Справа № 454/1837/14-а
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1837/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року Сокальський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю.

при секретарі Матолінець З.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сокалі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ
Іваничівського РВ ГУМВСУ у Волинській
області Гнатюка Олександра
Миколайовича про визнання
протиправною та скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовною
заявою до відповідача про визнання
протиправною та скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення, в позовній заяві
вказав, що відповідачем 22.06.2014 року
винесено постанову ПС1 № 022400 по справі
про адміністративне правопорушення,
якою вирішено накласти на позивача
адміністративне стягнення за
порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді
сплати штрафу в розмірі 300грн. В
постанові зазначено, що 22.06.2014 року
позивач керуючи автомобілем марки
«ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 в с. Литовеж по
вул. Львівська не надав перевагу в русі
пішоходам, які рухалися по
нерегульованому пішохідному переході.
З даною постановою позивач не
погоджується, оскільки у момент
наближення до нерегульованого
пішохідного переходу пішоходів на
ньому не було, вони зійшли на нього з
тротуару пізніше, коли автомобіль вже
перетинав перехід. Між тим, п.8.1 Правил
дорожнього руху України зобов'язує
водія зменшити швидкість, а при
необхідності зупинитись, щоб надати
дорогу пішоходам, які вже знаходяться
на переході, коли він наближається до
зазначеного переходу. В даному випадку
при переїзді нерегульованого
пішохідного переходу пішоходи
знаходились на абсолютно іншій смузі
руху, переходили її спокійно, не були
змушені змінювати ані швидкість, ані
напрямок руху, небезпеки наїзду на них
не існувало. Просить визнати
протиправною та скасувати постанову
ПС1 № 022400 по справі про адміністративне
правопорушення винесену відповідачем
про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 300 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, просив
задовольнити. В обґрунтування надав
пояснення аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Відповідач, інспектор ВДАІ
Іваничівського РВ ГУМВСУ у Волинській
області Гнатюк О.М., будучи
повідомленим про день та час розгляду
справи, в судове засідання не прибув та
не повідомив про причину неявки.

Заслухавши позивача та дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази по
справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовна заява підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам, як
адміністративним судам, підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

З дослідженого в судовому засіданні
протоколу про адміністративне
правопорушення серія АВ2 №062175 від
22.06.2014р., складеного інспектором ВДАІ
Іваничівського РВ Гнатюк О.М.
встановлено, що позивач 22.06.2014р. о 14год.
02хв. в с. Литовеж по вул.Львівська
керував автомобілем марки «ВАЗ-21063»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 не надав
переваги в русі пішоходам, які
знаходились на нерегульованому
пішохідному переході. В графі
пояснення особи яка притягається до
відповідальності зазначено: «не
згідний з рішенням працівника ДАІ,
тому, що пішоходів не було».

Постановою ПС1 №022400 від 22.06.2014р.
позивача ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КупАП та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 300грн.

В свою чергу, згідно із ч.1 ст.122 КупАП
наступає адміністративна
відповідальність, зокрема, за
ненадання переваги у русі пішоходам на
нерегульованих пішохідних переходах.

Відповідно до п. 18.1 Прави дорожнього
руху України, водій транспортного
засобу, що наближається до
нерегульованого пішохідного переходу,
на якому перебувають пішоходи, повинен
зменшити швидкість, а в разі потреби
зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам,
для яких може бути створена перешкода
чи небезпека.

В свою чергу, відповідно до ст. 280 КупАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов"язаний з"ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом"якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з"ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

З тверджень позивача встановлено, що
він надав відповідачу пояснення з
приводу того, що на нерегульованому
пішохідному переході в по
вул.Львівській с.Литовеж,
Іваничівського району Волинської
області пішоходів на ньому не було.

Однак, у оскаржуваній постанові та
складеному протоколі про
адміністративне правопорушення
відповідач жодним чином не надав
даному факту належної оцінки, в супереч
вимог ст. 280 КУпАП не з»ясував обставин
справи, а саме чи винен позивачу у
вчиненні даного адміністративного
правопорушення та не допитав свідків.

Також, згідно із п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті", зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У
ній, зокрема потрібно навести докази,
на яких грунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні встановлено, що
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
позивач надав пояснення про те, що він
не згідний із тим, що він порушив
Правила дорожнього руху, надав
обґрунтування цим обставинам.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП,
доказами по справі є також пояснення
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, у
постанові, прийнятій відповідачем, не
надається будь-якої оцінки вказаного
доказу.

Разом з тим, згідно положень ч. 2 ст. 71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб"єкта владних
повноважень обов"язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

Зважаючи на те, що повідомлений про час
розгляду справи відповідач не прибув в
судове засідання, проігнорував своїм
правом на доказування суду
правомірності свого рішення, тому суд
приймає до уваги твердження позивача у
справі щодо неправомірності
оскаржуваного рішення та приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, позовні вимоги про
визнання протиправною та скасування
постанови про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України,
суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову серії ПС1 №022400 по справі про
адміністративне правопорушення,
винесену інспектором ВДАІ
Іваничівського РВ ГУМВСУ у Волинській
області Гнатюк Олександром
Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.1 т. 122 КУпАП та накладення
стягнення у виді сплати штрафу на суму
300грн.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Л. Ю. Фарина