Справа № 826/6884/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6884/14
Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
секретаря судового засідання
Самсонової М.М., за участю представника
позивача Кожарко О.О., представника
відповідача Симоненка В.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 червня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом Київського
міського відділення Фонду соціального
захисту інвалідів до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"КИЙГРАДСЕРВІС" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А Н О В И В :

21.05.2014 р. Київське міське відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КИЙГРАДСЕРВІС" (далі
ТОВ "КИЙГРАДСЕРВІС") про стягнення
адміністративно господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2013 році, у
сумі 67206,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем недотримані нормативи
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 червня 2014 р. у задоволені позову
відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем приймалися заходи щодо
працевлаштування інвалідів на
вакантні посади, що діючим
законодавством не передбачено
обов'язок підприємства займатися
пошуком інвалідів для
працевлаштування, підприємство
зобов'язано забезпечити
працевлаштування інваліда шляхом
створення робочих місць для інвалідів,
що було зроблено відповідачем, крім
того, відповідач проінформував
відповідні органи, які займаються
працевлаштуванням інвалідів, про
створення таких робочих місць для
інвалідів.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивачем подано апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 червня 2014 р., як
таку, що прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що
в порушення ст.19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів України»підприємства, які
використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу і
забезпечують працевлаштування
інвалідів, що відповідачем не було
виконано.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримала доводи
апеляційної скарги, просила її
задовольнити, проти чого заперечував
представник позивача.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 03.02.2013 року ТОВ
"КИЙГРАДСЕРВІС" надано до Відділення
Фонду звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
за формою № 10 - ПI. (а.с.5), з якого
вбачається, що середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу - 174 осіб,
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність - 5, кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відповідно до вимог ст. 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» - 7
осіб.

Згідно матеріалів справи, ТОВ
"КИЙГРАДСЕРВІС" на протязі 2013 року
щомісячно подавало до Шевченківського
районного центру зайнятості звіти про
наявність вакансій за формою № 3-ПН
(а.с.39-50).

Вищенаведені обставини, встановлені
судом першої інстанції, перевірені і
знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, і не є
спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закон України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів» (надалі Закон
№ 875) визначає основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні і
гарантує їм рівні з усіма іншими
громадянами можливості для участі в
економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які
дають можливість інвалідам ефективно
реалізувати права та свободи людини і
громадянина та вести повноцінний
спосіб життя згідно з
індивідуальними можливостями,
здібностями і інтересами.

Відповідно до ст. 7 Закону № 875
законодавство про соціальну
захищеність інвалідів в Україні
складається з цього Закону та інших
актів законодавства, що видаються
відповідно до нього.

Статтею 17 Закону № 875 визначено, що
метою реалізації творчих і виробничих
здібностей інвалідів та урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою ті іншою трудовою
діяльністю, яка не заборонена законом.

Статтею 18 Закону № 875 встановлено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону № 875
підприємства, установи і організації
незалежно від форми власності і
господарювання, де кількість працюючих
інвалідів менше, ніж установлено
нормативом, передбаченим ч. 1 статті 19
цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів штрафні
санкції, сума яких визначається у
розмірі середньої річної заробітної
плати на повідному підприємстві (в
об'єднанні), в установі, організації за
кожне робоче місце, зайняте інвалідом.

Статтею 19 вказаного Закону
встановлено для підприємств, установ і
організацій нормативи робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів. Частиною першою статті 18
названого Закону передбачено, що
працевлаштування інвалідів
здійснюється органами Міністерства
праці України, Міністерства
соціального захисту населення України,
місцевими радами, громадськими
організаціями інвалідів.

За приписами ст. 12 Закону України «Про
охорону праці» підприємства, які
використовують працю інвалідів,
зобов'язані створювати для них умови
праці з урахуванням рекомендацій
медико-соціальної експертної комісії
та індивідуальних програм
реабілітації, вживати додаткових
заходів безпеки праці, які
відповідають специфічним особливостям
цієї категорії працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів» державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендації МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації і
знань, з урахуванням його побажань.

Враховуючи вищевказане та встановлені
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
відповідачем були створені умови для
працевлаштування інваліда, що
відповідає вимогам Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», та
проінформовано відповідні органи, які
займаються працевлаштуванням
інвалідів, про створення таких робочих
місць для інвалідів.

Таким чином, оскільки в діях
відповідача не вбачається вини щодо
незабезпечення працевлаштування
інвалідів у звітному періоді, судом
першої інстанції вірно відмовлено у
задоволені позовних вимог про
стягнення з відповідача
адміністративно-господарських санкцій
і пені.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 21.07.2014
р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 червня 2014 р., залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 червня 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КИЙГРАДСЕРВІС" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

Г.М. Бистрик

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.