Справа № 752/3739/13-а (2а/752/126/13)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/58848/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 15 липня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Кабінету Міністрів України, Київського
міського центру по нарахуванню і
здійсненню соціальних виплат,
управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся із позовом, в якому ( з
урахуванням уточнення позовних вимог)
просив: визнати дії відповідачів
неправомірними та зобов'язати Кабінет
Міністрів України визначити порядок
виплати компенсації вартості
самостійного санаторно-курортного
лікування у 2012 році; зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення у Голосіївському
районі м. Києва зробити перерахунок
допомоги на оздоровлення за 2009, 2010, 2012
та 2013 роки та одноразової компенсації
за втрату здоров'я в розмірі 45
мінімальних заробітних плат, провести
нарахування та виплату вартості
самостійно проведеного
санаторно-курортного лікування за 2012
рік; зобов'язати Київський міський
центр по нарахуванню і здійсненню
соціальних виплат після здійснення
всіх нарахувань та перерахунків
виплатити зазначені кошти, а також
допустити негайне виконання рішення
суду.

Постановою Голосіївського районного
суду Київської області від 15 липня 2013
року позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, прийнято нове рішення, яким
у позові відмовлено. Скасовуючи
рішення суду першої інстанції
апеляційний суд мотивував своє
рішення порушенням підсудності.

Не погодившись з рішення судів першої
та апеляційної інстанції ОСОБА_2
звернувся з касаційною скаргою, у якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить їх скасувати та винести нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до статті 48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон)позивач має
право на щорічну допомогу на
оздоровлення, як потерпілий внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1,
інвалід 2-ї групи.

Позивачу зазначена допомога
виплачувалась у 2012 -2013 рр. в розмірах
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Законами України «Про державний бюджет
України на 2012 рік», «Про державний
бюджет України на 2013 рік» установлено,
що норми і положення статті 48 Закону
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідні роки.

Отже суд першої інстанції з яким
погодився суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку, щодо
правомірності дій Управління при
нарахуванні та здійсненні виплат
щорічної допомоги на оздоровлення
ОСОБА_2 у 2012, 2013 роках.

Як встановлено судами, судовими
рішеннями у інших справах зобов'язано
Управління нарахувати та виплатити
ОСОБА_2, як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи щорічну
допомогу на оздоровлення за 2009-2010 роки
та одноразову компенсацію, як учаснику
ліквідації наслідків ЧАЕС, який з 04
січня 2010 року став інвалідом ІІ групи
категорії І, у розмірі передбаченому
ст. 48 Закону. Такі рішення виконано в
повному обсязі. При цьому здійснення
перерахунку таких виплат за 2009-2010 рр. в
зв'язку із зміною розміру мінімальної
заробітної плати на момент фактичної
виплати законом не передбачено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок надання санаторно-курортних
путівок та розмір їх середньої
вартості визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Позовні вимоги в частині нарахування
та виплати вартості самостійного
санаторно-курортного лікування за 2012
рік задоволенню не підлягають,
оскільки на момент виникнення спірних
правовідносин Кабінетом Міністрів
України не встановлено розмір та
порядок виплати компенсації вартості
самостійного санаторно-курортного
лікування, а позивачем не доведено
обґрунтованості позовних вимог в цій
частині.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову в задоволенні позову, тому
рішення апеляційного суду підлягає
залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 221, 222, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає крім, як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу IV КАС
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є. Донець