Справа № 816/2523/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/2523/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко
О.В.,

представника позивача - Луговської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу в розмірі 2 036,61 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що за відповідачем
рахується відповідний податковий
борг, що виник у зв'язку з несплатою
узгодженого податкового зобов'язання,
тому підлягає стягненню у судовому
порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи при цьому повідомленим
належним чином про час, дату та місце
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомив, клопотань про відкладення
чи розгляд справи за його відсутності
не надав. Заперечень проти позову не
надав.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за даної явки і наявними у ній
матеріалами, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична
особа-підприємець у встановленому
законом порядку 21.04.2010 та перебуває на
податковому обліку в органах доходів і
зборів з 22.04.2010 за № 38107.

25.01.2012 відповідачем подано заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування, згідно якої обрана
ставка єдиного податку при переході на
спрощену систему оподаткування
складає 20 % до розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно пункту 291.4 статті 291 Податкового
кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку: 1) перша
група - фізичні особи - підприємці, які
не використовують працю найманих осіб,
здійснюють виключно роздрібний продаж
товарів з торговельних місць на ринках
та/або провадять господарську
діяльність з надання побутових послуг
населенню і обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень; 2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до пунктів 293.1 статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи, за
відповідачем рахується заборгованість
зі сплати єдиного податку з фізичних
осіб, а саме за період з 20.01.2013 по 20.09.2013 в
сумі 2036,61 грн за щомісячним платежем в
розмірі 229,40 грн.

Вказана сума є узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

Відповідно до положень статті 59
Податкового кодексу України у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган доходів і зборів надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Судом встановлено, що 27.01.2014
Кременчуцькою ОДПІ сформовано
податкову вимогу № 23-17 на суму 1349,28 грн,
яка була вручена відповідачу 04.02.2014.

Доказів оскарження відповідачем
податкової вимоги суду не надано.

Враховуючи, що минуло 60 днів з дня
направлення податкової вимоги
відповідачу, а також несплату ним
податкового боргу в установлений
термін в добровільному порядку, суд
вважає, що заявлені суми податкового
боргу підлягають стягненню.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну
заяву, жодних заперечень чи доказів
сплати суми податкового боргу до суду
не надав.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1)
суму податкового боргу по єдиному
податку з фізичних осіб у розмірі 2036,61
грн (дві тисячі тридцять шість гривень
61 коп.) на розрахунковий рахунок №
0008, одержувач УК у м. Кременчуці/м.
Кременчук/18050400, код одержувача: 37965850,
банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській
області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови виготовлено 18
липня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський