Справа № 819/244/13-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
Справа №
876/5865/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПС України в Тернопільській
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 05
березня 2013 року в адміністративній
справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПС України в Тернопільській
області про скасування рішення,

встановив:

У лютому 2013 року позивач ФОП ОСОБА_1
звернулась в суд із адміністративним
позовом до відповідача РУ Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПС України в Тернопільській
області, в якому просила скасувати
рішення відповідача № 190123 від 03.12.2012
року про застосування до позивача
фінансових санкцій на суму 6800 грн..

Відповідач позову не визнав, подав
заперечення, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 05.03.2013 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано нечинним та скасовано рішення
РУ Департаменту САТ ДПС України в
Тернопільській області № 190123 від 03.12.2012
року про застосування фінансових
санкцій на суму 6800 грн. до ОСОБА_1.

Відповідач не погодився з такою
постановою суду першої інстанції та
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає апелянт, що оскаржена постанова
суду прийнята з неповним з'ясуванням
судом всіх обставин справи, тому
підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги
апелянт посилається на те, що
оскарженим рішенням від 03.12.2012 року до
позивача застосовано фінансову
санкцію у розмірі 6800 грн. штрафу за
порушення ст. 15-3 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а саме, продаж
тютюнових виробів особі, яка не досягла
18 років, згідно ч.2 ст.17 цього Закону.
Зазначає апелянт, що відповідно до
постанови КМУ № 493 від 13.05.1996 р.,
ліцензія на право здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами не передається іншому
суб'єкту господарювання чи на інше
місце здійснення торгівельної
діяльності. При передачі місця
здійснення торгівлі іншій особі у
власність чи оренду, суб'єкт
господарювання зобов'язаний особисто
подати заяву на анулювання ліцензії
органу, який видав таку ліцензію.
Ліцензія на право здійснення
роздрібної торгівлі тютюновими
виробами у гр. ОСОБА_1 у магазині
«Мандарин» по вул. В.Великого, 1Б, на
момент вчинення правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, діяла до
29.03.2013 р.. Вищезазначену ліцензію було
анульовано 03.12.2012 р. за порушення вимог
ст. 15-3 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», а саме продаж тютюнових
виробів особі, яка не досягла 18 років.

Просить апелянт постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
та межі апеляційної скарги, вважає, що
така апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що оскарженим
рішенням відповідача № 190123 від 03.12.2012 р.
до позивача ФОП ОСОБА_1 застосовано
фінансову санкцію у вигляді штрафу в
розмірі 6800 грн. за продаж тютюнових
виробів особі, яка не досягла 18 років,
згідно ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (а.с. 10, 17).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо протиправності
вказаного вище рішення, з врахуванням
наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
забороняється продаж тютюнових
виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ч.2 ст. 17 цього Закону, до
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі порушення вимог
статті ст. 15-3 цього Закону - 6800 грн..

Відповідно до п.5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», підставою для прийняття
рішення про застосування фінансових
санкцій є матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Із матеріалів справи видно, що
приміщення магазину за адресою АДРЕСА_1
згідно Договору позички нежитлового
приміщення № 3 від 01.11.2012 р. та Акту
прийому-передачі майна наданого за
Договором позички нежитлового
приміщення № 3 від 01.11.2012 р. передано
позивачем ОСОБА_1 в строкове
користування ОСОБА_2 для здійснення нею
торгівельної діяльності (а.с. 8, 9).

Судом першої інстанції встановлено та
вірно враховано, що торгівлю в магазині
за адресою АДРЕСА_1 здійснювала ОСОБА_2,
якій дане приміщення було передано для
заняття підприємницькою діяльністю і
яка таку діяльність проводила.

Крім цього, згідно протоколу про
адміністративне правопорушення № 024621
від 09.11.2012 р. правопорушення
передбачене ст. 156 ч.2 КУпАП щодо продажу
тютюнових виробів неповнолітній особі,
вчинила ОСОБА_2 (а.с. 21).

Суд апеляційної інстанції також
звертає увагу на те, що в матеріалах
адміністративної справи немає доказів
того, що ОСОБА_2 перебувала у трудових
відносинах з позивачем ОСОБА_1 і діяла
від її імені. Також немає жодних
належних доказів про порушення ст. 15-3
вказаного вище Закону саме позивачем
ФОП ОСОБА_1.

Враховуючи наведене вище, в
адміністративній справі немає доказів,
які б підтверджували факт продажу
позивачем неповнолітній особі
тютюнових виробів, тобто факт
порушення позивачем ст. 15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного та
обґрунтованого висновку про
підставність позовних вимог щодо
незаконності оскарженого позивачем
рішення № 190123 від 03.12.2012 року.

Тому, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи, ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків оскарженого
рішення суду, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПС України в Тернопільській області -
залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року в адміністративній справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Регіонального управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС України в
Тернопільській області про скасування
рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк