Справа № 806/6786/13-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" липня 2014 р.
Справа № 806/6786/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін:

представника позивача Крисевич В.П.

представника відповідача Коваленко
Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"04" червня 2014 р. у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2013 року управління Пенсійного
фонду України в Житомирському районі
Житомирської області звернулося до
суду з адміністративним позовом, у
якому просило стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі
заборгованість по витратам на виплату
та доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, щомісячної цільової
грошової допомоги та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за липень-серпень 2013 року
в загальній сумі 810 грн. 24 коп.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 04 серпня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
УПФУ в Житомирському районі
Житомирської області звернулося до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нову, якою позов
задовольнити в повному обсязі. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивачем в
липні-серпні 2013 року сплачені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання громадянам,
які увійшли до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Як вбачається з вказаних актів,
відповідачем - відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі суми,
визначені у актах щомісячної звірки, не
були прийняті до заліку.

Розбіжність полягає у виплачених
управлінням Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області сумах витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, щомісячної цільової
грошової допомоги та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за липень-серпень 2013 року
в загальній сумі 810 грн. 24 коп.

Підставою для відмови у відшкодуванні
пенсій по інвалідності внаслідок
отриманого каліцтва на виробництві або
професійного захворювання проведених
позивачем громадянам ОСОБА_5 (травма
ОСОБА_6), ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є:
виявлені недоліки у актах
розслідування нещасного випадку
(зокрема: відповідачем зазначено, що
наявні у пенсійній справі акти
розслідування нещасного випадку не
відповідають вимогам нормативних
актів); зазначення у таких актах
обставин щодо невиробничої травми.
Документи, що підтверджують право цих
працівників (членів їх сімей) на такі
страхові виплати та соціальні послуги
відповідачу не передавались.

Крім того, позивачем включено суми
витрат які не підлягають
відшкодуванню, оскільки пенсії були
призначені на підставі актів
невиробничого травматизму, а тому ці
акти не можуть бути підставою для
взяття їх на відшкодування, а саме:

- ОСОБА_6 - невиробнича травма.
Потерпілий 18.07.1956 року після роботи
повертався додому і близько 23-ї години
був збитий автомобілем (а.с.11);

- ОСОБА_7 - відсутня вина підприємства.
06.07.1996 року потерпілий проігнорував
виробниче завдання і виготовляв для
власних потреб дошку, знявши захисний
щиток з верстака (а.с.17);

- ОСОБА_8 - невиробничий травматизм.
Потерпіла 26.01.2000 року по дорозі на
роботу близько 9-ї години була збита
вантажним автомобілем (а.с.22);

- ОСОБА_9 - нещасний випадок стався з
вини третьої особи. Повертаючись з
відрядження 27.01.1989 року в результаті
дорожньо-транспортної пригоди отримав
травму. Потерпілий знаходився в
автомобілі як пасажир (а.с.20).

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами колегія суддів зазначає
наступне:

Відповідно до ст.10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", пенсійне
забезпечення громадян України
здійснюється органами Пенсійного
фонду України. Призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року № 1105-ХІV
(далі - Закон), обов'язок відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті при настанні
страхового випадку, зокрема, виплати
йому або особам, які перебувають на
його утриманні пенсій по інвалідності
у зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно ст.2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Отже, якщо за законодавством СРСР або
законодавством України (що діяло на
момент травмування на виробництві або
професійного захворювання) було
встановлено право на отримання
відшкодування шкоди завданої трудовим
каліцтвом або професійним
захворюванням, то такі особи
відповідно мають право на забезпечення
по страхуванню від нещасного випадку
відповідно до норм ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності". У такому випадку на
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань покладається
обов'язок по відшкодуванню виплат,
проведених пенсійним фондом, названим
особам.

Якщо ж за законодавством СРСР або
законодавством України (що діяло на
момент травмування на виробництві або
професійного захворювання) не було
встановлено права на отримання
відшкодування шкоди завданої трудовим
каліцтвом або професійним
захворюванням, то такі особи,
відповідно, не мають право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до Закону
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а відповідно Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань не має обов'язку по
відшкодуванню виплат, проведених
Пенсійним фондом, названим особам.

Відповідно до Положення про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві, затвердженого
постановою Президії ВЦСПС у 1954 році, п.1
Правил відшкодування шкоди
підприємствами, установами та
організаціями шкоди заподіяної
робітникам і службовцям каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я пов'язаною
із їх роботою", затверджених Постановою
Державного комітету Ради Міністрів
СРСР з питань праці та заробітної плати
і Президії ВЦРПС від 22.12.1961року № 483/25 та
п.1 Правил відшкодування шкоди
підприємствами, установами та
організаціями збитку заподіяного
робітникам і службовцям каліцтвом або
іншим ушкодженням» здоров'я пов'язаним
із виконання ними трудових обов'язків",
затверджених постановою Ради
Міністрів СРСР №690 від 3 липня 1984 року,
Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.06.1994 року № 472, що були чинними на
період отримання травми потерпілими,
підприємство не відшкодовувало шкоду
якщо у нещасному випадку не було його
вини.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, яким
встановлено, що у нещасних випадках
перелічених осіб вини підприємства не
було, а відтак за законодавством, що
діяло до прийняття Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" такі особи не набули
права на відшкодування шкоди
підприємством.

З врахуванням встановлених обставин
справи та ст.2 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" за законодавством СРСР
або законодавством України (що діяло на
момент травмування на виробництві або
професійного захворювання) перелічені
особи не мали права на отримання
відшкодування підприємством шкоди
завданої трудовим каліцтвом, а відтак
такі особи відповідно не мають право на
забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а відповідно Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань не має обов'язку по
відшкодуванню виплат, проведених УПФУ
названим особам.

Відтак вимога УПФУ в Житомирському
районі Житомирської області про
відшкодування відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Житомирі
здійснених виплат у розмірі 810 грн. 24
коп. обумовленим вище особам не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не
довів ті обставини, на яких грунтуються
його позовні вимоги, в той час як
відповідачем правомірність своїх дій
доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "04" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області пл. Польова,8,м.Житомир,10009

3- відповідачу/відповідачам:
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Житомирі
пров. Львівський,2,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,