Справа № 2-а-3493/11/0225
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3493/11/0225
Головуючий у 1-й інстанції: Капуш С.І.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Боровицький О. А. Смілянець Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Тростянецькому районі Вінницької
області на постанову Тростянецького
районного суду Вінницької області від
12 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Тростянецькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2011 року Позивачка звернулася
до суду з позовом про зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
недоплачене підвищення до пенсії у
вигляді державної соціальної допомоги
як дитині війни з 01.09.2011 року.

Постановою Тростянецького районного
суду Вінницької області від 12.10.2011 року
даний позов задоволено: зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу недоплачену щомісячну
державну 30% соціальну допомогу,
передбачену ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з 01.09.2011
року, з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Тростянецького районного
суду Вінницької області, як таку, що
винесена з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Позивачка є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а відтак, на позивача повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не
здійснено, у зв'язку з чим вона
звернулася до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530. Отже, відповідач
неправомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі,
ніж це передбачено статтею 6
зазначеного Закону.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Однак, задовольняючи позовні вимоги в
повному обсязі, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що 19 червня 2011 року
набув чинності Закон України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що
у 2011 році положення статтей 39,50,51,52,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи із
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.06.2011 №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у
справі за конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
положення Закону України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними).

Таким чином, суд першої інстанції
необґрунтовано задовольнив позовні
вимоги про нарахування та виплату
позивачу, починаючи з 01.09.2011 року,
щомісячну доплату до пенсії в розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
оскільки, починаючи з 23 липня 2011 року,
для проведення таких виплат
встановлений інший порядок, визначений
законодавством.

У зв'язку з цим апеляційна скарга
управління Пенсійного фонду України у
Тростянецькому районі Вінницької
областіі підлягає задоволенню, а
постанова Тростянецького районного
суду Вінницької області скасуванню.

Разом з тим, враховуючи позовні вимоги
позивача, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право - скасувати її та
прийняти нову постанову.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Тростянецькому районі Вінницької
області задовольнити повністю.

Постанову Тростянецького районного
суду Вінницької області від 12 жовтня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Тростянецькому районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Смілянець Е. С.

Боровицький О. А.