Справа № 818/735/14
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.Справа № 818/735/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м.Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
01.04.2014р. по справі № 818/735/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції
у м.Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернулася до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
м.Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області (далі -
відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у м.Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
сплату недоїмки № Ф-651 від 21.11.2013р.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 01.04.2014р.
зазначений позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Державної податкової інспекції
у м.Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-651 від 21
листопада 2013р.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне встановлення
судом першої інстанції обставин
справи та порушення норм матеріального
та процесуального права, а саме: ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», ст.ст.
1, 9, 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач зареєстрована як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
копією свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
(а.с.7), є платником єдиного податку
першої групи з січня 2012 року, що
підтверджується копією свідоцтва
платника єдиного внеску серія НОМЕР_2
(а.с. 8).

З 29 жовтня 2012 року ОСОБА_1 призначена
пенсія за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пенсійного посвідчення
№ НОМЕР_1 Серії НОМЕР_3 виданого 21.02.2013р.,
ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с. 9)

21 листопада 2013 року відповідачем було
складено вимогу № Ф-351 про необхідність
ФОП ОСОБА_1 сплатити суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску, штрафів, пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 4363 грн.
54 коп. (а.с. 6).

Позивач оскаржувала вказану вимогу до
Головного управління Міндоходів у
Сумській області та до Міндоходів
України, рішеннями від 17.01.2014р. №
712/Б/18-28-10-01-105-15Є/222ск (а.с. 12-13) та від
04.03.2014р. № 1335/Б/99-99-10-01-07-15 (а.с. 15-16) скарги
позивача залишені без задоволення, а
вимога відповідача про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-651 від 21.11.2013р. залишена
без змін.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
протиправності вимоги Державної
податкової інспекції у м.Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області № Ф-651 від 21.11.2013р.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті (а саме - фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності), які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

При цьому матеріалами справи не
підтверджено укладення ОСОБА_1 з
органом доходів і зборів договору про
добровільну сплату єдиного внеску.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Приписами статті 13 зазначеного Закону
визначено підстави, за якими громадяни
мають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу призначено пенсію за віком на
пільгових умовах, а саме, зі зниженням
пенсійного віку.

Таким чином, позивач, якій призначено
пенсію до досягнення пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є пенсіонером за віком.

Отже, позивач на підставі приписів ч.4
ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
звільняється від сплати єдиного
внеску.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога відповідача про
сплату боргу, що винесена у зв'язку з
несплатою позивачем єдиного внеску є
неправомірною.

При цьому, колегія суддів відхиляє
доводи апеляційної скарги, що у зв'язку
недосягненням позивачем 60-річного
віку, призначення їй пенсії не за
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вона не може бути
звільнена від сплати єдиного внеску,
оскільки приписи ч.4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не пов'язують
звільнення від сплати єдиного внеску
із досягненням особою певного віку та
отриманням пенсії лише відповідно до
певного закону, а передбачають
звільнення від сплати внеску всіх
пенсіонерів за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Між тим, Державною податковою
інспекцією у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області не доведено правомірності
винесеної ним вимоги про сплату боргу
№ Ф-651 від 21.11.2013р.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, колегія суддів,
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 01.04.2014р.
по справі № 818/735/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Мінаєва О.М.