Справа № 2а-16778/12/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

14 липня 2014 року м. Київ
В/800/3173/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача Ланченко Л.В.

суддів Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,
Пилипчук Н.Г., Цвіркуна Ю.І.

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м.Києві (правонаступника
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Києва
Державної податкової служби)

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.04.2014

у справі № 2а-16778/12/2670 (К/800/29600/13)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший шанс»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Києва
Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м.Києві подано заяву №б/н
від 03.07.2014 про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.04.2014, посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме, пп.7.7.2, 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» , в
ухвалі щодо якої подана заява про
перегляд, та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
15.07.2013 у справі №К/9991/65007/12.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 2 «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» подібність правовідносин
означає, зокрема, тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин).
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Питання про допуск справи до
провадження у Верховному Суді України
вирішується Вищим адміністративним
судом України лише в межах аналізу тих
судових рішень, на які посилається
заявник.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, з огляду на
таке.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.04.2014 про перегляд якої ставиться
питання, вбачається, що суд касаційної
інстанції, відхиляючи доводи
податкового органу, обґрунтовував свої
висновки відсутністю порушень в діях
позивача при визначенні суми податку,
що підлягає відшкодуванню з Державного
бюджету України, оскільки право
платника податку подати уточнюючі
розрахунки, якими були виправлені
помилки в раніше поданій податковій
декларації, було передбачено п.5.1 ст.5
Закону України «Про порядок погашення
зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» та ст.50 Податкового кодексу
України.

При прийнятті ухвали Вищого
адміністративного суду України від
15.07.2013, яка додана заявником до заяви як
приклад неоднакового застосування
судами норм матеріального права, суд
касаційної інстанції встановив
відсутність факту виправлення
платником податку помилок у
показниках податкових декларацій за
квітень, травень 2011 року, що стало
підставою для висновку про
протиправність здійсненого розрахунку
суми бюджетного відшкодування по
декларації з податку на додану
вартість за червень 2011 року.

Аналіз наведених судових рішень суду
касаційної інстанції не дає підстав
вважати, що ним було неоднаково
застосовано норми матеріального права
у подібних правовідносинах, оскільки
правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені вказані вище
судові рішення, виникли з різних,
відмінних між собою обставин, яким
надавалась правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в яких
ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м.Києві у допуску
справи до провадження для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.04.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Л.В. Ланченко

Л.І.Бившева

А.М.Лосєв

Н.Г.Пилипчук Ю.І.Цвіркун