Справа № 814/511/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/511/14

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

Кравченко К.В

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Ленінському районі м.Миколаїва на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014р. по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничого
об'єднання «Океан-Сервіс» до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Миколаїва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014р. ТОВ ВО «Окена-Сервіс»
(далі Товариство), звернулося до суду із
позовом до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області (далі ДПІ), про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
11.01.2014р. за № та №.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що з 19.12.2013р.
по 25.12.2013р. ДПІ проведено позапланову
невиїзну перевірку Товариства з питань
правомірності формування податкового
кредиту та податкових зобов'язань,
валових доходів та валових витрат по
взаємовідносинам з ТОВ
«Юж-Комплект-Сервіс за період з 01.12.2010р.
по 31.12.2010р. за результатами якої
складено акт від 24.12.2013р. №-.

В висновках акту зазначено на
порушення Товариством норм
податкового законодавства, а саме, про
безтоварний характер правочинів із
ТОВ «Юж-Комплект-Сервіс».

На підставі таких висновків
відповідачем прийняті податкові
рішення від 11.01.2014р. №, яким
збільшено податкові зобов'язання ТОВ
ВО "ОКЕАН-СЕРВІС" за платежем податок на
прибуток на суму 25336грн., з яких 20269грн.
за основним платежем, та 5067грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями;
№, яким збільшено податкові
зобов'язання ТОВ ВО "ОКЕАН-СЕРВІС" за
платежем податок на додану вартість на
суму 20269грн., з яких 16215грн. за основним
платежем, та 4054грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення позивач оскаржив
в адміністративному порядку, проте
рішенням ГУ Міндоходів у Миколаївській
області від 11.02.2014р. скарга залишена без
задоволення, а рішення - без змін.

Позивач зазначає, що реальність
господарських відносин з контрагентом
підтверджена належним чином
оформленими первинними документами
податкового та бухгалтерського обліку,
а тому зазначені податкові
повідомлення-рішення є протиправними,
такими, що порушують законні права та
інтереси Товариства. Посилаючись на
зазначені обставини позивач просить
позов задовольнити.

Постановою Миколаївскького окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014р. позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та
скасоване податкове
повідомлення-рішення від 11.01.2014р.
№, яким збільшено податкові
зобов'язання ТОВ ВО «Океан- Сервіс» за
платежем податок на прибуток на суму
25336грн., з яких 202269грн. за основним
платежем,та 5067грн. за штрафними
санкціями.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
11.01.2014р. №, яким збільшено
податкові зобов'язання ТОВ ВО
«Океан-Сервіс» за платежем податок на
додану вартість на суму 20269грн., з яких
16215грн.,за основним платежем,та
4054грн.,за штрафними санкціями.

Присуджено Товариству з обмеженою
відповідальністю ВО «Океан-Сервіс»
понесені ним судові витрати у сумі
183грн., з Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати, ухвалити
нову постанову, якою у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
порушення норм права. Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, пояснення на неї, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що ДПІ
не надано належних та допустимих
доказів, які б спростовували або
ставили під сумнів надані
підприємством первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку,
у зв'язку з чим, надані підприємством
письмові докази є достатніми для
доведення факту постачання товарів та
надання послуг його контрагентом.

Що стосується відсутності у Товариства
товаро-транспортних накладних, то суд
дійшов висновку, що товаро-транспортна
накладна не може бути первинним
документом, який підтверджує
здійснення господарської операції з
поставки ТМЦ та набуття права
власності, вони лише відображають факт
перевезення ТМЦ. Отже, висновок
податкового органу про безтоварність
угоди є помилковим, а винесені на
підставі акту перевірки податкові
повідомлення-рішення підлягають
скасуванню.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
позапланової невиїзної перевірки
Товариства та акту від 24.12.2013р.
№- (а.с.17-39) ДПІ прийняті
податкові повідомлення-рішення
№, яким збільшено податкові
зобов'язання ТОВ ВО "ОКЕАН-СЕРВІС" за
платежем податок на прибуток на суму
25336грн., з яких 20269грн. за основним
платежем, та 5067грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями; №, яким
збільшено податкові зобов'язання ТОВ
ВО "ОКЕАН-СЕРВІС" за платежем податок на
додану вартість на суму 20269грн., з яких
16215грн. за основним платежем, та 4054грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Підставою прийняття податкових
повідомлень-рішень стало не надання
позивачем під час перевірки квитанцій
до прибуткових касових ордерів,
банківських виписок за отримані ТМЦ, не
надання договору купівлі-продажу,
укладеного з контрагентом ТОВ
«Юж-Комплект» та відсутність у нього
товарно-транспортних накладних. Крім
того, в акті перевірки зазначено про
неможливість проведення зустрічної
перевірки даного контрагента позивача
в зв'язку із не знаходженням ТОВ
«Юж-Комплект» за податковою адресою.

Перевіряючи правомірність прийнятих
податкових повідомлень-рішень, суд
першої інстанції виходив з того, що ч.1
ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно з п.2.1., 2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р., первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення.

Дотримання наведених вимог
законодавства дає можливість
підтвердити виконання договору та,
відповідно, реальність здійснюваних
господарських операцій.

Матеріалами справи встановлено, що між
позивачем та його контрагентом ТОВ
"Юж-комплект-сервіс" укладені договори
в простій письмовій формі з придбання
матеріалів, договір надання послуг з
ремонту електрообладнання ,
підтверджено факт їх отримання, сплати
та подальше використання у своїй
господарській діяльності шляхом
надання відповідних послуг іншим
контрагентам: ОДЖД Вагонное депо
Николаев, ЗАО «Александровский
кирпичный завод», ТОВ СП «Нібулон», ВАТ
«Миколаївський комбінат
хлібпродуктів», ТОВ «Нікморсервіс
Миколаїв». Підписання актів
здачі-приймання виконаних робіт
свідчить про укладення договору
підряду у спрощений спосіб, і цей
договір є підставою для виникнення у
його сторін майново-господарських
зобов'язань. Таким чином, наявність
актів здачі-приймання робіт між
позивачем та ТОВ «Юж-комплект-сервіс»
свідчить про укладення договору
підряду у спрощений спосіб. Даний
договір є підставою для виникнення у
його сторін майново-господарських
зобов'язань (а.с.134-143).

На підтвердження виконання даних
договорів позивачем надано наступні
документи: рахунки, видаткові та
податкові накладні, які підтверджують
факт передачі послуг, отримання
матеріалів та їх ціну, акти
здачі-прийняття робіт, квитанції до
прибуткового касового ордеру,
банківські виписки про сплату за
придбання ТМЦ, акти здачі-прийняття
робіт, калькуляцію собівартості та
списання матеріалів у виробництво
(а.с.80-105).

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних не є
порушенням вимог податкового
законодавства України, оскільки
законодавець не ставить в залежність
відсутність транспортних документів
на перевезення вантажу (товару) з
наслідками формування бази
оподаткування податком на додану
вартість.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин), первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Таким чином,
товарно-транспортна накладна не може
бути первинним документом, який
підтверджує здійснення господарської
операції з поставки товарів, та
відповідно набуття права власності на
нього, оскільки не відображає
відомості про господарську операцію з
поставки товару, а відображає
відомості про господарську операцію
перевезення.

Що стосується відсутності ТОВ
"Юж-комплект-сервіс" за зареєстрованим
місцезнаходженням, то суд першої
інстанції також правильно вирішив, що
відсутність у даного контрагента умов
для провадження господарської
діяльності не є порушення вимог
податкового законодавства, оскільки,
платники податку можуть здійснювати
підприємницьку діяльність і не за
місцем реєстрації, а невнесення змін до
облікових даних не є підставою для
визнання угод безтоварними.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку, що відсутність
товарно-транспортних накладних не
спростовує реальність господарських
операцій платника податків.

Що стосується відсутності у
контрагента основних фондів, то чинне
законодавство не ставить умовою
дійсності правочинів, а також
виникнення податкових зобов'язань
платника податків у залежність від
стану податкового обліку його
контрагентів та наявності чи
відсутності основних фондів або
спеціальних дозволів у останніх.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки ні в суді першої інстанції, а
ні в суді апеляційної інстанції ДПІ не
доведено належними доказами
безтоварність господарської операції
та відповідно правомірність свого
рішення, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку, що податкові
повідомлення-рішення є протиправними,
безпідставними, необґрунтованими та
підлягають скасуванню.

В доводах апеляційної скарги
апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.196,198,200,206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Миколаїва - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

К.В. Кравченко