Справа № 814/2042/14
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

14 липня 2014 р.
Справа № 814/2042/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Мороз А. О.,
розглянувши позовну заяву і додані до
неї матеріали

Заводського районного центру
зайнятості, вул. 6-та Поперечна, 32, м.
Миколаїв, 54010

доОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54055

простягнення заборгованості в сумі 79,55
грн.,ВСТАНОВИВ:

Заводським районним центром
зайнятості подано позов до ОСОБА_1 про
стягнення боргу в сумі 79,55 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав, що відповідач не виконала свої
зобов'язання за договором.

Заявник у позовній заяві посилається
на п. 3 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними,
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України.

Відповідно до приписів ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує,
зокрема, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства і чи
немає інших підстав для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду або відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі,
встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до
неї матеріали, суд дійшов висновку про
те, що дану заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Так, відповідно до ч. 1-2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення ч. 4 ст. 21 КАС
України, згідно з якими вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз вказаної вище норми дає
підстави для висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднані з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Статтею 11 Цивільного кодексу України,
встановлено, що підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі. Майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала (ст. 1166
Цивільного кодексу України). Визначена
у вказаній нормі Цивільного кодексу
відповідальність є деліктною і
застосовується лише при наявності
певних, передбачених законом умов, а
саме: наявність складу правопорушення,
тобто - наявність шкоди; протиправна
поведінка заподіювача шкоди -
відповідача; причинний зв'язок між
шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача; вина відповідача -
заподіювача шкоди.

Оскільки центром зайнятості заявлені
до фізичної особи вимоги про
відшкодування шкоди за відсутності
публічно-правового спору, справа
підлягає вирішенню за правилами
цивільного судочинства.

Така ж правова позиція висловлена у
постановах Верховного Суду України від
18.06.2013 р. у справі № 21-204а13 і від 14.03.2013 р.
у справі № 21-15а13, в яких містяться
висновки про те, що вимоги органів
пенсійного фонду України про
відшкодування шкоди, заподіяної
фізичними або юридичними особами, які
не є суб'єктами владних повноважень,
вирішуються в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Не зважаючи на інший суб'єктний склад
сторін, правова позиція, висловлена у
вказаних рішеннях, має бути
застосована за аналогією до спору, що
розглядається.

Також суд приймає до уваги, що
постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
14.02.2014 р. № 2 був виключений п. 16.2
постанови від 20.05.2013 р. № 8 "Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів", яким передбачалось віднесення
відповідної категорії справ до
юрисдикції адміністративних судів.

Наслідками того, що заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, згідно
з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, є відмова у
відкритті провадження в
адміністративній справі.

Керуючись ст. 109 ч. 1 п. 1 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
А. О. Мороз