Справа № 2а-0770/2933/11
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
Справа № 3984/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання
Гелецького П.В.,

представника позивача
Жарського І.Р.,

представника відповідача
Сабадош А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.01.2013 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби про визнання
незаконним та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Закарпатської
області Державної податкової служби
(далі - відповідач, ДПІ у м. Ужгороді) про
визнання незаконним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 11
липня 2011 року № .

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.01.2013 року
у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило ПАТ КБ «Приватбанк», подавши
на неї апеляційну скаргу.

Позивач зазначає, що не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що постанова підлягає
скасуванню.

Як обґрунтування апеляційної скарги
звертає увагу на протиправність
висновків ДПІ у м. Ужгороді, оскільки
такі суперечать чинному на час
виникнення спірних правовідносин
законодавству. Зокрема, вказує, що
строк позовної давності по кредитних
договорах не починав свого перебігу,
отже, не може вважатися таким, який
минув. Таким чином, не підлягає
застосуванню положення ст.4 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV (далі -
Закон № 889-IV). Крім того, чинним
законодавством не передбачається
обов'язку банку, як страхового агента,
нести відповідальність за рахунок
власних коштів за невиконання
зобов'язань фізичної особи зі сплати
податків. Також звертає увагу на те, що
кредитні кошти не є доходом фізичної
особи і банк в даному випадку не
виступає страховим агентом.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, який наполягав
на задоволенні апеляційної скарги,
представника відповідача, яка проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала, дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ у м. Ужгороді було з 26.04.2011 року по
17.06.2011 року проведено документальну
планову виїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності
Філії «Закарпатське регіональне
управління» ПАТ КБ «Приватбанк» щодо
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року
згідно до затвердженого плану
перевірки.

Перевіркою (акт перевірки від 23.06.11 року
№1497/22-0/10/22104007) встановлено, що філія
«Закарпатське регіональне управління»
ПАТ КБ «Приватбанк» протягом 2009р.-2010р.
згідно рішень комісій по списанню
безнадійної заборгованості та
протоколів засідань комісій по
списанню безнадійної до стягнення
дебіторської заборгованості проводила
списання з балансу філії дебіторської
заборгованості споживачів-фізичних
осіб, яка визнана безнадійною; філія
«Закарпатське регіональне управління»
ПАТ КБ «Приватбанк» у 2009 році списала з
балансового рахунку №2400 «Резерви під
нестандартну заборгованість за
кредитами, які надані клієнтам»
безнадійну заборгованість фізичних
осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_39,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_40) на загальну
суму 128567,46 грн. за рахунок страхового
резерву, сформованого за рахунок
прибутку.

ДПІ у м. Ужгороді (листом від 07.07.11 року
№5308/10/22-0 «Про розгляд заперечень»)
повідомила, що в ході перевірки
проводився аналіз кредитних договорів
(укладених банком із позичальниками -
фізичними особами, зазначеними у акті
перевірки від 23.06.11 року) та
встановлено, що вказані договори
укладено філією «Закарпатське
регіональне управління» ПАТ КБ
«Приватбанк» із зазначеними фізичними
особами у 2003р. - 2004р. та датами
останнього платежу позичальниками по
договорах є 2004р.-2005р.; номери кредитних
договорів, дата їх видачі та вид валюти
наведені у завіреній копії додатку до
протоколу малого кредитного комітету
БОИК Приватбанку від 31.12.08 року
№Э.МКК-DN.10.0.0.1/1-25.

Враховуючи вищевикладене, філія
«Закарпатське регіональне управління»
ПАТ КБ «Приватбанк» у податковому
періоді (місяці), коли проводилося
списання неповернутої суми позики,
мала виконати обов'язки податкового
агента щодо сум, які списані;
перевіркою (акт перевірки від 23.06.11 року
№1497/22-0/10/22104007) встановлено, що філія
«Закарпатське регіональне управління»
ПАТ КБ «Приватбанк» в порушення вимог
пп.4.2.11 п.4.2 статті 4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» не
включила до складу загального
місячного оподатковуваного доходу
вищезазначених фізичних осіб за
січень, липень, жовтень 2009 року
128567,46грн. доходу (суму заборгованості
фізичних осіб, за якою минув строк
позовної давності і яка списана
банком); в порушення пп. «б» п.19.2 ст.19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» філія «Закарпатське
регіональне управління» ПАТ КБ
«Приватбанк» не включила суми списаної
дебіторської заборгованості до
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, і сум утриманого з
них податку (форма 1-ДФ); в результаті
чого, вказаною перевіркою нараховано
19285,14 грн. податку з доходів фізичних
осіб за січень, липень, жовтень 2009 року.

За наслідками розгляду акту перевірки
від 23.06.11 року №1497/22-0/10/22104007 ДПІ у м.
Ужгороді 11 липня 2011 року прийняла
податкове повідомлення-рішення
№, яким па підставі пп.54.3.5 п.54.3
ст.54, п,123.1 ст.123 Податкового кодексу
України, пп.4.2,11 п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7, п.8.1 ст.8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» визначено до сплати
19285,14 грн. податку з доходів фізичних
осіб та 4821,29 грн. штрафної санкції.

Суд першої інстанції при вирішенні
справи дійшов висновку про
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.
Проте колегія суддів апеляційного суду
з таким висновком не погоджується з
огляду на наступне.

Відповідно до п.3.1.1. п.3.1 ст.3 Закону №
889-IV об'єктом оподаткування резидента є
загальний місячний оподатковуваний
дохід.

Згідно п.1.2 ст.1 Закону № 889-IV дохід - це
сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна,
інших активів, що мають вартість, у тому
числі цінних паперів або деривативів,
одержаних платником податку у
власність або нарахованих на його
користь, чи набутих незаконним шляхом у
випадках, визначених підпунктом 4.2.16
пункту 4.2 статті 4 цього Закону,
протягом відповідного звітного
податкового періоду з різних джерел як
на території України, так і за її
межами.

До складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються
відповідно до пп.4.2.11 п.4.2 ст.4 Закону №
889-IV сума заборгованості платника
податку, за якою минув строк позовної
давності, крім сум податкової
заборгованості, за якими минув строк
давності згідно з законом, що
встановлює порядок стягнення
заборгованості з податків, зборів
(обов'язкових платежів) та погашення
податкового боргу.

Підпунктом 16.3.5 п.16.3 ст.16 Закону № 889-IV
передбачено, що відповідальність за
своєчасне та повне перерахування сум
податку до відповідного місцевого
бюджету несе юридична особа або її
уповноважений підрозділ, що нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід.

А відтак, умовою відповідальності
юридичної особи за своєчасне і повне
перерахування сум податку до бюджету
є факт нарахування (виплати) доходу на
користь фізичної особи - платника
податку.

Відповідно до пп.8.1.1 п.8.1 ст. 8 Закону №
889-IV податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

Відповідно до п. 1.15. ст.1 названого
Закону податковий агент - це юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ) або фізична
особа чи представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

При цьому, обов'язковою ознакою
податкового агента є нарахування
(виплата) ним доходу фізичній особі і
наявність юридичного обв'язку
нараховувати, утримувати податок з
доходів фізичних осіб до бюджету.

Згідно пп.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону № 889-IV
платник податку, що отримує доходи,
нараховані особою, яка не є податковим
агентом, зобов'язаний включити суму
таких доходів до складу загального
річного оподатковуваного доходу та
подати річну декларацію з цього
податку.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновку, що списання позивачем
заборгованості фізичних осіб, по якій
закінчився термін позовної давності,
не є нарахуванням (виплатою) доходу
фізичній особі податковим агентом, а
відтак, - відсутнє заниження позивачем
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких умов суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
необхідність скасування оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 15.01.2013 року
у справі № 2а-0770/2933/11 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Ужгороді Закарпатської області
Державної податкової служби від 11
липня 2011 року №.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 10.07.2014