Справа № 2а-2462/11/1470
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року м.
Київ К/9991/43592/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012 р.

у справі №2-а-2462/11/1470

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Березанському районі Миколаївської
області

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

ВСТАНОВИВ :

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_4 (далі -
позивач) звернулась до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Березанському районі Миколаївської
області (далі - відповідач) про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20.04.2011 р.
позовні вимоги задоволено, визнано
протиправним та скасовано рішення
відповідача від 23.07.2010 р. № у
частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 5 040,30 грн.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012 р.
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Відповідач на адресу суду касаційної
інстанції надіслав письмові
заперечення на касаційну скаргу
позивача, за змістом яких просив
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Працівниками податкового органу
проведено перевірку позивача з питань
дотримання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій, про що
складено акт від 08.07.2010 р.
№0374/14/00/23/НОМЕР_1, яким, зокрема,
встановлено порушення позивачем вимог
п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

За результати проведеної перевірки
податковим органом прийнято рішення
від 23.07.2010 р. №, яким до позивача за
порушення вимог п.12 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 5 040,30 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
фактичною підставою для прийняття
спірного рішення слугувало ненадання
позивачем під час перевірки будь-яких
первинних документів, які б
підтверджували надходження
товарно-матеріальних цінностей та їх
оприбуткування за обліком, у зв'язку з
чим податковим органом зроблено
висновок про те, що позивачем облік
товарів за місцем їх реалізації та
зберігання ведеться з порушенням
встановленого порядку.

Відповідно до вимог п. 12 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» облік товарних запасів
фізичною особою-суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

За приписами ст. 21 вказаного Закону, до
суб'єктів підприємницької діяльності,
що не ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості не
облікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є фізичною
особою - підприємцем, зареєстрованим у
встановленому законом порядку як
суб'єкт підприємницької діяльності, на
якого поширюються правила ведення
бухгалтерського обліку і подання
фінансової звітності у порядку,
встановленому законодавством про
загальну систему обліку і звітності.

Отже, позивач перебуваючи на загальній
системі оподаткування, відповідно до
вимог п. 12 ст. 3 та ст. 6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» зобов'язаний вести облік
товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем не спростовано
факт виявленого податковим органом під
час перевірки порушення вказаних вимог
ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», суд апеляційної
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду апеляційної інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржуване судове рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012 р.
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.