Справа № 2а-9944/11/0170/1
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року м. Київ
К/9991/56152/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Амєліна С.Є.,

Заїки М.М.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі міста Сімферополь
Автономної Республіки Крим (далі -
Управління ПФУ) до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті
Сімферополь Автономної Республіки
Крим про стягнення коштів,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті
Сімферополь Автономної Республіки
Крим (далі - Відділення Фонду) на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 3
жовтня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року Управління ПФУ
пред'явило в суді позов до Відділення
Фонду, в якому, з урахуванням уточнень,
просило суд стягнути з Відділення
Фонду витрати по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання (втраті
годувальника) за червень 2011 року у
розмірі 40 918 гривень 4 копійки.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 3 жовтня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2012
року позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з Відділення Фонду
на користь Управління ПФУ витрати по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві (втраті годувальника) за
червень 2011 року у розмірі 1247
гривень 67 копійок. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Відділення Фонду
подало касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
прийнятих ними рішень та ухвалення
нової постанови про відмову Управлінню
ПФУ в задоволенні позову.

На зазначену касаційну скаргу
Управління ПФУ подало заперечення, в
якому просило касаційну скаргу
Відділення Фонду залишити без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши доповідь судді,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
рішення, що приймалися під час її
розгляду, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що спірні
правовідносини сторін виникли у
зв`язку з відмовою Відділення Фонду
включити до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за червень 2011 року
витрати загальною сумою 40 918 гривень 4
копійки, з яких:

- основний розмір пенсії - 1 407
гривень 74 копійки (у тому числі
щомісячна цільова грошова допомога - 125
гривень 37 копійок);

- витрати на доставку основного
розміру пенсії - 3 гривні 97 копійок;

- державна адресна допомога - 39 359
гривень 60 копійок;

- витрати на доставку адресної
допомоги - 146 гривень 73 копійки,

мотивуючи відсутністю у нього особових
справ потерпілих.

Задовольняючи позовні вимоги
лише в частині стягнення основного
розміру пенсій та витрат на їх
доставку, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання. Належним страховиком,
який має надавати застрахованій особі
матеріальну допомогу чи соціальні
послуги відповідно до статті 25 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV), є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків.

Оскільки судові рішення оскаржуються
відповідачем в частині задоволених
позовних вимог, а в іншій частині
судові рішення сторонами не
оскаржуються, то колегія суддів
перевіряє їх законність та
обґрунтованість лише у цій частині.

Колегія суддів погоджується з
зазначеним висновком судів, оскільки
він ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права,
зокрема, статті 7 Закону України від 22
лютого 2001 року № 2272-IIІ "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 2272-IIІ),
згідно з якою Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України сплачує страхові
виплати і надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали йому в
установленому порядку документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не були
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати і соціальні
послуги від свого роботодавця,
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування України. При
цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообовязкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом у
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Аналіз наведених норм дає
підстави для висновку, що Відділення
Фонду, у разі виплати Управлінням ПФУ
пенсії особам, яким призначено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, професійного
захворювання, або у зв`язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
професійного захворювання, зобов`язане
провести відповідні розрахунки, тобто
відшкодувати Управлінню ПФУ ці
виплати.

Водночас, суди обґрунтовано
погодилися з доводами Відділення Фонду
щодо безпідставності включення
Управлінням ПФУ до витрат, які
підлягають відшкодуванню, пенсію по
інвалідності, виплачену ОСОБА_4, у
розмірі 137 гривень 4
копійки, оскільки він перебуває на
обліку у Відділені виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Приморському районі міста Одеси і саме
там отримує страхові виплати. Отже, за
відповідним відшкодуванням Управлінню
ПФУ слід звернутися до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Приморському
районі міста Одеси, в якому пенсіонер
перебуває на обліку.

Оскільки доводи касаційної скарги
наведених висновків не спростовують і
суди під час розгляду справи правильно
застосували норми матеріального та
процесуального права при ухваленні
судових рішень, то, згідно з правилами
частини першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у місті
Сімферополь Автономної Республіки
Крим відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 3 жовтня 2011 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 14 травня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

С.Є. Амєлін

М.М. Заїка