Справа № 800/185/14
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року м. Київ
справа № 800/185/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого -Мойсюка М.І.,

суддів:Весельської Т.Ф.,Іваненко Я.Л.,

Пасічник С.С.,Тракало В.В.,

при секретарі - Буденку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_6 до Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України про визнання бездіяльності,
дій і рішення протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася з
позовом до Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України (далі - Комісія,
ВККС України), в якому просила визнати
бездіяльність, дії і рішення від 5
грудня 2013 року №3538/дп-13 протиправними
та зобов'язати розглянути її скаргу від
10 жовтня 2013 року з дотриманням
законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 10
жовтня 2013 року зверталася до ВККС
України зі скаргою та просила
притягнути до дисциплінарної
відповідальності суддю
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області Подрєзову Г. О.

Проте відповідач, в порушення Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», Регламенту ВККС України
скаргу перевірив не об'єктивно, залишив
поза увагою її доводи щодо порушення
суддею норм процесуального права при
розгляді цивільної справи 357/12127/13ц,
2/357/3807/13, не повідомив про час і місце
розгляду скарги та не запросив на
засідання, що позбавило можливості
надати особисті пояснення. Окрім цього
перевірка скарги здійснювалася
дисциплінарним інспектором без
відповідного фаху, рішення про відмову
у відкритті дисциплінарного
провадження щодо судді надіслано їй
без зазначення відповідних реквізитів,
встановленої процедури, а також
належної мотивації.

Вважаючи бездіяльність, дії, і рішення
відповідача такими, що не відповідають
вимогам Закону України «Про судоустрій
і статус суддів», Регламенту ВККС
України, ОСОБА_6 просить задовольнити
позов.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала, надала пояснення
аналогічні його змісту, просить
задовольнити такий у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні надала пояснення, аналогічні
змісту викладеному у письмових
запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами в межах
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 2 жовтня 2013 року під головуванням
судді Подрєзової Г.О. задоволено
позовні вимоги ОСОБА_7 до приватного
підприємства «Політранстур», третя
особа ОСОБА_6 про розірвання трудового
договору (справа № 357/12127/13-ц; 2/357/3807/13).
Цим судовим рішенням розірваний
безстроковий трудовий договір щодо
виконання обов'язків директора,
укладеного 30 грудня 2008 року між
приватним підприємством
«Політранстур» та ОСОБА_7

16 жовтня 2013 року до ВККС України
надійшла заява ОСОБА_6 (зареєстрована
за № 8вк-7441/13), в якій вона просила
притягнути суддю Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
Подрєзову Г.О. до дисциплінарної
відповідальності, з мотивів порушення
останньою норм процесуального права
при розгляді цивільної справи №
357/12127/13-ц (2/357/3807/13).

За результатами перевірки звернення 18
листопада 2013 року член Комісії ОСОБА_8
склала висновок, відповідно до якого
запропоновано відмовити у відкритті
дисциплінарної справи стосовно судді.

5 грудня 2013 року ВККС України прийняла
рішення № 3538/дп-13, яким відмовила у
відкритті дисциплінарної справи за
зверненням ОСОБА_6 стосовно судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області Подрезової Г.О. за
відсутністю підстав, передбачених
статтею 83 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».

Спірні правовідносини
регулюються Законом України від 7 липня
2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус
суддів» (далі - Закон № 2453- VI) та
Регламентом Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України, затвердженим
рішенням Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України від 8 червня 2011
року № 1802/зп-11 (зі змінами та в редакції
періоду спірних правовідносин, далі -
Регламент).

Пунктом восьмим частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої
статті 6 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

За змістом частини першої статті 55
Конституції України, пункту другого
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України № 9-зп
від 25 грудня 1997 року (справа за
зверненням жителів міста Жовті Води)
будь-яка особа має право звернутись до
суду, якщо її права порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод.

Системний аналіз наведених норм
права та висновок Конституційного Суду
України дають підстави дійти висновку,
що адміністративний суд під час
розгляду справи повинен встановити
факт або обставини, які б свідчили про
порушення прав, свобод чи інтересів
позивача з боку відповідача.

На думку колегії суддів,
оскаржуваним рішенням не порушені
права, свободи або інтереси позивача.

Так, за змістом частини першої і
четвертої статті 84 Закону № 2453-VI
дисциплінарне провадження - це
процедура розгляду органом, визначеним
законом, звернення, в якому містяться
відомості про порушення суддею вимог
щодо його статусу, посадових обов'язків
чи присяги судді.

Дисциплінарну справу щодо
судді не може бути порушено за заявою
чи повідомленням, що не містять
відомостей про наявність ознак
дисциплінарного проступку судді, а
також за анонімними заявами та
повідомленнями.

Порядок дисциплінарного
провадження щодо судді врегульований,
зокрема, статтею 86 Закону № 2453-VI,
відповідно до частини першої якої
дисциплінарне провадження щодо судді
передбачає здійснення перевірки даних
про наявність підстав для притягнення
судді до дисциплінарної
відповідальності, відкриття
дисциплінарної справи, її розгляд і
прийняття рішення органом, що здійснює
дисциплінарне провадження.

Повноваження ВККС України
встановлені статтею 91 Закону № 2453-VI,
згідно з пунктом восьмим частини
першої якої вона розглядає заяви та
повідомлення про дисциплінарну
відповідальність суддів місцевих та
апеляційних судів та за наявності
підстав порушує дисциплінарні справи і
здійснює дисциплінарне провадження.

Відповідно до пункту 13.1.4.
Регламенту дисциплінарне провадження
передбачає: здійснення перевірки даних
про наявність підстав для притягнення
судді до дисциплінарної
відповідальності; відкриття
дисциплінарної справи; розгляд
дисциплінарної справи; прийняття
рішення.

При цьому перевірка даних про
наявність підстав для відкриття
дисциплінарної справи та притягнення
судді до дисциплінарної
відповідальності здійснюється членом
Комісії, який за результатами
перевірки складає висновок з
викладенням фактів та обставин,
виявлених у ході перевірки та
пропозицією про відкриття чи відмову у
відкритті дисциплінарної справи. Такий
висновок разом з матеріалами
передається на розгляд ВККС України,
яка вирішує питання про відкриття
дисциплінарної справи чи відмову в її
відкритті, розглядає дисциплінарну
справу та приймає рішення більшістю
від загального її складу (частини
друга, шоста, сьома статті 86, частина
перша статті 87 Закону № 2453-VI).

Системний аналіз зазначеного
дає підстави дійти висновку, що права
особи, яка звернулася зі скаргою
(заявою, зверненням) стосовно дій судді,
в дисциплінарному провадженні певним
чином обмежені, зокрема, правом на
подання скарги (заяви, звернення) на дії
судді та правом на розгляд такої скарги
(заяви, звернення) з дотриманням
Комісією процедури розгляду та
прийняття рішення.

Судом встановлено, що позивач
скористалась передбаченим частиною
другою статті 84 Закону № 2453-VI правом на
звернення зі скаргою відносно
порушення суддею вимог закону, за
результатами перевірки якої член
Комісії ОСОБА_8 18 листопада 2013
року склала відповідний висновок.

Вказаний висновок разом з матеріалами
був переданий на розгляд ВККС України,
яка у встановленому законом порядку 5
грудня 2013 року відмовила у відкритті
дисциплінарної справи стосовно судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області Подрєзової Г.О. -
рішення № 3094/дп-13, що відповідає
приписам частини другої, шостої і
сьомої статті 86 Закону № 2453-VI.

Про прийняте рішення ОСОБА_6 була
повідомлена листом від 17 грудня 2013 року
вих. № 8вк-7441/13 за підписом члена
Комісії ОСОБА_8

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ВККС України
дотрималась процедури розгляду скарги
позивача, за наслідками якої прийняла
відповідне рішення.

При цьому колегія суддів враховує
також ту обставину, що доводи скарги
позивача зводяться до порушень суддею
першої інстанції норм процесуального
права при розгляді справи, тобто такі
зводяться до оцінки законності
судового рішення.

Разом з тим давати оцінку
процесуальним рішенням та діям суддів
щодо розгляду конкретної судової
справи можуть лише вищестоящі судові
інстанції при перегляді судових
рішень. Вища кваліфікаційна комісія
суддів України таким правом не
наділена.

Відповідно до частини першої та другої
статті 126, частини другої статті 129
Конституції України, частини першої
статті 6 Закону № 2453-VI незалежність і
недоторканність суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Згідно з частиною першою статті 47
Закону № 2453-VI суддя у своїй діяльності
щодо здійснення правосуддя є
незалежним від будь-якого незаконного
впливу, тиску або втручання. Суддя
здійснює правосуддя на основі
Конституції і законів України,
керуючись при цьому принципом
верховенства права. Втручання в
діяльність судді щодо здійснення
правосуддя забороняється і тягне за
собою відповідальність, установлену
законом.

Здійснюючи правосуддя, суди є
незалежними від будь-якого впливу. Суди
здійснюють правосуддя на основі
Конституції і законів України,
забезпечуючи при цьому верховенство
права.

Як роз'яснив Конституційний Суд
України у Рішенні від 1 грудня 2004 року №
19-рп/2004, справа щодо офіційного
тлумаченні положень частин першої,
другої статті 126 Конституції України
незалежність суддів полягає передусім
у їхній самостійності, непов'язаності
при здійсненні правосуддя будь-якими
обставинами та іншою, крім закону,
волею. Зазначений підхід щодо
забезпечення незалежності суддів
закріплено у Конвенції про захист прав
людини та основних свобод (4 листопада
1950 року), ратифікованої Верховною Радою
України 17 липня 1997 року.

Згідно із пунктом третім Резолюції
Європейської асоціації суддів
стосовно ситуації в Україні в сфері
дисциплінарної відповідальності
суддів (Трохейм, 27 вересня 2007 року) той
факт, що рішення судді може бути
переглянуто, змінено чи відмінено
апеляційною інстанцією, не може бути
підставою для відкриття
дисциплінарної справи щодо судді. Тим
не менш, будь яка спроба представників
законодавчої і виконавчої влади
притягнути суддю до дисциплінарної
відповідальності за винесення
конкретного рішення (якщо відсутнє
кримінальне діяння чи пряме нехтування
професійними суддівськими
стандартами) є невиправданим
втручанням а судовий процес і
становить пряму загрозу незалежності
суддів.

Відповідно до пункту «b» розділу
2 Рекомендацій № (94) 12 «Незалежність,
дієвість та роль суддів», ухвалених
Комітетом Міністрів Ради Європи на 518
засіданні заступників міністрів 13
жовтня 1994 року, судді повинні приймати
свої рішення цілком незалежно і мати
змогу діяти без обмежень, без
неправомочного впливу, підбурення,
тиску, погроз, неправомочного прямого
чи непрямого втручання, незалежно з
чийого боку та з яких мотивів воно б не
здійснювалось. У законі мають бути
передбачені санкції проти осіб, які
намагаються у такий спосіб впливати на
суддів. Судді мають бути цілком
вільними у винесенні неупередженого
рішення у справі, яку вони розглядають,
покладатись на своє внутрішнє
переконання, власне тлумачення фактів
та чинне законодавство. Судді не
зобов'язані давати звіт щодо справ, які
знаходяться в їх провадженні, ніякій
особі, яка не належить до системи
судової влади.

Системний аналіз зазначеного дає
підстави дійти висновку, що рішення
ВККС України від 5 грудня 2013 року
№3538/дп-13 про відмову у відкритті
дисциплінарного провадження стосовно
судді Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області Подрєзової Г.О.
прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Не підлягають задоволенню також і
позовні вимоги про визнання
протиправності дій і бездіяльності
Комісії.

Відповідно до підпункту 5.11.1 пункту 5.11
розділу V Регламенту результатом
вирішення питань діяльності Комісії,
віднесених Законом до її компетенції, а
також вирішення питань організаційної
діяльності Комісії та її секретаріату,
є рішення встановленої Законом форми.

Підпунктом 5.11.5 пункту 5.11 розділу V
Регламенту передбачено, що надсилання
копії рішення Комісії відповідним
особам здійснюється у випадках,
визначених Законом, та з додержанням
порядку й у спосіб, установлених цим
Регламентом.

Питання щодо дисциплінарного
провадження щодо судді врегульовано
розділом XIII цього Регламенту, згідно з
підпунктом 13.3.3 якого рішення про
відкриття дисциплінарної справи або
відмову у її відкритті приймається
Комісією з урахуванням вимог статті 83
Закону № 2453-VI.

Рішення про відмову у відкритті
дисциплінарної справи повинно містити
обґрунтування висновку про
відсутність підстав для притягнення
судді до дисциплінарної
відповідальності. Копія рішення
Комісії про відкриття дисциплінарної
справи надсилається судді, щодо якого
відкрито справу, та особі, за
зверненням якої порушено справу, в
порядку, встановленому статтею 86
Закону № 2453-VI.

Зазначене кореспондується і з частиною
восьмою статті 86 Закону 2453-VI.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку, що Комісія не
зобов'язана запрошувати особу, яка
звернулась зі скаргою (заявою) щодо
поведінки судді, на її засідання та
направляти їй копію рішення про
відмову у відкритті дисциплінарної
справи стосовно такого судді.

Посилання позивача на відсутність у
повідомленні реєстраційного номеру
спростовується наявною у матеріалах
справи копією такого (додана позивачем
до позовної заяви), з якого вбачається
дата - 17 грудня 2013 року, а реєстраційний
номер - № 8вк-7441/13.

Інші доводи позивача щодо порушення
Комісією процедури розгляду скарги і
повідомлення про результати
прийнятого рішення також є
безпідставними.

Відповідно до частини п'ятої
статті 94 Закону 2453-VI порядок роботи
Комісії визначається її Регламентом,
прийнятим більшістю від загального її
складу.

За правилами пункту 4.1.4.
Регламенту за загальним правилом
особа, щодо якої має розглядатися
питання, повідомляється про дату, час і
місце проведення засідання Комісії
шляхом розміщення інформації про це на
її офіційному веб-порталі не пізніш як
за 10 днів до дня проведення засідання.
Винятки із загального правила
повідомлення про засідання у зв'язку зі
специфікою розгляду певних питань
процедурної діяльності Комісії
визначаються цим Регламентом.

Цією нормою не закріплений
обов'язок Комісії повідомляти особу
про день і час розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів
справи відповідач належним чином, у
відповідності до приписів Регламенту
шляхом розміщення відповідної
інформації на офіційному веб-порталі
Комісії 25 листопада 2013 року повідомив
про розгляд питання про відкриття
дисциплінарної справи стосовно судді
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області Подрєзової Г.О. або
відмову в її відкритті, що спростовує
доводи позивачки щодо неповідомлення
про засідання Комісії.

Стосовно порушення прав
позивача на участь у процесі прийняття
рішення колегія суддів зазначає, що
обов'язковість запрошення на засідання
Комісії передбачена частиною дев'ятою
статті 86 Закону 2453-VI, згідно з якою
розгляд дисциплінарної справи
відбувається на засіданні Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України, на яке запрошуються особа, за
зверненням якої відкрито справу, суддя,
стосовно якого відкрито справу, а в
разі необхідності й інші
заінтересовані особи.

Тобто, ця норма стосується
розгляду дисциплінарної справи за
участю заявника лише після відкриття
провадження.

Відповідно до пункту 13.3.1.
Регламенту питання про відкриття
дисциплінарної справи чи відмову у її
відкритті розглядається на засіданні
Комісії без запрошення особи, яка
звернулася до Комісії, та судді, щодо
поведінки якого ця особа звернулася до
Комісії.

Таким чином з урахуванням
того, що питання про відкриття або
відмову у відкритті дисциплінарної
справи розглядається на засіданні
Комісії без запрошення особи, яка
звернулася до Комісії, відповідач не
порушував права позивачки на участь у
процесі прийняття рішення.

Стосовно позовних вимог про те, що
скарга на дії судді розглядалась
утаємниченим дисциплінарним
інспектором, в результаті дій якого
Комісією перевірка порушень судді не
проводилась та рішення фактично не
приймалось, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до частини першої, другої,
третьої статті 98 Закону № 2453 для
організаційного забезпечення
діяльності Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України створюється
секретаріат.

З метою здійснення членами ВККС
України належної перевірки наявності
підстав для притягнення суддів
місцевих та апеляційних судів до
дисциплінарної відповідальності діє
служба дисциплінарних інспекторів, до
складу якої входять тридцять три
дисциплінарних інспектори. За кожним
членом Вищої кваліфікаційної комісії
суддів України закріплюється три
дисциплінарних інспектори.

Згідно зі статтею 99 Закону №2453
дисциплінарні інспектори за
дорученням члена Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України попередньо аналізують заяви та
повідомлення про неправомірні дії
суддів з метою виявлення підстав для
відкриття дисциплінарних справ та
здійснення перевірок; готують проекти
висновків про наявність підстав для
притягнення суддів місцевих та
апеляційних судів до дисциплінарної
відповідальності; виконують інші
доручення члена Комісії в ході
дисциплінарного провадження
відповідно до цього Закону.

Аналогічні положення закраплені і в
підпункті 13.1.5, 13.2.5 пункту 13 розділу
ХІІІ Регламенту, де сере іншого
визначено Статус та повноваження
дисциплінарних інспекторів та їх
діяльність згідно з Положенням про
службу дисциплінарних інспекторів.

Таким чином безпідставними є доводи
позивача про те, що її скарга незаконно
була розглянута дисциплінарним
інспектором.

Крім того, у відповідності до підпункту
2.3.1. пункту 2.3. розділу ІІ Регламенту
голова Комісії видає накази та
доручення.

Так, наказом Голови ВККС України
затверджено перелік відомостей, що
становлять службову інформацію (далі -
Перелік).

Відповідно до пункту четвертого
Переліку службову інформацію
становлять особові справи членів
Комісії, працівників секретаріату
Комісії та кандидатів на заміщення
вакантних посад державних службовців.

Враховуючи те, що особові справи
дисциплінарного інспектора, який
здійснював перевірку відомостей
зазначених в скарзі позивача, є
матеріалами дисциплінарного
провадження, то дані відомості
(документи) підпадають під дію
вказаного Переліку та не можуть бути
надані позивачу для ознайомлення, як не
можуть бути оприлюдненні особові
справи всіх дисциплінарних
інспекторів, які перебувають в штаті
Комісії, в загальнодоступних засобах
масової інформації

Враховуючи наведене, у позові слід
відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 159, 162-163, 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_6 до Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України про визнання
дій, бездіяльності і рішення
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Складення постанови у повному обсязі
буде здійснено протягом п'яти днів з
дня закінчення розгляду справи.

Головуючий:
М.І. Мойсюк

Судді:
Т.Ф. Весельська

Я.Л. Іваненко

С.С. Пасічник

В.В. Тракало