Справа № 2а-7/2011
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Справа № 24506/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника відповідача Ольшанської
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційні
скарги прокурора м. Стрий та Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області на
постанову Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 08 лютого 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
прокуратури Львівської області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
прокуратури Львівської області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, яким просив визнати
бездіяльність працівників прокуратури
Львівської області та слідчого
управління ГУ МВС України у Львівській
області щодо розслідування
кримінальної справи № 115-2548, порушеної
за ст.122 ч.1 КК України за фактом
умисного нанесення середньої тяжкості
тілесних ушкоджень ОСОБА_2
протизаконною, стягнути з відповідачів
солідарно 100 000 гривень моральної шкоди
та зобов'язати Державне казначейство
профінансувати дані виплати.

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 08 лютого 2011
року позов задоволено частково.
Визнано бездіяльність працівників
прокуратури Львівської області,
слідчого управління ГУ МВС України у
Львівській області щодо розслідування
кримінальної справи № 115-2548, порушеної
за ст.122 ч.1 КК України за фактом
умисного нанесення середньої тяжкості
тілесних ушкоджень ОСОБА_2. Зобов'язано
прокуратуру Львівської області та
слідче управління ГУ МВС України у
Львівській області всебічно, повно,
об'єктивно, з дотриманням встановлених
строків закінчити розслідування
кримінальної справи №115-2548, порушеної
за ст.122 ч.1 КК України за фактом
умисного нанесення середньої тяжкості
тілесних ушкоджень ОСОБА_2. Стягнуто
солідарно з прокуратури Львівської
області, Головного управління МВС
України у Львівській області в користь
ОСОБА_2 25 (двадцять п'ять) тисяч гривень
моральної шкоди. Зобов'язано Державне
казначейство України профінансувати
дані виплати. В решті позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.
Постанова мотивована тим, що внаслідок
затягування досудового слідства та
недостатнього контролю за
організацією досудового слідства
органами міліції та прокуратури
позивач змушений витрачати свій
особистий час на оскарження слідчих
дій та з вини відповідачів терпів
моральні збитки. При цьому суд
зазначає, що на час розгляду справи в
суді першої інстанції слідство за
фактом умисного нанесення середньої
тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не
завершено.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржили прокурор м. Стрий та Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області.

Прокурор м. Стрий не погоджується із
вказаним рішенням, вважає його
прийнятим із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову скасувати та
залишити позовну заяву без розгляду. На
обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що судом неправильно
встановлено відповідальність
прокуратури Львівської області як
відповідача у справі, жодними
твердженнями мотивувальної частини
постанови судом не вказано у чому саме
полягала бездіяльність прокуратури
Львівської області, судом наведені
суперечливі доводи, що вказують на
бездіяльність прокуратури щодо
розслідування кримінальної справи
органами МВС та прокуратури, чим
потерпілому завдано моральну шкоди,
водночас описує вчинені дії
прокуратурою, які свідчать про
проведення нагляду за досудовим
слідством у кримінальній справі №
115-2548.

Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, покликаючись не неповне
з'ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення
матеріального та процесуального права,
просить постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.
На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що в даному випадку
Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області не виступає як суб'єкт владних
повноважень, тому справа не може
розглядатись судом в порядку
адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Кодексу
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного
Кодексу справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З аналізу зазначених вище норм
вбачається, що публічно-правовим
спором за Кодексом адміністративного
судочинства України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій.

Водночас ОСОБА_2 оскаржує
бездіяльність прокуратури Львівської
області, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області щодо контролю за
розслідуванням кримінальної справи,
тобто дії, передбачені
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Колегія суддів вважає, що органи
слідства та прокуратури, а також їх
посадові особи при здійсненні такого
контролю виконують не владні
управлінські функції, а процесуальні
функції.

Тому, враховуючи наведені вище
положення Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
дійшла висновку, що такі спори
випливають із здійснення суб'єктами
владних повноважень не владних
управлінських, а процесуальних
функцій, а тому не належать до
юрисдикції адміністративних судів.

При цьому відповідно до ст. ст. 110, 234, 236
Кримінально-процесуального кодексу
України дії органів дізнання, слідчого,
прокурора можуть бути оскаржені до
суду.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 3
Кримінально-процесуального кодексу
України провадження в кримінальних
справах на території України
здійснюється за правилами цього
Кодексу незалежно від місця вчинення
злочину. При провадженні в
кримінальній справі застосовується
кримінально-процесуальний закон, який
діє відповідно під час дізнання,
досудового слідства або судового
розгляду справи.

Завданнями кримінального судочинства
відповідно до ст. 2 цього Кодексу є
охорона прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб, які беруть у
ньому участь, а також швидке і повне
розкриття злочинів, викриття винних та
забезпечення правильного застосування
Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив
злочин, був притягнутий до
відповідальності і жоден невинний не
був покараний.

Отже, кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів,
їхніх представників та інших осіб з
метою захисту своїх конституційних
прав, свобод та законних інтересів.

У зв'язку з цим необхідно зазначити, що
захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості при розслідуванні
кримінальної справи права оскаржити до
суду окремі процесуальні дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури.
Але таке оскарження окремих
процесуальних актів, дій чи
бездіяльності органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури до
суду може здійснюватися у порядку,
встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність таких
посадових осіб, як і діяльність суду,
має свої особливості, не належить до
сфери управлінської діяльності і не
може бути предметом оскарження в
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, спірні відносини, які
виникли між сторонами щодо контролю за
розслідуванням кримінальної справи, не
є управлінськими, а повноваження
відповідачів в цьому випадку
регламентовані
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Тому вимоги позивача про оскарження
рішень, дій чи бездіяльності органів
слідства та прокуратури в такому
випадку належить розглядати в межах
кримінального, а не адміністративного
судочинства, що відповідно до ч.1 ст. 157
КАС України є підставою для закриття
провадження у справі.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувану
постанову слід скасувати, а
провадження по справі закрити,
оскільки вона прийнята з порушенням
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205,
206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора м. Стрий та
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області задовольнити частково.

Постанову Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 08 лютого 2011
року у справі № 2а-7/11 за позовом ОСОБА_2
до прокуратури Львівської області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про стягнення моральної шкоди -
скасувати і закрити провадження у
справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлений 18.07.2014
року.