Справа № 809/1726/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
Справа №
9929/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Городенківському районі
Івано-Франківської обл. на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської обл. до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Городенківському районі
Івано-Франківської обл. про стягнення
суми виплаченої щомісячної державної
адресної допомоги та витрат на її
доставку, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.05.2013р. позивач Управління Пенсійного
фонду /ПФ/ України в Городенківському
районі Івано-Франківської обл.
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Городенківському районі
Івано-Франківської обл. суму
виплаченої державної адресної
допомоги та витрат на її доставку за
період з 01.06.2012р. по 31.12.2012р., що
становить 159694 грн. 48 коп. (а.с.4-7).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
13.06.2013р. у задоволенні заявленого
позову відмовлено (а.с.46-48).

Не погодившись з винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
позивач Управління ПФ України в
Городенківському районі
Івано-Франківської обл., який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову суду та
винести нове рішення, яким заявлений
позов задоволити (а.с.60-62).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що дії відповідача щодо відхилення
та неприйняття до заліку та
відшкодування, а також невключення до
актів взаємозвірок витрат ПФ по
виплачених спірним виплатам, не
відповідають вимогам чинного
законодавства; згідно норм закону
відповідач зобов'язаний
відшкодовувати пенсійним органам
пенсії, сплачені особам, яким
призначені пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Також з 01.04.2008р. набрала чинності
постанова КМ України № 265 від 26.03.2008р.
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», якою
передбачено виплату щомісячної
державної адресної допомоги, яка
повинна здійснюватися за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи,
відповідач у встановлені строки не
прийняв до відшкодування витрати на
щомісячну державну адресну допомогу та
витрати на її доставку, відмовився їх
включити до актів щомісячної звірки
витрат особових справ потерпілих, яким
виплачені пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з 01.06.2012р. по
31.12.2012р., на суму 159694 грн. 48 коп. (а.с.8-21).

Відмова відповідача від виконання
вищевказаних дій зумовлена тим, що
згідно чинного законодавства
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії не підлягає відшкодуванню зі
сторони Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України на
користь ПФ України (а.с.27-32).

Відмовляючи у задоволенні заявленого
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що згідно чинного законодавства
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії не підлягає відшкодуванню зі
сторони Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України на
користь ПФ України.

Колегія суддів вважає наведені
висновки такими, що відповідають
фактичним обставинам справи та нормам
чинного законодавства.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначені як об'єкти,
які підлягають виплаті застрахованим
особам Фондом, так і об'єкти, які
підлягають відшкодуванню Фондом у разі
виплати таких сум іншими страховиками.
До зазначених витрат не належать
будь-які додаткові види соціальної
допомоги, які не включені до ст.ст.21, 22, 24
вказаного Закону.

Виплата пенсій відповідно до ст.8
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» здійснюється з коштів ПФ
України, який формується за рахунок
коштів, що відраховуються
підприємствами і організаціями (в тому
числі й тими, що використовують працю
громадян за угодами цивільно-правового
характеру) на заходи соціального
страхування за тарифами,
диференційованими залежно від
небезпечності, шкідливості, тяжкості
робіт та стану інших умов праці,
страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Статтею 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат,
зазначених у частині першій цієї
статті, разом з пенсійними виплатами із
системи пенсійного забезпечення та
іншими доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом.

Згідно п.2 постанови КМ України № 265 від
26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, яка
виплачується ПФ України замість
відповідача, призначається відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

До страхових виплат, передбачених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», адресна допомога,
визначена постановою КМ України № 265
від 26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», не
включається.

Таким чином, дія вказаної вище
постанови КМ України не поширюється на
відповідача та на правовідносини між
органами ПФ України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в частині
відшкодування витрат з виплати
адресної допомоги, оскільки такі
додаткові державні гарантії
громадянам передбачені лише Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який
визначає обов'язки саме органів ПФ
України.

Законодавцем розрізняються основи та
принципи діяльності органів ПФ України
та органів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, які перетинаються
лише в частині відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України витрат на виплату
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання виключно за
рахунок сум, що одержані ним від
страхувальників.

Згідно п.4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України ПФ України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання суми, що підлягають
відшкодуванню Фондом - суми, що
виплачуються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

сума витрат ПФ з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Державна адресна допомога до пенсії,
призначена і виплачена управлінням ПФ
України відповідно до постанови КМ
України «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» не є сумою, що
підлягає виплаті згідно ст.21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

До основного розміру пенсії адресна
допомога не включається, оскільки
відповідно до вищевказаної постанови
КМ України є додатковою допомогою до
пенсії.

Отже, щомісячна державна адресна
допомога є самостійним видом пенсійних
виплат та виплачується пенсіонеру,
крім інших видів виплат, у тому числі
цільової допомоги на прожиття, з
урахуванням приписів зазначеної
постанови.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
правові підстави для відшкодування
виплачених позивачем адресної
допомоги, передбаченої постановою КМ
України № 265 від 26.03.2008р., є відсутніми.

Таким чином, судом першої
інстанції зроблено правильний
висновок про безпідставність і
необґрунтованість заявленого позову,
через що заявлені позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Городенківському районі
Івано-Франківської обл. на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13.06.2013р. в
адміністративній справі № 809/1726/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька