Справа № 2-а-23/11/2215
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-23/11/2215
Головуючий у 1-й інстанції: Цішковський
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Біла Л.М. Боровицький О. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області на постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 12 квітня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2010 року позивачка звернулася
до Старокостянтинівського районного
суду Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про поновлення
строку; визнання незаконними дій
відповідача щодо відмови позивачу у
перерахунку пенсії; зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу пенсії відповідно до
ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", починаючи з 22.05.2008 року, як
інваліду ІІІ групи, а також додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням фактично отриманих сум.

Постановою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 12 квітня 2011 року позов задоволено:
визнано незаконною відмову
відповідача про проведення
перерахунку основної та додаткової
пенсій позивачу як інваліду ІІІ групи
Чорнобильської катастрофи; зобов'язано
відповідача зробити перерахунок та
виплату позивачу пенсію як інваліду
ІІІ групи, щодо якої встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а
також додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком
встановленої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з 22 травня 2008 року по 12
квітня 2011 року включно, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 12 квітня 2011 року, як таку, що
винесена з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач є потерпілою
від Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 та отримує пенсію та
часткову доплату за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначену у відповідності до
статтей 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 54 вказаного Закону
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до постраждалих першої
категорії, що є інвалідами ІІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному постановами
Кабінету Міністрів України № 1 від
03.01.2002 року, №530 від 28.05.2008 року та № 654
від 16.07.2008 року.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу
відносно постанов Кабінету Міністрів
України № 1 від 03.01.2002 року, №530 від
28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року,
відповідач неправомірно виплачував
основну та додаткову пенсію в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст.ст. 50, 54
зазначеного Закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
щодо наявності у відповідача обов'язку
нараховувати та виплачувати позивачу
пенсії, передбачені ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача на
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії відповідно до ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", помилково застосував
норми процесуального права. Так,
задовольняючи позов в частині
проведення перерахунку та виплати
пенсії позивачу відповідно до ст.ст. 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
суд першої інстанції необґрунтовано
визначив період часу, за який порушене
право підлягає відновленню,
задовольняючи здійснити перерахунок
та виплату державної та додаткової
пенсії за період з 22.05.2008 року по 12.04. 2011
року включно.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про пропущення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, отже наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

В силу приписів ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду 06 жовтня 2010 року колегія суддів
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача за період з 22.05.2008 року по
05.04.2010 року, залишити без розгляду.

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на перерахунок та виплату
державної та додаткової пенсії
підлягає захисту за період з 06.04.2010
року, оскільки позов подано до суду
06.10.2010 року.

В той же час, колегія суддів звертає
увагу, що судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Оскільки, суд першої інстанції
обставини справи встановив повно,
правові норми, які регулюють відносини
сторін, визначив правильно, проте при
винесенні постанови у справі порушив
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, апеляційний суд вважає за
необхідне скасувати рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 12 квітня
2011року.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати
постанову суду та прийняти нову.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області задовольнити
частково.

Постанову Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 12 квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області нарахувати та
виплатити позивачу,як інваліду ІІІ
групи, яка пов'язана із Чорнобильською
катастрофою, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком за період
з 22 травня 2008 року по 05 квітня 2010 року -
залишити без розгляду.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області щодо відмови
ОСОБА_2 в перерахунку основної та
додаткової пенсії відповідно до
розмірів, передбачених ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області перерахувати та
виплачувати пенсію ОСОБА_2 відповідно
до статей 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як особі,
віднесеній до 1 категорії, інваліду ІІІ
групи, в розмірі 6 мінімальних пенсій за
віком, а також додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
починаючи з 06 квітня 2010 року по день
припинення права на таку допомогу, з
урахуванням фактично виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.