Справа № 803/1250/14
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року Справа № 803/1250/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання
Гуцалюк І.О.,

за участю представника відповідача
Порплиці В.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до Державного підприємства
"Волиньвугілля" про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - позивач, Нововолинська
ОДПІ) звернулася з позовом до
Державного підприємства
"Волиньвугілля" (далі - відповідач, ДП
"Волиньвугілля", підприємство) про
стягнення податкового боргу в розмірі
8838115,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач є платником податків і
зборів, передбачених статтею 9
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), однак всупереч вимогам статті
36 ПК України підприємство не виконує
свого обов'язку щодо своєчасності та
повноти сплати податків та зборів в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, в зв'язку з чим у відповідача
існує податковий борг з податку на
додану вартість в сумі 2558354,24 грн. та з
податку на прибуток в сумі 6279761,58 грн., а
всього в розмірі 8838115,82 грн.

Позивачем в установлені законом строки
вживались заходи щодо стягнення
заборгованості шляхом надіслання
податкових вимог, однак дані заходи не
призвели до погашення податкового
боргу відповідачем. Нововолинська ОДПІ
просить суд стягнути з рахунків ДП
"Волиньвугілля" на користь держави
податковий борг в сумі 8838115,82 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, подав суду
клопотання, в якому просив розгляд
справи проводити у його відсутності.
Позовні вимоги підтримує, просить
стягнути з відповідача податковий борг
у розмірі 8838115,82 грн.

Представник відповідача у судовому
засіданні в усних поясненнях та
письмових запереченнях на
адміністративний позов позовні вимоги
Нововолинської ОДПІ не визнав,
посилаючись на те, що стягнення
податкового боргу згідно з нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) віднесено
до справ, що підлягають розгляду за
особливою процедурою провадження
згідно статті 183-3 КАС України. Лише
після відмови судом в прийнятті
подання податковий орган вправі
звернутися до суду в загальному
порядку.

Також вважає, що позивачем не надано
суду доказів, що підтверджують факт та
час виникнення обставин, які зумовили
звернення до суду. При цьому в
матеріалах справи відсутні документи,
що підтверджували б відмову суду у
прийнятті подання позивача про
стягнення боргу. Зазначає, що звернення
позивача до суду в загальному порядку
призвело до порушення ним вимог
підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК
України та статті 183-3 КАС України.
Враховуючи викладене, просить
відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав подані
заперечення в повному обсязі та просив
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши наявні у
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи, суд вважає, що позовні
вимоги є підставними та підлягають до
повного задоволення, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Державне
підприємство "Волиньвугілля"
зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Нововолинської міської ради
Волинської області 21.03.2003 року та
перебуває на податковому обліку як
платник податків та обов'язкових
платежів перед бюджетом з 07.04.2003 року за
№53, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
копією довідки Нововолинської ОДПІ про
взяття на облік платника податків від
13.05.2010 року №17 (а.с.6-8).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК
України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 ПК України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Сума грошового зобов'язання, згідно з
підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК
України, (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою. В свою чергу
відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57
Податкового кодексу України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Судом встановлено, що за відповідачем
рахується податковий борг з податку на
додану вартість на загальну суму 2558354,24
грн., який виник за період з 1 січня 2014
року по 1 травня 2014 року внаслідок
нарахованих та не сплачених платником
податків грошових зобов'язань згідно
уточнюючого розрахунку № від
21.01.2014 року на суму 16,00 грн. (а.с.38-39),
уточнюючого розрахунку № від
26.01.2014 року на суму 6446,00 грн. (а.с.36-37),
податкової декларації № від
17.01.2014 року на суму 131722,00 грн. (а.с.34-35),
уточнюючого розрахунку № від
08.02.2014 року на суму 4250,00 грн. (а.с.42-43),
уточнюючого розрахунку № від
08.02.2013 року на суму 128,00 грн. (а.с.42-43),
податкової декларації № від
19.02.2014 року на суму 83073,00 грн. (а.с.32-33);
уточнюючого розрахунку № від
02.03.2014 року на суму 133517,00 грн. (а.с.44-47),
уточнюючого розрахунку № від
02.03.2014 року на суму 4006,00 грн. (а.с.44-47),
уточнюючого розрахунку № від
16.04.2014 року на суму 669,00 грн. (а.с.49-52),
уточнюючого розрахунку № від
16.04.2014 року на суму 20,00 грн. (а.с.49-52),
податкової декларації № від
18.04.2014 року на суму 714735,00 грн. (а.с.30-31).
Крім того, заборгованість відповідача
з податку на додану вартість виникла
внаслідок нарахування контролюючим
органом сум в податкових
повідомленнях-рішеннях № від
31.12.2013 року на суму 85107,43 грн. (а.с.27) та
№ від 19.07.2013 року на суму 939847,50 грн.
(а.с.29).

Відповідно до абз. 4 пп. 56.18 ст. 56 ПК
України, при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Судом встановлено, що податкове
повідомлення-рішення № від 31.12.2013
року відповідачем не оскаржувалося. З
матеріалів справи слідує, що ДП
"Волиньвугілля" податкове
повідомлення-рішення № від 19.07.2013
року оскаржувало в судовому порядку,
проте сума грошового зобов'язання,
визначена в цьому податковому
повідомленні-рішення на даний час є
узгодженою, про що свідчать копії
постанови Волинського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
у справі №803/2460/13-а (а.с.13-18).та довідки
про надання інформації №803/2460/13-а/3108/14
від 06.03.2014 року (а.с.19).

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача з податку
на додану вартість становить 2558354,24
грн., де 2232455,93 грн. - недоїмка, а 325898,31
грн. - пеня, нарахована за період з 01.01.2014
року по 01.05.2014 року. Зазначене
підтверджується розрахунком суми
податкового боргу з податку на додану
вартість станом на 01.05.2014 року (а.с.9).

Податковий борг ДП "Волиньвугілля" з
податку на прибуток виник в результаті
нарахованої та не сплаченої платником
податків суми грошового зобов'язання,
визначеної контролюючим органом в
податковому повідомленні-рішенні
№/1-533 від 29.09.2009 року на загальну
суму 6177883,00 грн., де 3251270,00 грн. - основний
платіж, а 2926613,00 грн. - штрафна санкція.

З матеріалів справи вбачається, що
податкове повідомлення-рішення
№/1-533 від 29.09.2009 року відповідач
оскаржував в судовому порядку, проте
сума грошового зобов'язання, визначена
в ньому є на даний час узгодженою, про
що свідчить копія постанови
Волинського окружного
адміністративного суду 28.02.2014 року у
справі №2а-2701/10/0370 (а.с.21-26) та
довідки про надання інформації
№2а-2701/10/0370/4649/14 від 08.04.2014 року (а.с.20).

Таким чином, загальна сума податкового
боргу ДП "Волиньвугілля" з податку на
прибуток з урахуванням нарахованої
пені за період з 01.01.2014 року по 01.05.2014
року в розмірі 101878,58 грн. становить
6279761,58 грн., що підтверджується
розрахунком суми податкового боргу з
податку на прибуток станом на 01.05.2014
року (а.с.10).

Отже, загальна сума податкового боргу
відповідача з урахуванням не
сплаченого податку на додану вартість
та податку на прибуток становить 8838115,82
грн.

У відповідності до статті 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (у редакції чинній на час
виникнення правовідносин)
Нововолинською ОДПІ вживалися заходи з
метою погашення податкового боргу, а
саме: відповідачу надсилались перша
податкова вимога №1/110-2763/24 від 9 жовтня
2001 року (а.с.11) та друга податкова вимога
№2/90/3567 від 18 листопада 2001 року (а.с.12),
проте вказані заходи не спричинили
погашення платником податків
податкового боргу.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95
ПК України контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Суд не бере до уваги твердження
представника відповідача про те, що в
задоволенні позову слід відмовити,
оскільки звернення до суду в
загальному порядку із позовною заявою
про стягнення податкового боргу
можливе лише за умови відмови судом в
прийнятті подання податкового органу в
порядку, визначеному статтею 183-3 КАС
України, з огляду на наступне.

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено право
органу зборів і доходів на звернення до
суду з поданням про стягнення коштів за
податковим боргом за відсутності спору
щодо наявності такого боргу. Однак,
приписами вказаної норми не заборонено
органу доходів і зборів звернутись до
суду про стягнення податкового боргу в
межах позовного провадження.

Разом з тим, не звернення органу
доходів і зборів до суду в порядку
статті 183-3 КАС України не звільняє
платника податку від обов'язку сплати
податкового боргу, наявність якого в
судовому засіданні не заперечувалася
представником відповідача.

Відповідно до частини першої статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В судовому засіданні представником
відповідача не спростовано наявність
податкового боргу у сумі 8838115,82 грн. та
не надано доказів його погашення.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог Нововолинської ОДПІ про
стягнення з рахунків ДП "Волиньвугілля"
в банках на користь держави
податкового боргу в сумі 8838115,82 грн.

Керуючись ст.ст. 11,17,71,158,162,163,186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з рахунків Державного
підприємства "Волиньвугілля" (45400,
Волинська область, місто Нововолинськ,
вулиця Луцька, 1, ) в
банках в доход Державного бюджету
України податковий борг в сумі 8838115,82
грн. (вісім мільйонів вісімсот тридцять
вісім тисяч сто п'ятнадцять гривень 82
копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 10 липня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий

Суддя
В.В. Мачульський