Справа № 816/1620/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р. Справа № 816/1620/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
28.05.2014р. по справі № 816/1620/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області

про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач),
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Полтавській області (далі - відповідач,
ГУ ПФУ у Полтавській області) , в якому
просив:

- зобов'язати відповідача надати йому
повну та достовірну інформацію на його
інформаційний запит від 18.02.2014 р. про те,
скільки пенсіонерів, які стоять на
пенсійному обліку в ГУ ПФУ у
Полтавській області, отримували до
01.11.2011р. пенсію на підставі та у
розмірах, передбачених статтею 22
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб";

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо ненадання позивачу
вказаної інформації на його письмовий
запит від 18.02.2014 р.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано протиправною відмову
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області від
24.02.2014р. №_1202/03-24 у наданні позивачу
інформації на його інформаційний запит
від 18.02.2014р.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області надати позивачу повну та
достовірну інформацію на запит від
18.02.2014р., а саме, скільки пенсіонерів,
які стоять на пенсійному обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавській області
отримували до 01.11.2011р. пенсію на
підставі та у розмірах передбачених
статтею 22 Закону України від 09.04.1992р. №
2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб".

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати в
зазначеній частині та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та на доводи, викладені в апеляційній
скарзі.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем 18.02.2014 р. електронною поштою
розпоряднику інформації - ГУ ПФУ у
Полтавській області направлено запит
на отримання публічної інформації, в
якому ОСОБА_1 просив надати йому
інформацію щодо кількості пенсіонерів,
які стоять на пенсійному обліку в ГУ
ПФУ у Полтавській області та
отримували до 01.11.2011 р. пенсію на
підставі та у розмірах, передбачених
статтею 22 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (а.с. 4).

24.02.2014 р. відповідачем у тому ж порядку
(електронною поштою) направлено
відповідь, за змістом якої позивачу
відмовлено у наданні запитуваної
інформації, посилаючись на відсутність
в управлінні такої інформації через
існуючу міграцію пенсіонерів, яка
пройшла за період з 01.11.2011 р., а також на
ту обставину, що ці дані не передбачені
також затвердженою в установленому
порядку статистичною звітністю (а.с. 5).

Вважаючи своє право на інформацію
наданою відповіддю порушеним, позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання протиправною відмови
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області від
24.02.2014р. №_1202/03-24 у наданні позивачу
інформації на його інформаційний запит
від 18.02.2014р. та зобов'язання Головне
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області надати позивачу
повну та достовірну інформацію на
запит від 18.02.2014р., а саме, скільки
пенсіонерів, які стоять на пенсійному
обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Полтавській
області, отримували до 01.11.2011р. пенсію
на підставі та у розмірах, передбачених
статтею 22 Закону України від 09.04.1992р. №
2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", суд першої
інстанції виходив з приписів ч. 2 ст. 11
КАС України та зауважив, що вказані
відповідачем підстави відсутні серед
переліку допустимих підстав для
відмови розпорядником інформації у
задоволенні інформаційного запиту,
який є вичерпним і не підлягає
розширеному тлумаченню.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду, виходячи з
такого.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес,
регламентується Законом України "Про
доступ до публічної інформації" від
13.01.2011р. № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI),
метою якого є забезпечення прозорості
та відкритості суб'єктів владних
повноважень і створення механізмів
реалізації права кожного на доступ до
публічної інформації.

Право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема,
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом (п.1
ч.1 ст. 3 Закон № 2939-VI).

Доступ до інформації забезпечується
шляхом, зокрема, надання інформації за
запитами на інформацію (ч. 2 ст. 5 цього ж
Закону).

Статтею 12 вищевказаного Закону
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації визначено: 1)
запитувачів інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень; 2) розпорядників
інформації - суб'єкти, визначені у
статті 13 цього Закону та 3) структурній
підрозділи або відповідальні особи з
питань запитів на інформацію
розпорядників інформації.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються, зокрема,
суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
Головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.06.2002р. №
11-2 у редакції Постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008р. №
5-5, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 12.07.2002р. за № 581/6869,
Головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2.2 розділу
ІІ зазначеного Положення Управління
відповідно до покладених на нього
завдань, зокрема, здійснює призначення
(перерахунок) та виплату пенсій
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу та іншим особам
(крім військовослужбовців строкової
служби та членів їх сімей), які мають
право на пенсію згідно із Законом
України "Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб".

Таким чином, відповідач, в розумінні
Закону України "Про доступ до публічної
інформації", є розпорядником
інформації, на якого покладено
обов'язок надавати достовірну, точну та
повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації
відповідно до пункту 6 статті 14 цього
Закону.

Частиною 1 ст. 22 Закону № 2939-VI визначено,
що розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках: 1) розпорядник інформації не
володіє і не зобов'язаний відповідно до
його компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; 2) інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; 3) особа, яка подала запит
на інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; 4) не дотримано вимог до запиту
на інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.02.2014 р. ОСОБА_1 електронною поштою
направив ГУ ПФУ у Полтавській області
запит на отримання публічної
інформації, в якому просив надати йому
інформацію щодо кількості пенсіонерів,
які стоять на пенсійному обліку в ГУ
ПФУ у Полтавській області та
отримували до 01.11.2011 р. пенсію на
підставі та у розмірах, передбачених
статтею 22 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (а.с. 4).

24.02.2014 р., у встановлені законодавством
строки, відповідачем у тому ж порядку
(електронною поштою) направлено
відповідь, за змістом якої позивачу
відмовлено у наданні запитуваної
інформації, посилаючись на відсутність
в управлінні такої інформації через
існуючу міграцію пенсіонерів, яка
пройшла за період з 01.11.2011 р., а також на
ту обставину, що ці дані не передбачені
також затвердженою в установленому
порядку статистичною звітністю (а.с. 5).

Так, на обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Полтавській
області перебувають особи
офіцерського складу, прапорщики і
мічмани, військовослужбовці
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ України,
особи начальницького складу
податкової міліції, особи
начальницького і рядового складу
Державної кримінально-виконавчої
служби України, особи начальницького і
рядового складу органів і підрозділів
цивільного захисту та члени їх сімей,
які отримують пенсію відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» та члени їх сімей.

Нарахування, призначення та виплата
пенсії проходить згідно програмного
комплексу «Призначення та виплати
пенсій деяким категоріям громадян (ПВП
ДКГ)», власником якої є Пенсійний фонд
України.

Наказом Пенсійного фонду України та
Державного комітету статистики
України від 29.12.2003 р. № 127/471 затверджено
звіт форма № 5-ПФ "Про розподіл
пенсіонерів за розміром призначених
місячних пенсій" та звіт форма № 6-ПФ
"Про чисельність пенсіонерів і суми
призначених місячних пенсій окремих
категорій населення", які не містять
інформації щодо кількості осіб, які
отримують пенсію згідно з ст. 22 Закону
України «Про пенсійне
забезпеченняосіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

У зв'язку з вищевикладеним, Головне
управління не має можливості надати
інформацію щодо кількості осіб, які
перебувають на пенсійному обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Полтавській області та
отримували до 01.11.2011 року пенсію на
підставі та у розмірах, передбачених
ст. 22 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Також, дана інформація через існуючу
міграцію пенсіонерів, яка пройшла за
період з 01.11.2011 року - відсутня.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту, якщо
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит.

Таким чином, технічно неможливо
здійснити вибірку по даній категорії
пенсіонерів та надати відповідь на
запитувану інформацію.

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зауважити на те, що визначення поняття
"публічна інформація" наведено у статті
1 Закону України "Про доступ до
публічної інформації".

Так, відповідно до частини першої цієї
статті публічна інформація це
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

За цим визначенням можна виокремити
такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який
отриманий або створений лише в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень або інших розпорядників
публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною,
якщо створена суб'єктом владних
повноважень не під час виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків;

5) інформація не може бути публічною,
якщо створена не суб'єктом владних
повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в
інформації, така інформація не
належить до публічної.

З огляду на викладене, визначальним для
публічної інформації є те, щоб вона
була заздалегідь готовим, зафіксованим
продуктом, отриманим або створеним
лише суб'єктом владних повноважень у
процесі виконання своїх обов'язків.

Отже, важливою ознакою публічної
інформації визначено її попередню
фіксацію. Закон України "Про доступ до
публічної інформації" регулює
відносини щодо допуску до інформації,
яка вже існує, і не вимагає у відповідь
на запит створювати певну інформацію.

З огляду на викладене, в даному випадку
запитувана позивачем інформація могла
б бути йому надана при її існуванні та
фіксації, а оскільки вона не
передбачена в установленому порядку
статистичною звітністю, а отже у
відповідача вона відсутня, то у
відповіді на запит у останнього немає
підстав створювати вказану інформацію.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов невірного висновку про
задоволення позовних вимог у
вищезазначеній частині, оскільки
відмова відповідача у наданні
запитуваної інформації є правомірною
та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача підлягає
задоволенню, оскільки при прийнятті
оскаржуваної постанови в частині
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права та не вірно
надав правову оцінку обставинам у
справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині визнання протиправною
бездіяльності відповідача щодо
ненадання позивачу вказаної
інформації на його письмовий запит від
18.02.2014 р., суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем в установлені
строки надано відповідь позивачу, що
виразилася у формі відмови (а.с. 5), у
зв'язку з чим бездіяльності суд не
вбачає, а тому і відсутні правові
підстави для задоволення позову в цій
частині.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції та зауважує на той
факт, що ані позивачем, ані
відповідачем постанова суду в цій
частині в апеляційному порядку
оскаржена не була.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права (ч. 2 ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
в частині задоволення позовних вимог
були допущені порушення норм
матеріального права, у зв'язку з чим
дана постанова підлягає скасуванню в
цій частині з ухваленням нової про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014р. по
справі № 816/1620/14 скасувати в
частині визнання протиправною відмову
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області від
24.02.2014 №_1202/03-24 у наданні позивачу
інформації на його інформаційний запит
від 18.02.2014 р., а також зобов'язання
Головне управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області надати
позивачу повну та достовірну
інформацію на запит від 18.02.2014, а саме,
скільки пенсіонерів, які стоять на
пенсійному обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Полтавській області отримували до
01.11.2011 пенсію на підставі та у розмірах
передбачених статтею 22 Закону України
від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб".

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
28.05.2014 р. по справі № 816/1620/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.