Справа № 381/1073/13-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Бутенко В.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Справа: № 381/1073/13-а

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 10 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Червономотовилівської сільської ради
Фастівського району, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_3 про визнання
незаконним і скасування рішення,
визнання недійсним державного акту на
землю та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Червономотовилівської сільської ради
Фастівського району, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_3 про:

- визнання незаконним та скасування
рішення відповідача від 25.02.2000 року № 8;

- визнання недійсним державного акту на
право власності на землю серії ІІ-КВ №
087924;

- зобов'язання відповідача
скоригувати площу та межі земельної
ділянки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 10 квітня 2014
року провадження у справі було закрито.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену ухвалу суду, як таку, що
винесена із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню,
з наступних підстав.

Колегія суддів встановила, що
закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги не
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Однак, судова колегія не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Кодексу адміністративного
судочинства України ( далі - КАС України
).

Так, відповідно до частини 2 статті 2 КАС
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС
України, справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

У частині 2 статті 4 КАС України
закріплено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України
регламентовано, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Отже, з викладених правових норм
вбачається, що для вирішення питання
про належність розгляду спору у
порядку адміністративного судочинства
необхідним є встановлення сукупності
наступних його ознак: 1) наявність
публічно-правового характеру; 2) однією
зі сторін має бути суб'єкт владних
повноважень, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень; 3)
виникнення спору з у зв'язку зі
здійсненням суб'єктом владних
повноважень цих функцій.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що у рішенні Конституційного
Суду України від 01 квітня 2010 року №
10-рп/2010 у справі за конституційним
поданням Вищого адміністративного
суду України щодо офіційного
тлумачення положень частини першої
статті 143 Конституції України, пунктів
«а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного
кодексу України, пункту 1 частини
першої статті 17 КАС України вирішив, що
органи місцевого самоврядування у
земельних відносинах з громадянами та
юридичними особами, у тому числі щодо
вирішення питань розпорядження,
передачі у власність, у користування
земельних ділянок, а також їх
вилучення, виступають виключно як
суб'єкти владних повноважень.

Тож, земельні спори юридичних осіб з
органами місцевого самоврядування як
суб'єктом владних повноважень,
пов'язані з оскарженням його рішень,
дій чи бездіяльності, належать до
публічно-правових спорів, на які
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Крім того, судова колегія встановила,
що державний акт про право власності на
земельну ділянку, який оскаржується
позивачем, видається органом
виконавчої влади у межах процедури
державної реєстрації права власності
чи користування, що виникло на підставі
правовстановлюючого документ, за
єдиним порядком оформлення та фіксує
факт державної реєстрації права
власності на землю або користування
землею, а тому підлягає оскарженню в
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, дослідивши сутність та
зміст позовних вимог ОСОБА_2, з
урахуванням викладеної аргументації,
суд апеляційної інстанції вважає, що
даний адміністративний позов заявлено
до суб'єкта владних повноважень у
зв'язку зі здійсненням ним владних
управлінських функцій, що свідчить про
публічно-правовий характер спору та
необхідність його розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при закритті
провадження у справі на підставі
пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України
було порушено норми процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання та обумовлює
необхідність скасування ухвали
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 10 квітня 2014 року
та направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
204 КАС України, підставою для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З огляду на це, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно
задовольнити, а ухвалу Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 10 квітня 2014 року - скасувати та
винести нову, якою направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 159, 160, 195, 196, 199, 204, 205,
206, 212 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 10 квітня 2014
року - скасувати та направити справу
для продовження розгляду до
Фастівського міськрайонного суду
Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя :

Судді

Повний текст рішення виготовлено
18.07.2014 року.

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.