Справа № 805/4822/14
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумова К.Г.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року справа № 805/4822/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,
Губської Л.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
р. у справі № 805/4822/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" до
Київської митниці Міндоходів про
зобов'язання відновити режим вільної
торгівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" звернулось
до суду з позовом до Київської митниці
Міндоходів про зобов'язання відновити
режим вільної торгівлі.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
р. у справі № 805/4822/14 в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 22
травня 2014 р. у справі № 805/4822/14 та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, відповідач письмово
просив розглянути справу без участі
його представника. Колегія суддів
розглядає дану справу відповідно до
вимог ст. 197 КАС України у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції змінити, з наступних
підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 06 вересня 2013 р. між ВАТ
"НК "Роснефть" (Продавець) та ТОВ
"Меркурій" (Покупець) був укладений
контракт № 100013/03660К на поставку
нафтопродуктів по 31.12.2013 р. з можливістю
вивозу товару до 31 січня 2014 р.( а.с.30-40)

Згідно Додатку № 3 від 25 грудня 2013 р. до
Контракту № 100013/03660К від 06 вересня 2013 р.,
сторони прийшли до угоди зміни п. 1.1.
розділу 1 Контракту в наступній
редакції: продавець зобов'язується
продати, а покупець зобов'язується
купити та сплатити нафтопродукти, що
іменуються надалі "Товар", в кількості
до 10.000 мт з відвантаженням на експорт в
країни Ближнього і Дальнього зарубіжжя
протягом періоду з 01 січня 2014 р. по 28
лютого 2014 р. з можливістю вивозу
перехідних об'ємів Товару до 31 березня
2014 р. У числі вищезгаданої кількості
Товару: 1) Залишок нафтовий
високоплавкий (Петролатум) в кількості
до 3.000 мт; 2) Парафін нафтовий сірниковий
Не в кількості до 4.000 мт; 3) Екстракт
залишковий селективного очищення
(Пн-6к) в кількості до 3.000 мт. (а.с.27-28)

На виконання зазначеного Контракту
відповідно до залізничної накладної
було відвантажено 59 974 кг товару
"екстракт залишковий селективного
очищення (Пн-6к)" та 11.02.2014 р. було
здійснене його митне оформлення за ВМД
№ 125130006/2014/580568 зі сплатою мита у сумі
7643,25 грн. та ПДВ у сумі 77961,12 грн. (а.с.42-43 ).
В зазначених документах зазначено
відправника ЗАТ «РН-Транс» (Росія) та
одержувача ПрАТ «Росава» (Україна).

13.02.2014 р. Московською
Торгово-промисловою палатою на товар
"екстракт залишковий селективного
очищення (Пн-6к)" у кількості 59 974 кг був
виданий сертифікат походження товару
форми СТ-1 № RUUA ( а.с.41).

11.03.2014 р. ТОВ "Меркурій" звернулось до
Київської митниці Міндоходів із заявою
№ 11-03/14-3, в якій просило відновити режим
найбільшого сприяння до товарів,
оформлених за ВМД № 125130006/2014/580568 та
повернути надмірно сплачене мито у
сумі 7643,25 грн. та ПДВ у сумі 1528,65 грн., при
цьому позивач посилався на вимоги п.4
ст.48 Митного Кодексу України та п. п. 5.4
Правил визначення країни походження
товарів, затверджених Рішенням глав
урядів СНД 20.11.2009 року (а.с.21)

Листом № 06.1-47/4/12/2078 від 24.03.2014 р.
Київська митниця Міндоходів
повідомила ТОВ "Меркурій" що п. 4 ст. 48
Митного кодексу України, на який
посилається позивач у Листі,
регламентує відновлення режиму
найбільшого сприяння до товарів та не
поширюється на режим вільної торгівлі.
Застосування (відновлення) режиму
вільної торгівлі регулюється
Міжнародними Угодами про вільну
торгівлю. Наданий сертифікат форми СТ-1
№ RUUA від 13.02.2014 р. може бути
використаний для підтвердження країни
походження товару з наданням режиму
найбільшого сприяння та застосування
пільгової ставки ввізного мита
відповідно до п. 5.3 Правил визначення
країни походження товарів від 20.11.2009 р.
шляхом внесення змін до митної
декларації в порядку, встановленому
Постановою Кабінету міністрів України
№ 450 від 21.05.2012 р.

П 5.4 Правил встановлено, що стосовно
товарів, зазначених у п 5.3 Правил, може
застосовуватися (відновлюватися) режим
вільної торгівлі за умови одержання
належного посвідчення про їхнє
походження (надання сертифіката форми
СТ-1) до закінчення 12 місяців з дня
реєстрації ВМД в країні ввезення(
ас.23-24).

Оскільки відомості, зазначені в графах
1 та 2 сертифіката, суперечать вимогам
примітки пункту 7.4 Розділу 7 Правил,
митний орган повідомив позивача про
неможливість використання сертифікату
походження товару форми СТ-1 № RUUA
для відновлення режиму вільної
торгівлі.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що як режим найбільшого сприяння,
так і режим вільної торгівлі не є
тотожними поняттями, вони мають різну
правову основу їх регулювання, різні
підстави їх виникнення та наслідки
застосування таких режимів до товарів,
що імпортуються.

Оскільки ТОВ "Меркурій" звернулось до
Київської митниці Міндоходів не з
заявою щодо відновлення режиму вільної
торгівлі, а з заявою щодо відновлення
режиму найбільшого сприяння , то право
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" на
застосування (відновлення) режиму
вільної торгівлі до товарів,
оформлених за ВМД № 125130006/2014/580568 від
11.02.2014 р. відповідачем порушено не було.

Суд першої інстанції частково
погоджується з рішенням суду першої
інстанції з наступних підстав.

Позивач звернувся до Київської митниці
Міндоходів із заявою від 11.03.2014 № 11-03/14-3
про відновлення режиму більшого
сприяння до товару «екстракт
залишковий селективної очистки (ПН-6к)»
з наданням лише оригіналу сертифікату
походження товарів форми СТ-1 № RUUA
від 13.02.2014 р. (далі - Сертифікат).

Однак правовою підставою в заяві було
визначено як п.4 ст.48 Митного кодексу
України ( щодо режиму найбільшого
сприяння), так само і п.5.4 Правил
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав,
ратифікованих Законом України "Про
ратифікацію Угоди про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав" від 6
липня 2011 року № 3592-VI (далі - Правила),
якими встановлено, що стосовно товарів,
зазначених у пункті 5.3 Правил, може
застосовуватися (відновлюватися) режим
вільної торгівлі на митних територіях
держав - учасниць Угоди про Правила
визначення країни походження товарів у
Співдружності Незалежних Держав від
20.11.2009 року за умови одержання
належного посвідчення про їхнє
походження (надання сертифіката форми
СТ-1 та за необхідності інших
документів, що підтверджують країну
походження товарів) до закінчення 12
місяців з дня реєстрації митної
декларації в країні ввезення. Тобто
звернення позивача стосувалось як
питання режиму найбільшого сприяння,
так саме питання режиму вільної
торгівлі.

Апелянт вважає, що факт одержання
належним чином оформленого
сертифіката форми СТ-1 судом
встановлений та визнаний відповідачем,
тому не застосування (не відновлення)
режиму вільної торгівлі повинно бути
визнано протиправним, оскільки
сертифікат оформлений належним чином.

Однак зазначені доводи апелянта
спростовані відповідачем , що
приймаються судом апеляційної
інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до Сертифіката форми СТ-1 №
RUUA від 13.02.2014 р. та електронних
документів, на підставі яких було
здійснено митне оформлення митної
декларації від 11.02.2014р. № 125130006/2014/ 580568,
на предмет відповідності вимогам
Правил, встановлено, що заповнення
сертифіката форми СТ-1 не відповідають
вимогам п. 7.4 Розділу 7 Правил, а саме:

графа 11 - «у разі якщо
вантажовідправник й експортер є
різними юридичними особами, слід
зазначати, вантажовідправник
(найменування та адреса) діє за
«дорученням» експортера (найменування
та адреса);

графа 21 - «у разі якщо вантажоодержувач
та імпортер є різними юридичними
особами, слід зазначати, що
вантажоодержувач (найменування та
адреса) діє за «дорученням» імпортера
(найменування та адреса)».

При цьому приміткою (1) до заповнення
граф 1 та 2 сертифіката передбачено, що
«у графах 1 та 2 сертифіката форми СТ-1
зазначаються такі самі найменування
та адреси ватажовідправника
(експортера) та вантажоодержувача
(імпортера) відповідно, які містяться в
інших товаросупровідних документах,
пов'язаних з відвантаженням товару
(зовнішньоторгівельний договір (угода),
рахунок-фактура, митна декларація
тощо).

У графі 1 «вантажовідправник
(експортер) (найменування та адреса)»
наданого сертифіката зазначений
відправник ЗАТ «РН-Транс» за
дорученням ВАТ «Нафтова Компанія
Роснефть». У графі 2 «вантажоодержувач
(імпортер) (найменування та адреса)»
сертифіката зазначений одержувач ПрАТ
«Росава» за дорученням ТОВ «Меркурій».

Проте, в зовнішньоекономічному
договорі (контракті) купівлі-продажу
товарів 06.09.2014 № 1000 3/03660К,
рахунку-фактурі (інвойсі) від 04.02.2014 №
відсутні відомості щодо
суб'єктів господарювання ЗАТ
«РН-Транс» та ПрАТ «Росава» (а.с.27-42).

Окрім того, в залізничній накладній та
ВМД № 125130006/2014/580568 зазначено тільки
відправника ЗАТ «РН-Транс» (Росія) та
одержувача ПрАТ «Росава» (Україна)
(а.с.43).

Отже, відомості, зазначені у графах 1 та
2 Сертифіката, не підтверджуються
відомостями, зазначеними у
товаросупровідних документах,
пов'язаних з відвантаженням товару і
зовнішньоторгівельному договорі,
рахунку-фактурі, митній декларації
експортера, залізничній накладній, -
що суперечить вимогам примітки (1)
пункту 7.4 Розділу 7 Правил.

Суд погоджується з доводами
відповідача, що сертифікат не міг бути
використаний митним органом для
відновлення режиму вільної торгівлі до
товару «екстракт залишковий
селективної очистки (ПН-6к)», про що було
повідомлено заявника листом Київської
митниці Міндоходів від 24.03.2014
№06.1-47/4/12/2078, що помилково не враховано
судом першої інстанції при прийнятті
рішення про відмову у задоволені
позовних вимог.

Таким чином, дії Київської митниці
Міндоходів щодо відмови Товариству у
відновленні режиму вільної торгівлі є
законними та такими, що відповідають
нормам законодавства з питань
державної митної справи, оскільки
посадові особи діяли на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені вимогами чинного
законодавства.

Оскільки суд першої інстанції
правильно по суті прийнято рішення про
відмову у задоволені позовних вимог,
однак з помилковим встановленням
обставин справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що дана постанова
підлягає зміні в її мотивувальній
частині.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.2 ч. 1ст. 198, 201, ч. 2 ст.
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Меркурій" -
задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
р. у справі № 805/4822/14 - змінити в
мотивувальній частині.

В решті постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
р. у справі № 805/4822/14- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

Л.А.Василенко

В.Г.Яманко