Справа № 809/567/13а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа №
10008/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м.Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 17.05.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Державної податкової інспекції у
м.Івано-Франківську до
Івано-Франківської міської ради, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору Житлово-експлуатаційна
організація № 9, про примусове
стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

20.02.2013р. позивач Державна податкова
інспекція /ДПІ/ в м.Івано-Франківську
звернулася до суду із адміністративним
позовом, в якому, із врахуванням
поданої під час розгляду справи заяви
про уточнення позовних вимог, просила
стягнути з відповідача
Івано-Франківської міської ради (з
місцевого бюджету) в рахунок сплати
податкового боргу
Житлово-експлуатаційної організації
/ЖЕО/ № 9 грошові кошти в сумі 258039 грн. 86
коп. (а.с.3-4, 77 і на звороті).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
17.05.2013р. у задоволенні заявленого
позову відмовлено (а.с.93-96).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржила
позивач ДПІ в м.Івано-Франківську, яка
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким заявлений
позов задоволити (а.с.99-100).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що матеріалами справи стверджується
наявність у третьої особи ЖЕО № 9
податкового боргу в розмірі 258039 грн. 86
коп.; питання майна ЖЕО № 9 врегульовано
рішенням міської ради № 163 від 21.05.2002р.
На адресу міського голови неодноразово
скеровувалися листи про погодження
переліку майна для його реалізації з
метою погашення податкового боргу,
однак відповіді на такі не отримані.
Також в порядку ст.96 Податкового
кодексу /ПК/ України відповідачу
скеровано подання від 01.10.2012р., яке
також залишилося без реагування.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, третя особа ЖЕО № 9
зареєстрована 23.10.1997р. Виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради як суб'єкт господарювання та взята
на податковий облік в ДПІ у
м.Івано-Франківську.

Податковий борг третьої особи ЖЕО № 9
складає 258039 грн. 86 коп., що виник в
зв'язку з несплатою самостійно
задекларованих зобов'язань з податку
на додану вартість 256432 грн. 88 коп. (в
тому числі пеня - 15831 грн. 91 коп.), та по
земельному податку з юридичних осіб -
1606 грн. 98 коп. (а.с.5-32, 38-40).

28.09.2012р. позивач звернувся до міського
голови м.Івано-Франківська з листом №
1903/9/19-150/4019, в якому з посиланням на ст.96
ПК України просив вжити заходів,
спрямованих на погашення податкового
боргу третьої особи, на який відповідь
не надходила (а.с.78-79).

Також суду не надано доказів того, що
ДПІ в м.Івано-Франківську вчинялись дії
спрямовані на опис та внесення в
податкову заставу майна третьої особи
на загальну суму 258039 грн. 86 коп., а
відтак продаж, внесеного в податкову
заставу, майна третьої особи не
здійснювався.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
відносини, які виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
ПК України, який зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Статтею 96 ПК України встановлені
особливості погашення податкового
боргу державних підприємств, які не
підлягають приватизації, та
комунальних підприємств.

Відповідно до п.96.1 ст.96 цього Кодексу у
разі якщо сума коштів, отримана від
продажу внесеного в податкову заставу
майна комунального підприємства, не
покриває суму його податкового боргу і
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням публічних торгів, або у
разі відсутності у такого боржника
власного майна, що відповідно до
законодавства України може бути
внесено в податкову заставу та
відчужено, орган державної податкової
служби зобов'язаний звернутися до
органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади, до сфери
управління якого належить майно такого
платника податків, з поданням щодо
прийняття рішення про:

виділення коштів місцевого бюджету на
сплату податкового боргу такого
платника податків. Рішення про
фінансування таких витрат
розглядається на найближчій сесії
відповідної ради (пункт 96.1.1);

затвердження плану досудової санації
такого платника податків, який
передбачає погашення його податкового
боргу (пункт 96.1.2);

ліквідацію такого платника податків та
призначення ліквідаційної комісії
(пункт 96.1.3);

прийняття сесією відповідної ради
рішення щодо порушення справи про
банкрутство платника податків (96.1.4).

Згідно з п.96.3 вказаної статті ПК
України відповідь щодо прийняття
одного із зазначених рішень
надсилається органу державної
податкової служби протягом 30
календарних днів з дня направлення
звернення.

У разі неотримання зазначеної
відповіді у визначений цим пунктом
строк або отримання відповіді про
відмову у задоволенні його вимог орган
державної податкової служби
зобов'язаний звернутися до суду із
позовною заявою про звернення
стягнення податкового боргу на кошти
державного органу, в управлінні якого
перебуває таке державне (комунальне)
підприємство або його майно.

Звідси, обов'язок органу державної
податкової на звернення із поданням в
порядку п.96.1 ст.96 ПК України до органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади до сфери управління
якого належить майно платника податків
- комунального підприємства боржника
виникає після продажу внесеного в
податкову заставу майна такого
підприємства і лише за умови
недостатності суми коштів, отриманої
від такого продажу для покриття
податкового боргу.

Оскільки позивачем не здійснювався у
відповідності до ст.95 ПК України продаж
майна третьої особи, що внесено в
податкову заставу, останнім не надано
доказів відсутності у боржника
власного майна, тому позивач, як орган
державної податкової служби, не
здійснив за платника податків на
користь держави всіх необхідних
заходів щодо погашення податкового
боргу, через що підстави для звернення
до органу місцевого самоврядування з
поданням у відповідності до вимог ст.96
ПК України у розглядуваному випадку не
виникли.

Звернення стягнення податкового боргу
на кошти державного органу (органу
місцевого самоврядування), в
управлінні якого перебуває таке
державне (комунальне) підприємство або
його майно, без дотримання порядку,
встановленого ст.96 ПК України, є
недопустимим.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про те, що у
позивача були відсутні підстави для
звернення до Івано-Франківської
міської ради із поданням в порядку п.96.1
ст.96 ПК України, а тому за таких
обставин у позивача є відсутніми
повноваження на звернення до суду із
позовною заявою про звернення
стягнення податкового боргу ЖЕО № 9 на
кошти Івано-Франківської міської ради.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає
заявлений позов безпідставним та
необгрунтованим, а тому такий не
підлягає до задоволення з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 17.05.2013р. в
адміністративній справі № 809/567/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька