Справа № 816/5213/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 липня 2014 року м. Київ
В/800/3208/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Шведа Е.Ю.,

Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

Розваляєвої Т.С.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 12
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області,
Приватного підприємства Полтавське
бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор», треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аквітенс Компані»,
Приватне підприємство «Люг», ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 червня 2014 рішення суддів
попередніх інстанцій залишено без
змін.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції від 12 червня 2014 року заявник
порушує питання про її скасування,
посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Вивчивши заяву ОСОБА_6 та додані до неї
матеріали, суд не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), підставами для перегляду
можуть бути виключно неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Як докази неоднакового застосування
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах
заявником надано ухвала Вищого
адміністративного суду України від 24
квітня 2014 року у справі № К/9991/16464/12,
постанова від 14 листопада 2012 року №
К/9991/50772/12, постанова судової палати у
цивільних і господарських справах
Верховного Суду України від 19 грудня 2012
року, ухвала Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2013
року та ухвала від 18 липня 2012 року,
ухвала Вищого адміністративного суду
України від 30 січня 2014 року у справі №
К/800/52789/13.

У заяві про перегляд судового рішення
скаржник посилається на неоднакове
застосування касаційним судом статей
204, 215, 216, 376 Цивільного кодексу України,
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 07.02.2002 N 7/5, Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 р. № 703.

Однак, правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені перелічені
судові рішення, виникли з інших,
відмінних між собою, обставин, яким
надавалася правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в них
ухвалені різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
можливість допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Заява про перегляд судового рішення
містить лише обґрунтування заявником
його власної правової позиції по суті
справи із посиланням на певні статті
вищезазначених законодавчих актів.

Вивчивши заяву, суд дійшов висновку, що
заявником не обґрунтовано належним
чином його твердження щодо
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

За таких обставин, у суду немає підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України для перегляду
судового рішення.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області,
Приватного підприємства Полтавське
бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор», треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аквітенс Компані»,
Приватне підприємство «Люг», ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 12
червня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Е.Ю. Швед

С.А. Горбатюк

Л.Л. Мороз

Т.С. Розваляєва

Л.Т. Черпіцька