Справа № К/9991/90415/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року м. Київ
К/9991/90415/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Мойсюка М.І.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області на постанову Калинівського
районного суду Вінницької області від
02 грудня 2010 року та постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області про перерахунок додаткової
пенсії,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що на підставі статті 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» їй при-значена додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Відповідач в порушення вимог вказаного
Закону обчислював її без урахування
мінімальної пенсії за віком та
прожиткового мінімуму, встановленого
законами України на відповідний рік.

Просила суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок додаткової
пенсій з 18 лютого 2010 року.

Постановою Калинівського районного
суду Вінницької області від 02 грудня 2010
року позов задоволено: зобов'язано
здійснити перерахунок додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до статті 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
розрахунку 25% мінімальної пенсії за
віком відповідно до приписів пункту 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з дня виходу на
пенсію, тобто з 18 лютого 2010 року.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року рішення суду першої інстанції в
частині зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії змінено та
зобов'язано здійснити перерахунок
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до статті 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із розрахунку 25% мінімальної пенсії за
віком з 04 травня 2010 року по день
припинення права на таку пенсію;
позовні вимоги з 18 лютого по 03 травня 2010
року залишено без розгляду.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, відповідач
ставить питання про скасування судових
рішень та ухвалення нового про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є постраждалою
від Чорнобильської катастрофи 3
категорії та з 19 лютого 2010 року їй
призначено пенсію на підставі статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 50 цього ж Закону.

29 червня 2010 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області із заявою про перерахунок
додаткової пенсії та приведення її
розміру у відповідність до вимог
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Листом від 05 липня 2010 року управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області повідомило позивача, що станом
на 01 липня 2010 року розмір додаткової
пенсії складає 10% від прожиткового
мінімуму, а тому підстав для його
перерахунку немає.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
виходив з того, що розмір призначеної
додаткової пенсії не відповідав
встановленому законом розміру, а тому
підлягав перерахунку.

Змінюючи рішення районного суду
апеляційний суд виходив з того, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в межах шестимісячного строку
звернення до суду, а також не вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку додаткової пенсій виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до статті 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
прожиткового мінімуму.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актам, вирішуючи спір
суди прийшли до обґрунтованого
висновку про те, що при розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За таких обставин територіальне
управління Пенсійного фонду України
повинно було здійснити перерахунок та
виплату позивачу додаткової пенсії,
виходячи зі збільшеного розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» з дня встановлення
прожиткового мінімуму.

Відмовляючи у перерахунку додаткової
пенсії позивача суб'єкт владних
повноважень порушив його права та
законні інтереси.

Відповідно до частини четвертої статті
45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії, крім випадків, передбачених
частиною першою статті 35, частиною
другою статті 38, частиною третьою
статті 42 і частиною п'ятою статті 48
цього Закону, провадиться в такі
строки: зокрема, у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Задовольняючи позовні вимоги районний
суд помилково зобов'язав територіальне
управління Пенсійного фонду України
здійснити перерахунок додаткової
пенсії з 18 лютого 2010 року - дати
призначенння такої пенсії.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд помилково виходив з
необхідності застосування
шестимісячного строку звернення до
суду, а не з урахуванням дати звернення
з заявою про перерахунок пенсії, у
зв'язку з чим таке рішення підлягає
скасуванню.

Позивач звернулася до управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області з заявою 29 червня 2010 року, отже
перерахунок додаткової пенсії повинен
бути проведений з 01 липня 2010 року.

У справі немає необхідності
досліджувати нові докази або
встановлювати обставини, а рішення
суду першої інстанції є помилковими
тільки в частині, що відповідно до
статті 225 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
зміни судового рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року скасувати.

Постанову Калинівського районного
суду Вінницької області від 02 грудня 2010
року змінити, абзац третій
резолютивної частини постанови
викласти в такій редакції: «Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
Калинівському районі Вінницької
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_4 щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до статті 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру 25 процентів мінімальної пенсії
за віком, з 01 липня 2010 року».

У решті судове рішення залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарження не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.І. Мойсюк
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/