Справа № 1003/10520/12 (2а/1003/5924/12)
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/800/49507/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Карася О.В.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві Київської області (далі - УПФУ)
на постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 4 вересня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до УПФУ,

про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання дій УПФУ щодо відмови у
перерахунку пенсії відповідно до
довідки ПАТ «Білоцерківський
автобусний парк» № 21 від 27.04.2012 року
неправомірними; зобов'язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
пенсії з 1.03.2012 року враховуючи
зазначену довідку.

4 вересня 2012 року постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2013
року, позов задоволений частково.

Дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії відповідно до
довідки ПАТ «Білоцерківський
автобусний парк» № 21 від 27.04.2012 року
визнані неправомірними; зобов'язано
УПФУ здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 з 1.03.2012 року пенсії враховуючи
зазначену довідку.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

УПФУ звернулося із касаційною скаргою
про скасування постанови
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_2
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та є інвалідом 2 групи,
захворювання, яке пов'язане з
виконанням обов'язків з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи.

1 березня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
УПФУ із заявою щодо перерахунку пенсії
на підставі довідок ПАТ
«Білоцерківський автобусний парк» № 26
від 29.02.2012 року та № 21 від 27.04.2012 року про
заробітну плату в населених пунктах
зони відчуження Чорнобильського
району за період з 11.08.1986 року до 22.08.1986
року за фактично відпрацьованого часу.

З 1.03.2012 року УПФУ був здійснений ОСОБА_2
перерахунок пенсії лише з врахуванням
довідки ПАТ «Білоцерківський
автобусний парк» № 26 від 29.02.2012 року, у
зв'язку з чим не була врахована до
розміру фактичної заробітної плати
ОСОБА_2 за період з 11.08.1986 року до 22.08.1986
року премія, у розмірі 27,71 %, та надбавка
до посадового окладу, у розмірі 20 крб.

Згідно з ч. 1 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року
визначений механізм обчислення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відповідно до статей 54 і 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 п. 4 Порядку у разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
відпрацьованих днів, а одержана сума
множиться на 25,4. Якщо дні роботи
припали на вихідні і святкові дні,
розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Згідно з ч. 7 Порядку призначення пенсії
із заробітної плати, одержаної за
роботу за межами зони відчуження,
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно довідки ПАТ «Білоцерківський
автобусний парк» № 21 від 27.04.2012 року
фактично відпрацьований ОСОБА_2 час
роботи з ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС з 11.08.1986 року до
22.08.1986 року становить 188 год.

Відповідно до листа Міністерства праці
та соціальної політики України №
03-3/16520018-2 від 13.04.2001 року до розміру
заробітної плати із якої визначається
пенсія за роботу в зоні відчуження
включається премія виплачена ОСОБА_2, у
розмірі 27,71%.

Згідно з п.1 Постанови ЦК КПРС, Президії
Верховної ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС №524-156 від 7.05.1986 року, на
підставі Розпорядження Ради Міністрів
СРСР №1767 від 3.09.1986 року (Розпорядження
Ради Міністрів УРСР №530-с від 10.09.1986
року), тарифні ставки і посадові оклади
працівників, які виконували роботи з
підвищеною радіоактивністю
підвищувались на 15%.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що УПФУ при
здійснені перерахунку пенсії ОСОБА_2
неправомірно не врахувало довідку ПАТ
«Білоцерківський автобусний парк» № 21
від 27.04.2012 року. відповідно до якої до
посадового окладу ОСОБА_2
зараховується виплачена надбавка, у
розмірі 20 крб., яка разом з посадовим
окладом, у розмірі 160 крб., утворила
новий посадовий оклад, у розмірі 180 крб.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанції про часткове задоволення
позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві Київської області залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 4 вересня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Карась О.В.