Справа № К/9991/66062/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/66062/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області про стягнення недоотриманої
суми допомоги на оздоровлення за
касаційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області на постанову Кіровського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 16 червня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2011 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та є інвалідом ІІІ групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
виконанням обов'язків військової
служби з ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, тому відповідно
до статті 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області 18 січня 2011 року
виплатило позивачу цю допомогу за 2009,
2010 роки в розмірі лише по 90 грн щороку.
Просив визнати неправомірними дії
управління праці та соціального
захисту населення Червоногвардійської
районної державної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області; стягнути з відповідача
допомогу на оздоровлення за 2009, 2010 роки
в розмірах, встановлених
законодавством України.

Постановою Кіровського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 16
червня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено
повністю.

Визнано незаконною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області з виплати
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2009 та 2010 роки як
інваліду ІІІ групи у розмірі,
визначеному постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562.

Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області здійснити ОСОБА_1
нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2009 та 2010
роки як інваліду ІІІ групи у розмірі,
встановленому в абзаці третьому
частини четвертої статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, виходячи
із розміру мінімальної заробітної
плати на момент виплати (частина сьома
статті 48 Закону № 796-ХП) з вирахуванням
фактично отриманих сум.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 вересня
2011 року апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області Донецької
області було залишено без задоволення,
а постанову Кіровського районного
суду м. Макіївки Донецької
області від 16 червня 2011 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області, судами
порушення норм чинного матеріального
та процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень,
відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 1, є
інвалідом ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Згідно довідки
управління праці та соціального
захисту населення Кіровської районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області від 2 березня 2011
року №05/4-0271 позивачу 18 січня 2011 року
було сплачено допомогу на оздоровлення
за 2009, 2010 роки в розмірі по 90 грн щороку.
Зазначені обставини сторонами не
оспорюються.

Згідно з положеннями абзацу третього
частини четвертої та частини сьомої
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ (у редакції, чинній з 9 липня 2007
року) особам, що стали інвалідами ІІІ
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, передбачена щорічна
виплата допомоги на оздоровлення в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ
(у редакції підпункту 11 пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI) одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 було установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, інвалідам ІІІ групи у розмірі
90 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
№ 107-VI визнані неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Оскільки законами України про
Державний бюджет України на 2009, 2010 роки
не внесено змін та не було зупинено дію
статті 48 Закону № 796-ХІІ, то це дає
підстави для застосування зазначеної
норми при виплаті позивачу допомоги на
оздоровлення за 2009, 2010 роки.

Отже, суди першої та апеляційної
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про неправомірність виплати
позивачу коштів на оздоровлення за 2009,
2010 роки у розмірі, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562, та про наявність законних
підстав для виплати йому коштів на
оздоровлення у розмірі, визначеному
абзацом третім частини четвертої
статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Кіровської районної адміністрації
Макіївської міської ради Донецької
області залишити без задоволення, а
постанову Кіровського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 16
червня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.