або приведення його у відповідність з
законом, а також припинення незаконної
дії посадової особи, поновлення
порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію
опротестованого акта і підлягає
обов'язковому розгляду відповідним
органом або посадовою особою у
десятиденний строк після його
надходження. Про наслідки розгляду
протесту в цей же строк повідомляється
прокурору.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин) замовник має
право виконувати будівельні роботи
після: 1) направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
або її територіальному органу (далі -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю) за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Форма повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт та порядок його подання
визначаються Кабінетом Міністрів
України; 2) реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Частина друга статті 34 Закону 3038-VІ
встановлює, що зазначені у частині
першій цієї статті документи, що
надають право на виконання будівельних
робіт, є чинними до завершення
будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 3038-VІ,
право на виконання підготовчих робіт
(якщо вони не були виконані раніше
згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи,
підключати об'єкт будівництва до
інженерних мереж та споруд без
реєстрації зазначеної декларації
забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 466 "Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт" затверджено Порядок виконання
будівельних робіт та форму декларації
про початок виконання будівельних
робіт, відповідно до якого реєстрація
декларації здійснюється з дотриманням
вимог Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності».

Частина перша статті 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему в сфері
господарської діяльності» визначає:
порядок видачі документів дозвільного
характеру або відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання центральними органами
виконавчої влади, їх територіальними
(місцевими) органами встановлюється
Кабінетом Міністрів України за
поданням відповідного дозвільного
органу, погодженим з уповноваженим
органом, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно з частиною 5 статті 4-1 цього
Закону підставами для відмови у видачі
документа дозвільного характеру є:

подання суб'єктом господарювання
неповного пакета документів,
необхідних для одержання документа
дозвільного характеру, згідно із
встановленим вичерпним переліком;

виявлення в документах, поданих
суб'єктом господарювання,
недостовірних відомостей;

негативний висновок за результатами
проведених експертиз та обстежень або
інших наукових і технічних оцінок,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші
підстави для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.
Відмова у видачі документа дозвільного
характеру за підставами, не
передбаченими законами, не
допускається.

Відповідно до ч.7 ст. статті 4-1 Закону
України «Про дозвільну систему в сфері
господарської діяльності» підставами
для анулювання документа дозвільного
характеру є: - звернення суб'єкта
господарювання із заявою про
анулювання документа дозвільного
характеру; - припинення юридичної особи
(злиття, приєднання, поділ,
перетворення або ліквідація); -
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця; -
встановлення факту надання в заяві та
документах, що додаються до неї,
недостовірної інформації. Законом
можуть встановлюватися інші підстави
для анулювання документів дозвільного
характеру. Рішення про анулювання
документа дозвільного характеру
видається особисто або надсилається
суб'єкту господарювання поштовим
відправленням з описом вкладення не
пізніше п'яти робочих днів з дня
прийняття (винесення) рішення, якщо
інше не передбачено законом. Дія
документа дозвільного характеру
припиняється через десять робочих днів
з дня прийняття (винесення) рішення про
анулювання такого документа, якщо інше
не передбачено законом. Рішення
дозвільного органу про анулювання
документа дозвільного характеру може
бути оскаржено в суді. Анулювання
документа дозвільного характеру з
підстав, не встановлених законом, що
регулює відносини, пов'язані з
одержанням документа дозвільного
характеру, є підставою для визнання
такого документа дозвільного
характеру анульованим безпідставно.

Таким чином, на момент винесення
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі наказу №188 від 20.06.2011р.,
чинним законодавством не було
передбачено скасування вже
зареєстрованої декларації про початок
будівельних робіт, про що, в свою чергу,
зазначив Державний комітет України з
питань регуляторної політики та
підприємництва у роз'ясненні від
28.11.2011р. Приписи статті 4-1 Закону
України «Про дозвільну систему в сфері
господарської діяльності» передбачали
лише чіткий перелік підстав для
анулювання документа дозвільного
характеру.

Крім того, в протесті прокуратури м.
Севастополя не зазначено про
встановлення факту недостовірності
відомостей, зазначених позивачем в
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на викладене, дії Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Севастополі по скасуванню
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт № СТ
1 від 23.05.2011 року по вул. Маячній у
м. Севастополі суперечать приписам ч. 2
ст. 34 Закону України Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" та вчинені не у спосіб, що
передбачений законами України

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Севастополі відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Севастополя від 24 січня 2012 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: