Справа № 1802/1628/12 (2-а/574/1/13)
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/39703/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Логвиненка А.О.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Буринської міської ради Буринського
району Сумської області, Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця", третя
особа - начальник відділу Держкомзем у
Буринському районі Сумської області
про визнання дій неправомірними,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Буринського районного суду
Сумської області від 09 січня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано
недійсним та скасовано рішення
Буринської міської ради Буринського
району Сумської області від 22 серпня 2005
року «Про затвердження технічної
документації на земельні ділянки ДТГО
"Південно-Західна залізниця" в частині
включення земельної ділянки площею 0,0897
га, розташованої безпосередньо під
нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1,
до складу земельної ділянки площею 35,
9099 га, що знаходяться в м.Буринь під
об'єктами ДТГО "Південно-Західна
залізниця". Визнано недійсним
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 276565 від 30 вересня 2005 року в
частині включення земельної ділянки
площею 0,0897 га, яка розташована під
нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1,
до складу земельної ділянки, загальною
площею 35,9099 га, що знаходиться в м.
Буринь під об'єктами ДТГО
«Південно-західна залізниця».

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року рішення суду першої інстанцій
скасовано, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням апеляційного суду, позивач
звернувся з касаційною скаргою, у якій
просить його скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, постанову суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, 14 червня 2005 року ОСОБА_4
придбала нежитлові приміщення кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 110,5 кв.м. з
господарськими будівлями, гаражем, що
знаходиться на АДРЕСА_1 та підвальне
приміщення для овочів, загальною
площею 95,0 кв.м., що знаходиться на площі
АДРЕСА_1, що підтверджується
нотаріально посвідченими договорами
купівлі продажу від 14 червня 2005 року,
витягом з Державного реєстру
правочинів та Витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно. При
цьому, право власності або
користування на земельну ділянку
позивачем у встановленому законом
порядку не оформлено.

22 серпня 2005 року рішенням 24 сесії 4
скликання Буринської міської ради
Сумської області «Про затвердження
технічної документації на земельні
ділянки ДТГО «Південно-західна
залізниця» була затверджена технічна
документація на земельні ділянки, що
знаходиться в м. Буринь під об'єктами
ДГТО «Південно-західна залізниця»,
загальною площею 9099 га.

23 серпня 2005 року складено акт про
погодження та закріплення в натурі меж
земельної ділянки, який підписано
представниками землевпорядних
організацій, суміжними власниками,
головою Буринської міської ради,
сільським головою Червонослобідської
сільської ради.

30 вересня 2005 року ДГТО
«Південно-західна залізниця» видано
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 276565 в зазначеному розмірі.

ДГТО «Південно-західна залізниця» були
передані в постійне користування
земельні ділянки загальною площею 0,0897
га. На зазначеній земельній ділянці
знаходяться підземні інженерні
комунікації залізниці, а саме: силовий
кабель, кабель зовнішнього освітлення,
контур заземлення, водопровід, кабель
зв'язку, що підтверджується довідкою
ДТГО «Південно-західна залізниця» від
06 червня 2013 року.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що міська
рада, під час прийняття оскаржуваного
рішення не погодила межі земельної
ділянки з позивачем, як фактичним
користувачем земельної ділянки, а тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, а виданий на його підставі
державний акт постійного користування
є недійсним.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в позові,
апеляційний суд вказав, що Буринська
міська рада Сумської області в спірних
правовідносинах діяли на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та чинним
законодавством.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду з огляду
на його правомірність та
обґрунтованість та вбачає за доцільне
зазначити про таке.

Частиною 2 ст. 120 ЗК України встановлено,
що у випадку коли жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України передбачено,
що до особи, яка набула право власності
на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Виходячи із наведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу, - права власності або
права користування.

Відповідно до ч.1,3 ст.125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

При цьому, як вірно враховано
апеляційним судом, за умовами
договорів купівлі-продажу, позивач
придбала лише нерухоме майно.

Згідно Державного акту на право
постійного користування від 30 вересня
2005 року, відповідачу надано в
користування землі з цільовим
призначенням - землі залізничного
транспорту.

Відповідно до ст.68 ЗК України до земель
залізничного транспорту належать
землі смуг відведення залізниць під
залізничним полотном та його
облаштуванням, станціями з усіма
будівлями і спорудами, енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного і пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації; під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями та
іншими спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

Як вбачається з матеріалів справи, на
спірній земельній ділянці знаходяться
підземні інженерні комунікації
відповідача.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
міської ради вирішуються питання
відповідно до закону про регулювання
земельних відносин.

Процедура прийняття спірного рішення
позивачем не оскаржується.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, Буринська міська рада
Сумської області в спірних
правовідносинах діяли на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та чинним
законодавством, а тому правові
підстави для задоволення позовних
вимог - відсутні. Поряд з цим, виданий
на підставі цього рішення державний
акт постійного користування земельною
ділянкою, також є правомірним.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи касаційної скарги
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: