Справа № 810/6407/13-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/6407/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районні Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 14
січня 2014 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районні Київської
області, третя особа: Вишгородська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районні Київської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги від 19 червня 2013 року
№Ф-1133/012.

Відповідно до постанови Київського
окружного адміністративного суду від 14
січня 2014 року позовні вимоги
задоволено, визнано протиправною та
скасовано вимогу Управління
пенсійного фонду у Вишгородському
районі Київської області про сплату
боргу від 19 червня 2013 №Ф-1133/012, у розмірі
5766,45 грн.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач УПФУ у
Вишгородському районні Київської
області подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зареєстрований як фізична
особа - підприємець відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця та є
платником єдиного податку.

Крім того, позивач є учасником
ліквідації насідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, 2
категорії та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі і отримує пенсію
за віком, призначену на пільгових
умовах зі зниженням пенсійного віку
відповідно до статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

19 червня 2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області сформовано та направлено
позивачеві вимогу про сплату недоїмки
з єдиного внеску № Ф-1133/012 на суму 5766,45
грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, щодо задоволення позовних
вимог, з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України №
2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-УІ
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч.4 ст. 4 Закону № 2464-УІ особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Статтею 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Колегія суддів вважає, що положеннями
ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
саме особи, яким надано пенсію за віком
на підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, та ч. 4 ст. 4
вказаного Закону не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на підставі Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідач під час винесення
вимоги про сплату недоїмки № Ф - 147 від 04
липня 2013 року діяв з порушенням норм
чинного пенсійного законодавства, та
прийняв вимогу, яка не відповідає
вимогам Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки
належними та допустимими доказами у
справі доведено, що позивач, як
пенсіонер за віком, звільняється від
сплати за себе єдиного внеску.

Відповідачем не надано достатньо
доказів правомірності прийнятої ним
вимоги про сплату недоїмки, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

Доводи апелянта не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Отже, судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районні Київської
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.