Справа № 2а-15221/12/2670
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м.
Київ К/800/31053/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Київського
муніципального академічного театру
опери і балету для дітей та юнацтва на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.02.2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013 року
у справі за позовом Київського
муніципального академічного театру
опери і балету для дітей та юнацтва до
Державної фінансової інспекції в м.
Києві про визнання протиправними та
недійсними пунктів вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Київський муніципальний академічний
театр опери і балету для дітей та
юнацтва звернувся до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в м.
Києві про визнання протиправними та
недійсними пунктів 2, 4 вимоги від 27.09.2012
року № 26-04-14-14/12463.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
04.02.2013 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано пункт 2
вимоги Державної фінансової інспекції
в м. Києві про результати ревізії та
вжиття заходів щодо відшкодування
порушень від 27.09.2012 року № 26-04-14-14/12463. У
решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013 року
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04.02.2013 року залишено
без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у
частині відмови у задоволенні позовних
вимог, Київський муніципальний
академічний театр опери і балету для
дітей та юнацтва подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 27.08.2012 року за
результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності
Комунального закладу
«Театрально-видовищний заклад
культури «Київський муніципальний
академічний театр опери і балету для
дітей та юнацтва» за період з 01.10.2008
року по 01.07.2012 року відповідачем
складено Акт ревізії № 04-30/1555.

Актом ревізії встановлено, що позивач
протягом ревізійного періоду в
безготівковому порядку здійснював
оплату аудиторських послуг згідно з
актами прийому-передачі наданих
послуг, проте звіти, складання яких
передбачено умовами договорів, не
пред'явлено до ревізії та виконавцями
при проведенні зустрічних звірок та, як
наслідок, позивачем розрахунки з ТОВ
«Аудиторська фірма «Нюанс-Аудит» та
ТОВ «Аудиторська фірма «Нюанс Інформ»
в порушення ст. 180 ГК України здійснено
без виконання істотних умов договору,
чим в період з 01.01.2009 року по 01.07.2012 року
завдано матеріальної шкоди (збитків) на
суму 153 тис. грн.

На підставі Акта ревізії № 04-30/1555
позивачу надіслано вимогу про
результати ревізії та вжиття заходів
щодо відшкодування порушень від 27.09.2012
року № 26-04-14-14/12463, пунктом 4 якої
зобов'язано позивача відшкодувати
шкоду в сумі 153 тис. грн. за рахунок осіб,
винних у вказаному порушенні, в іншому
випадку провести претензійно-позовну
роботу по стягненню коштів в розмірі 153
тис. грн.

Як вбачається з Акта ревізії № 04-30/1555,
позивачем укладено договори з ТОВ
«Аудиторська фірма «Нюанс-Аудит» від
01.05.2009 № 89/К та з ТОВ «Аудиторська фірма
«Нюанс Інформ» від 04.10.2011 № 2/К про
надання аудиторських послуг у вигляді
консультаційно-інформаційного
обслуговування з питань податкового
законодавства, бухгалтерського обліку,
а також інших питань, які виникають у
процесі фінансово-господарської
діяльності позивача.

Разом з тим, п. 3.1 вказаних договорів
передбачено однакові умови, а саме - по
завершенню кожного місяця, до 17 числа
наступного місяця виконавець (ТОВ
«Аудиторська фірма «Нюанс-Аудит» за
договором № 89/К; ТОВ «Аудиторська фірма
«Нюанс Інформ» за договором № 2/К)
передає Театру звіт про проведену
роботу та акт прийому-передачі наданих
послуг (за умови своєчасного надання
Театром документів для перевірки).

На виконання умов п. 3.1 вказаних
договорів складено лише акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
на загальну суму у розмірі 130500 грн. (за
договором № 89/К) та акти надання послуг
на загальну суму у розмірі 31500 грн. (за
договором № 2/К), проте не складено
звіти про проведену роботу, які є
підставою для здійснення розрахунків з
виконавцями - ТОВ «Аудиторська фірма
«Нюанс-Аудит» та ТОВ «Аудиторська
фірма «Нюанс Інформ».

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
відносно того, що передбачене
договором складання звітів є
обов'язковим поряд зі складанням актів
здачі-прийняття робіт.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1.4 Рекомендацій
Міністерства юстиції України від
15.01.1996, № 2 «Про порядок ведення
претензійної та позовної роботи на
підприємстві, в установі, організації»,
керівники підприємств несуть
персональну відповідальність за стан
претензійно-позовної роботи.

Недодержання встановленого порядку
пред'явлення і розгляду претензій та
позовів є порушенням державної
дисципліни і тягне за собою
відповідальність винних у цьому
посадових осіб згідно з чинним
законодавством України.

Керівники та інші посадові особи
підприємств зобов'язані вести боротьбу
з фактами зволікань при розгляді
претензій, безпідставних відмов в
задоволенні обґрунтованих вимог
заявників претензій, доведення до суду
безопірних позовів та здійснювати
заходи щодо усунення причин та умов,
які породжують обґрунтовані претензії.

Пунктом 2.3 та 2.9 вищевказаних
Рекомендацій встановлено, що
підприємство, чиї інтереси порушено, з
метою безпосереднього врегулювання
спору з порушником його прав та
інтересів звертається до відповідача з
письмовою претензією. Якщо претензія
відповідачем відхилена повністю або
частково без належних підстав,
залишена без відповіді, претензійні
матеріали з висновком та документами,
що обґрунтовують безпідставність
цього відхилення, передаються
відповідними структурними
підрозділами в юридичну службу для
підготовки позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу законів
про працю України, працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає необґрунтованими посилання
позивача, як на підставу для скасування
п. 4 вимоги, на те, що передача звітів про
виконання робіт не є істотною умовою
договору та необхідною підставною для
оплати за надані послуги. З урахуванням
положень статті 193 Господарського
кодексу України, виконання пунктів 3.1
договорі з ТОВ «Аудиторська фірма
«Нюанс-Аудит» від 01.05.2009 № 89/К та з ТОВ
«Аудиторська фірма «Нюанс Інформ» від
04.10.2011 № 2/К є обов'язковим.

Колегія суддів вважає правильними
висновки судів першої та апеляційної
інстанції про відмову у задоволенні
позову про визнання протиправним
пункту 4 вимоги від 27.09.2012 року №
26-04-14-14/12463.

Касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Київського
муніципального академічного театру
опери і балету для дітей та юнацтва
відхилити, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.02.2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: