Справа № 826/6346/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/6346/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Вадім" на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Приватного підприємства "Вадім" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві про зобов'язання визнати факт,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Приватне підприємство "Вадім",
звернулось до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, в якому просить
зобов'язати Інспекцію державного
архітектурно - будівельного контролю у
місті Києві визнати факт мовчазної
згоди на здійснення Приватним
підприємством «Вадім» господарської
діяльності кафе-павільйону з літнім
майданчиком по проспекту Лісовому, 25-д
у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 травня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження по
адміністративній справі, на підставі
п.1.ч.1. ст.109 Кодексу адміністративного
судочинства України, з тих підстав, що
такий спосіб захисту порушеного права
не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду
представник Приватного підприємства
"Вадім" подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду,
оскільки зазначені в ухвалі висновки
не відповідають нормам процесуального
права, та винести нову з направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а ухвалу суду
слід залишити без змін з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач в своєму позові просить
встановити факт мовчазної згоди
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві на здійснення Приватним
підприємством «Вадім» господарської
діяльності кафе-павільйону з літнім
майданчиком по проспекту Лісовому, 25-д
у м. Києві.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
відкритті провадження по справі
прийшов до висновку, що справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, так як
заявлена вимога про встановлення факту
не належить до компетенції
адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне:

Так, відповідно до пункту 1 частини
першої статті 109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Відповідно до частини другої статті 4
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Так, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем обрано невірний спосіб
захисту порушеного права, так як
заявлені вимоги про встановлення факту
мовчазної згоди згідно пункту 6 статті
4-1 Закону України «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності» на здійснення Приватним
підприємством «Вадім» господарської
діяльності кафе-павільйону з літнім
майданчиком по проспекту Лісовому, 25-д
у м. Києві, не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі
Вищого адміністративного суду від
20.04.2010 року у справі № К-12079/10.

Стаття 15 Цивільного процесуального
кодексу України встановлює
компетенцію судів щодо розгляду
цивільних справ. Зокрема, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Разом тим, порядок розгляду справ щодо
встановлення юридичних фактів,
підсудність вказаної категорії справ
урегульовані положеннями глави 6
Цивільного процесуального кодексу
України.

Водноча, суд першої інстанції
обгрунтовано зазначає, що та обставина,
що відповідачем по справі є суб'єкт
владних повноважень не змінює правову
природу спірних правовідносин та не
робить даний спір з вимогою про
встановлення факту публічно-правовим,
оскільки вимога позивача не стосується
захисту його порушених прав та
інтересів у сфері публічно правових
відносин.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки фактично предметом спору у
справі, що розглядається, є визнання
факту, та позивач не звертається з
вимогою про визнання дій (чи
бездіяльності) відповідача, а тому
зазначений спір не пов'язаний із
захистом прав, свобод чи інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, що виключає розгляд
справи у порядку адміністративного
судочинства, відтак дану позовну
вимогу слід розглядати в порядку
цивільного судочинства судом
загальної юрисдикції, оскільки спірні
правовідносини носять
цивільно-правовий характер.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі
на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України,
оскільки заяву позивача не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм процесуального права,
а тому, апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8-11, 196, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства Національна
страхова компанія "Оранта" - залишити
без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 липня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 16 липня 2014
року

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.