Справа № 816/2351/14
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2351/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

при секретарі судового засідання -
Колодяжному Д.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Фролова Р.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Управління укртрансінспекції у
Харківській області про
визнання протиправними та скасування
постанов, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2014 року позивачка Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 (далі -
ОСОБА_1, позивач) звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління укртрансінспекції у
Харківській області (далі - відповідач)
про визнання протиправними та
скасування постанов від 11.06.2014 року
№036003 та №036004.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказує на те, що постанови про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 11.06.2014 року №036003 та №036004 є
упередженими, необґрунтованими,
безпідставними та суперечать
законодавству про автомобільний
транспорт. Так, під час проведення
рейдової перевірки інспекторами
внесено до акту перевірки від 11.04.2014
року відомості що не відповідають
дійсності, а саме зазначено, що було
надано транспортні послуги з
нерегулярних перевезень 12 пасажирів за
маршрутом м.Харків-м.Полтава без
оформлення договору із замовником
транспортних послуг (прізвища, ім'я та
по батькові пасажирів не відповідають
наданому інформаційному листу). Однак
вказане не відповідає дійсності,
оскільки інспектору було надано
договір №0023 на транспортне
обслуговування від 11.04.2014 року для
ознайомлення, тому посилання в акті,
який ліг в основу винесення
оскаржуваної постанови про
відсутність договору із замовником
транспортних послуг є абсурдним. Також
зазначає що статтею 39 Закону України
"Про автомобільний транспорт" відсутня
норма про обов'язкову наявність у водія
при перевірці інформаційного листа
щодо здійснення нерегулярних
перевезень пасажирів.

Стосовно акта проведення перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
від 05.05.2014 року зазначає, що статтею 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт" встановлено перелік
документів, що необхідні для
нерегулярних пасажирських перевезень,
серед переліку яких - договір із
замовником транспортних послуг. Під
час проведення перевірки вказаний
договір у водія був наявний. Статтею 39
Закону України "Про автомобільний
транспорт" не передбачена обов'язкова
наявність саме типового договору,
незважаючи на це, в порушення вимог
закону, в акті, що ліг в основу
оскаржуваної постанови про
застосування фінансових санкцій,
неправомірно зазначено, що послуги
надавалися без оформлення типової
форми договору і цим нібито порушена
стаття 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт".

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, просила їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував, посилаючись на те,
що оскаржувані постанови прийняті у
чіткій відповідності до вимог чинного
законодавства. Акти на підставі який
прийняті постанови підписані водієм
без заперечень.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та
представника відповідача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, дійшов до
наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі
направлення на перевірку від 10.04.2014
року №004310 /а.с.50/ співробітниками
Управління Укртрансінспекції у
Харківській області 11.04.2014 року
проведено перевірку транспортного
засобу Volkswagen LT46 (автобус-D) д/н НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_1, місце проведення
перевірки - м. Харків, площа
Привокзальна, 1.

Під час перевірки транспортного засобу
встановлено та зафіксовано у акті від
11.04.2014 року №088338, що водій ОСОБА_3
надавав транспортні послуги з
нерегулярних перевезень 12 пасажирів за
маршрутом м.Харків-м.Полтава без
оформлення договору із замовником
транспортних послуг (прізвища, ім'я та
по батькові пасажирів не відповідають
наданому інформаційному листу) чим
порушено статтю 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт". /а.с.11/.

05 травня 2014 року на підставі
направлення на перевірку від 05.05.2014
року №004337 /а.с.52/ співробітниками
Управління Укртрансінспекції у
Харківській області під час
проведення рейдової перевірки в
Харківській області на окремо
визначеній ділянці а/д
"Київ-Харків-Довжанський", пост ДАІ
"Валки"було проведено перевірку
транспортного засобу Volkswagen LT46
(автобус-D) д/н НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_1

В ході проведення перевірки
транспортного засобу встановлено та
зафіксовано у акті від 05.05.2014 року №088401,
що водій ОСОБА_3 надавав транспортні
послуги з нерегулярних перевезень
пасажирів за маршрутом
м.Полтава-м.Харків-м.Полтава без
оформлення типової форми договору про
здійснення нерегулярних перевезень
пасажирів автомобільним транспортом
на міжобласних маршрутах чим порушено
статтю 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт" та Наказ №331
від 10.06.2012 року Міністерства
Інфраструктури України. /а.с.12/

Повідомленнями від 04.06.2014 року №2134/2/59-14
та №213535/2/59-14 /а.с.44,54/, направленими
поштою 04.06.2014 року відповідно до списку
згрупованих поштових відправлень
/а.с.50/, позивача було викликано на 11.06.2014
року.

За результатами розгляду актів від
11.04.2014 року №088338 та від 05.05.2014 року №088401
винесено постанови №036003 та №036004 про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
за порушення статті 39 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
застосовано фінансові санкції в
розмірі 100 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян за кожне виявлене
порушення окремо./а.с.9-10/.

Позивачка не погодилася із вказаними
постановами та оскаржила їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірному
рішенню суб'єкта владних повноважень
суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із частиною 1 статті 34 Закону
України від 05.04.2001 року № 2344-III "Про
автомобільний транспорт"
автомобільний перевізник повинен:
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Згідно з частиною 4 статті 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
документи для нерегулярних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг.

Під час перевірки 11.04.2014 року
транспортного засобу Volkswagen LT46
(автобус-D) д/н НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_1 інспекторами управління
встановлено, що було надано
транспортні послуги з нерегулярних
перевезень 12 пасажирів за маршрутом
м.Харків-м.Полтава без оформлення
договору із замовником транспортних
послуг (прізвища, ім'я та по батькові
пасажирів не відповідають наданому
інформаційному листу) чим порушено
статтю 39 ЗУ "Про автомобільний
транспорт". А під час перевірки цього ж
транспортного засобу встановлено та
зафіксовано у акті від 05.05.2014 року №088401,
що водій ОСОБА_3 надавав транспортні
послуги з нерегулярних перевезень
пасажирів за маршрутом
м.Полтава-м.Харків-м.Полтава без
оформлення типової форми договору про
здійснення нерегулярних перевезень
пасажирів автомобільним транспортом
на міжобласних маршрутах чим порушено
статтю 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт" та Наказ №331
від 10.06.2012 року Міністерства
Інфраструктури України.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про автомобільний транспорт"
нерегулярні перевезення - перевезення
пасажирів автобусом, замовленим
юридичною або фізичною особою з
укладанням письмового договору на
кожну послугу, в якому визначають
маршрут руху, дату та час перевезень,
інші умови перевезень та форму оплати
послуги, або перевезення за власний
кошт.

У відповідності до п. 51 Правил надання
послуг пасажирського автомобільного
транспорту затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 18.02.1997
року №176 ( Далі - Правила) нерегулярні
перевезення здійснюються на
замовлення юридичної або фізичної
особи як разові перевезення
організованої групи пасажирів за
визначеним маршрутом.

Згідно з п. 52 Правил до нерегулярних
перевезень належать:
туристично-екскурсійні; весільні та
святкові; ритуальні; одноразові
перевезення до місць відпочинку; інші
перевезення, що не заборонені пунктом 53
цих Правил.

Відповідно до п. 53. Правил у разі
здійснення нерегулярних перевезень
забороняється:

- здійснення перевезень одним
перевізником або одним транспортним
засобом за одним маршрутом, або між
тими самими пунктами більш як два рази
на тиждень;

- організація (зокрема шляхом
пропонування фізичним особам проїзду
самостійно або за допомогою інших осіб
чи засобів масової інформації) та
здійснення перевезення за заздалегідь
визначеними напрямками, надання послуг
з перевезення автобусом за заздалегідь
визначеним маршрутом, між визначеними
кінцевими пунктами, з установленими
часом відправлення, прибуття і
вартістю проїзду;

- встановлення та стягнення плати
за проїзд з окремих пасажирів;

- самовільне (не передбачене умовами
договору) визначення початкових,
проміжних і кінцевих пунктів
перевезення.

У разі порушення зазначених вимог
перевезення не вважається
нерегулярним і повинно здійснюватись
відповідно до вимог, які встановлені
для регулярних або регулярних
спеціальних перевезень.

Статтею 39 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено
перелік обов'язкових документів, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення, для водія автобуса, що
здійснює нерегулярні пасажирські
перевезення, є - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.
Отже перелік документів згідно статті
39 Закону України "Про автомобільний
транспорт" не є вичерпним.

Відповідно до п. 56 Правил типову
форму договору про здійснення
нерегулярних перевезень затверджує
Мінінфраструктури.

Наказом Міністерства
інфраструктури України від 20.06.2012 року
№ 331 затверджено Типову форму договору
про здійснення нерегулярних
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом на внутрішньо обласних
маршрутах протяжністю понад 50 км та
міжобласних маршрутах. Невід'ємною
частиною такого договору є
Інформаційний лист щодо здійснення
нерегулярних перевезень пасажирів.
Окрім цього п. 2 Наказом Міністерства
інфраструктури України від 20.06.2012 року
№ 331 автомобільних перевізників при
укладанні такого договору зобов'язано
керуватись затвердженою Типовою
формою договору.

Відповідно до п. 61 Правил надання
послуг пасажирського автомобільного
транспорту, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 18.02.1997
року № 176, під час здійснення
нерегулярних перевезень пасажирів
водій повинен мати копію договору
перевізника із замовником послуг і
копію договору обов'язкового
особистого страхування від нещасних
випадків на транспорті.

Отже, враховуючи вищезазначене,
позивач не мав необхідних документів
для здійснення нерегулярних
пасажирських перевезень, а саме у водія
був відсутній належним чином
оформлений договір із замовником
транспортних послуг встановленої
форми.

Отже, судом встановлено що позивачем
дійсно допущено порушення
автотранспортного законодавства в
частині відсутності документів,
необхідних для здійснення
нерегулярних перевезень пасажирів,
передбачених статті 39 Закону України
"Про автомобільний транспорт", а саме у
водія на момент перевірки відсутній
договір із замовником транспортних
послуг типової форми встановленої
діючим законодавством.

Стосовно посилань позивача що в
інформаційному листі прізвище, ім'я та
по батькові пасажирів не відповідає
відображеним прізвищам в
інформаційному листі пояснюється тим,
що пасажири попередньо записувались на
інші прізвища суд зазначає наступне.

В частині 1 статті 60 Закону зазначено,
що за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються
адміністративно-господарські штрафи
за: надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Спірними постановами до позивача
застосовано штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 1700 грн. за кожне
правопорушення окремо.

Таким чином, заступником начальника
Управління Укртрансінспекції у
Харківській області Северин С.С.
правомірно винесено постанови від
11.06.2014 року №036003 та №036004 про
застосування
адміністративно-господарського
штрафу.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
необґрунтовані, а тому задоволенню не
підлягають.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" визначено, що
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотка
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної
плати станом на 01.01.2014 р. становить 1 218
грн.

Отже ставка судового збору за подання
позовної заяви майнового характеру в
даному випадку складає 1 827 грн.

Згідно квитанцій від 18.06.2014 року №3Р1872
/а.с.1а/ позивачем сплачено 10 % розміру
ставки судового збору - 182,70 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

У зв'язку з цим, з ОСОБА_1 до Державного
бюджету України підлягають стягненню
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 644,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції у Харківській
області про визнання протиправними та
скасування постанов - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) до Державного бюджету
України (реквізити для сплати судового
збору: отримувач коштів - УДКСУ у м.
Полтаві Полтавської області, 22030001; код
за ЄДРПОУ - 38019510; банк отримувача -
ГУДКСУ у Полтавській області; код банку
- 831019; розрахунковий рахунок - 4002;
призначення платежу - судовий збір, за
позовом ______/ПІБ чи назва установи,
організації позивача/, Полтавський
окружний адміністративний суд, ) судовий збір у розмірі
1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок
чотири гривні 30 копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 14
липня 2014 року.

Суддя
Г.В. Костенко