Справа № 819/223/14-а
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.
Справа № 876/4025/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

за участі секретаря судового
засідання: Шуптар Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Тернопільське об'єднання «Текстерно»
на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 13
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Відкритого
акціонерного товариства
«Тернопільське об'єднання «Текстерно»
до управління Пенсійного фонду України
в м.Тернополі Тернопільської області
про визнання протиправним дій та
розрахунків, -

В С Т А Н О
В И В:

В лютому 2014 року позивач - Відкрите
акціонерне товариство «Тернопільське
об'єднання «Текстерно» (далі - ВАТ «ТО
«Текстерно») звернулося із позовною
заявою до управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі Тернопільської
області (далі - УПФУ в м.Тернополі) в суд
про визнання дій неправомірними по
виставленню до відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій та визнання розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій неправомірним.

Позовну заяву мотивовано тим, що
управлінням Пенсійного фонду України
всупереч нормам чинного законодавства
виставлено до відшкодування фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсіонерів після
досягнення ними пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням, його
оскаржив позивач, який у своїй
апеляційній скарзі посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог посилається на те, що судом
першої інстанції неправильно
застосовано норми п.2 Перехідних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.2 Закону України
«Про збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскаржувану постанову
суду першої інстанції без змін. При
цьому суд виходить з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
управлінням Пенсійного фонду України в
м.Тернополі направлено на адресу
Відкритого акціонерного товариства
«Тернопільське об'єднання «Текстерно»
Розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 2014 року (а.с.
6-12).

Відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених п.п. 1 та 2 ст.1 цього Закону (а
це суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників; філії, відділення та інші
відокремлені підрозділи платників
податку, зазначених вище, що не мають
статусу юридичної особи, розташовані
на території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Статтею 4
вказаного Закону встановлено ставки
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 100 відсотків від
даного об'єкта оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за №64/8663
від 16.01.2004 року.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до ч.2
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», зокрема, 100
відсотків фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих
положень Закону застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Відповідно до п. 6.8. вказаної
Інструкції підприємства щомісяця до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Отже, суб'єкти підприємницької
діяльності, не залежно від форм
власності, як платники збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, мають сплачувати збір у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Тобто, згідно
із Законом «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» кожен
роботодавець зобов'язаний
відшкодовувати державі, в особі
Пенсійного фонду України, фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, що зумовлюється
шкодою, заподіяною здоров'ю
працівників шкідливими та важкими
умовами праці.

Включення в розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" є правомірним, а
тому підстав для задоволення позовних
вимог у цій частині немає.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у визнанні розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій в частині пенсіонерів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 3 488,77 грн. та 2
945,95 грн. відповідно неправомірною
оскільки, як видно з матеріалів справи
в ході розгляду даних спірних
правовідносин УПФУ в м.Тернополі
надіслано уточненні суми фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
2013 рік пенсіонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
оскільки попередні були визначено
помилково.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що судом першої
інстанції ухвалено законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Тернопільське об'єднання «Текстерно»
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у справі №819/223/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 16.07.2014 року.