Справа № 2а/1027/4035/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/56356/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Логвиненка А.О.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 25 квітня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Фастівському
районі Київської області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною бездіяльність
відповідача щодо нарахування та
виплати компенсаційних виплат та
стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Фастівському
районі Київської області суми боргу, з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за період з червня 2003 року по
жовтень 2009 року, а також 3% річних від
простроченої суми, в загальній сумі 161
682,16 грн.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 25 квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 липня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,
у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, постановою Фастівського
міськрайонного суду від 27 березня 2008
року відповідача зобов'язано зробити
нарахування та виплату страхових
виплат ОСОБА_4, внаслідок виробничої
травми. Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
України від 21 липня 2009 року та ухвалою
Вищого адміністративного суду України,
від 01 лютого 2012 року постанову залишено
без змін.

На виконання вищевказаної постанови
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 27.03.2008 року
відділенням Фонду 19.10.2009 року здійснено
перерахунок на особовий банківський
рахунок позивача страхової виплати в
сумі 151246,18 грн., в т.ч. 132597,44 грн. -
відшкодування щомісячних страхових
виплат за період з 16.09.2003 року по 30.09.2009
року, 51759,09 грн. - суми індексації
щомісячних страхових виплат за період
з 16.09.2003 року по 30.09.2009 року; 2356,34 грн. -
суми відшкодування за придбані ліки та
6716, 40 грн. - суми відшкодування по втраті
тимчасової непрацездатності.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», яким керується у
своїй діяльності відповідач,
встановлює специфічну форму захисту і
деліктної відповідальності за шкоду,
заподіяну працівнику його здоров'ю
внаслідок нещасного випадку на
виробництві і професійного
захворювання, а тому в даному випадку
не можуть бути застосовані положення
ЦК України, зокрема ст.625.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація - це
встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
громадян, що дає можливість частково
або повністю відшкодувати їм
подорожчання споживчих товарів і
послуг. Індексація є частиною
державної системи соціального захисту
громадян, спрямована на підтримання
купівельної спроможності громадян.

Відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у своїй діяльності
керується Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до положень ст.29 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
відповідачем було проведено
перерахунок сум щомісячних страхових
виплат у зв'язку із зростанням у
попередньому році середньої
заробітної плати у галузях
національної економіки.

Щодо посилань на необхідність
застосування в даному випадку
додатково ще й положень ст.625 ЦК
України, які передбачають виплату суму
боргу з урахуванням 3% річних від
простроченої суми колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Таким чином, цивільно-правова
відповідальність застосовується
тільки за порушення грошового
зобов'язання між кредитором і
боржником, який прострочив виконання
грошового зобов'язання за договором.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судами попередніх
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 25 квітня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 липня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: