Справа № К/9991/53017/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року м. Київ
К/9991/53017/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області про перерахунок
пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У січні 2011 року позивач звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області про перерахунок
пенсії. В обґрунтування позову
зазначав, що у відповідності до статті
14 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ йому
належить право на підвищення пенсії у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.
Посилаючись на те, що вимоги Закону не
виконані, а звернення про виплату
спірного підвищення до пенсії залишено
без задоволення, позивач просив про
задоволення позову з 1 липня 2010 року.

Постановою Алчевського міського
суду Луганської області від 28 лютого 2011
року позовні вимоги задоволено.

Оскаржуваною постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року постанову суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить його
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи колегія суддів, в
межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в позові,
апеляційний суд на підставі наявних у
справі даних встановив і правильно
виходив з того, що підстав для виплати
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком
не має, оскільки пунктом 4 розділу І
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 5 жовтня 2005 року №2939-ІV така виплата
з 1 січня 2007 року встановлена на рівні 10
% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Судами встановлено, що позивач є
учасником Великої Вітчизняної Війни,
перебуває на обліку відповідача та має
право на пільги, установлені статтею 14
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Частиною 4 статті 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII. (в редакції, яка діяла до
1 січня 2007 року) було встановлено, що
учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Проте пунктом 4 розділу І Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від 5
жовтня 2005 року №2939-ІV частина 4 статті 14
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
викладена у такій редакції: "Учасникам
війни, нагородженим орденами і
медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність".

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" зазначені зміни
набрали чинності з 1 січня 2007 року.

Отже, починаючи з 1 січня 2007 року
позивач має право на підвищення до
пенсії у розмірі 10 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, розмір якого
встановлений законами України про
Державний бюджет на відповідні роки.
Тому відмовляючи позивачу у здійсненні
перерахунку пенсії відповідач діяв у
межах наданої йому компетенції та
відповідно до вимог чинного
законодавства., як того вимагає стаття
19 Конституції України.

При цьому, положення частини 4 статті 14
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
у новій редакції Конституційним Судом
України неконституційними не
визнавались.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в позову, його
рішення відповідає дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 липня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало