Справа № 826/4003/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4003/14
1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 30.05.2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Горизонт
Фіш» до Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів та
картки відмови у митному оформленні
(випуску) товарів, зобов'язання
повернути з Державного бюджету суму
надмірно сплаченого податку на додану
вартість,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.05.2014 року позов задоволено.

Київська міжрегіональна митниця
Міністерства доходів і зборів України
в апеляційній скарзі просить скасувати
вказану постанову, оскільки вважає, що
суд першої інстанції не неповно
з'ясував обставини справи, а також
неправильно застосував норми
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Горизонт Фіш» є
юридичною особою, яка здійснює
господарську діяльність, у тому числі
зовнішньоекономічну, пов'язану, з
зовнішньою торгівлею (оптовою та
роздрібною), зокрема,
неспеціалізованою оптовою торгівлею,
оптовою торгівлею іншими продуктами
харчування, в тому числі рибою,
ракоподібними і молюсками.

25 листопада 2013 року між ТОВ «Горизонт
Фіш» та компанією «Aqualine Seafoods Ltd.»
(Канада) (Продавець) укладено
Генеральний контракт № 17, відповідно
до якого, Продавець зобов'язався за
окремими замовленнями Позивача
здійснювати поставку та передачу у
власність ТОВ «Горизонт Фіш» товар, а
саме: рибопродукти та морепродукти.

При цьому, відповідно до вказаного
договору на кожну окрему партію товару
Продавець підписує та завіряє
відтиском печатки проформу - інвойс або
контракт на поставку, або
підтвердження замовлення, або по
погодженню сторін лише інвойс, в яких
зазначаються: асортимент товару і його
приблизна кількість (точна кількість
вказується в інвойсі), умови поставки і
місце призначення поставки товару,
ціна товару, умови оплати,
характеристика товару, посилання на
номер і дату підписання Генерального
контракту.

В рамках виконання Генерального
контракту від 25.11.2013 № 17 Продавцем була
підписана та завірена печаткою
Інвойс-проформа № AQA 45 від 25.11.2013 р.,
відповідно до якої, Продавець
зобов'язався в грудні 2013 року поставити
ТОВ «Горизонт Фіш» товар, а саме:
заморожений хек тушка (MERLUCCIUS PRODUCTS),
розмір: Оушен Ран (різнокаліберний) в
упаковці 1x10 кг в ящику (далі - товар) на
умовах поставки CFR;Одеса, Україна.
Оплата: 30 % передоплата та 70 % перед тим,
як товар перетинає митний кордон
України. Загальна сума, відповідно до
Інвойс-проформи, склала 41 580 доларів США
(1 650 доларів США за тонну).

Той же самий предмет поставки
(заморожений хек тушка (MERLUCCIUS PRODUCTS),
розмір: Оушен Ран (різнокаліберний) в
упаковці 1x10 кг) на тих же самих умовах
поставки (CFR Одеса, Україна) по тій же
ціні (41 580 доларів США (1 650 доларів США за
тонну): 30 % передоплати та 70 % перед тим,
як товар перетинає митний кордон
України) було погоджено сторонами
Генерального контракту від 25.11.2013 № 17
при підписанні інвойсу № AQA 45 від 31.12.2013
р.

Відповідно до досягнутих
домовленостей, зазначена ціна була
сплачена ТОВ Горизонт Фіш» Продавцю
двома платежами: 23.12.2013 року було
сплачено 10 500 доларів США в якості
передплати, а 05.02.2014 року, перед тим, як
товар перетнув митний кордон України,
було сплачено решту суми - 31 080 доларів
США.

В березні 2014 року з метою здійснення
митного оформлення ввезеного на
територію України товару, ТОВ
«Горизонт Фіш» подало до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
вантажну митну декларацію за формою
МД-2 № .2014.339631 від 06.03.2014 р.

Митним органом 07.03.2013 р. прийнято
рішення про коригування митної
вартості імпортованого товару №
100270004/2014/000044/2.

Передумовою прийняття зазначеного
рішення стало те, що надані позивачем
документи, містять розбіжності
(неповні відомості).

На підставі рішення про коригування
митної вартості товару митним органом
було прийнято картку відмови у митному
оформленні (випуску) товарів від 07.03.2013
р. № 100270004/2014/50048.

В результаті прийняття митним органом
таких рішень, з метою випуску товарів в
обіг, ТОВ «Горизонт Фіш» змушене було
задекларувати товар за митною
вартістю, визначеною Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів, і
сплатити митні платежі у відповідності
з цією вартістю, розмір якої склав 43 939,82
грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими
відповідачем рішеннями, звернувся до
суду щодо їх скасування.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позову, вказавши, що
твердження митного органу про
неможливість застосування обраного
позивачем методу визначення митної
вартості товару за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартості
операції), є необґрунтованим та
безпідставним, а документи, подані
позивачем до митного органу,
відповідають вимогам чинного
законодавства, необхідним для надання
їм юридичної сили та доказовості, а,
отже, і підтверджують заявлені
позивачем відомості про митну вартість
товарів.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Згідно статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей,
яка базується на ціні, що фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті. Декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України
надано право митному органу коригувати
митну вартість товарів. Рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Відповідно до приписів статті 57
вказаного Кодексу визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний. Метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Згідно з матеріалами справи, в березні
2014 року з метою здійснення митного
оформлення ввезеного на територію
України товару, ТОВ «Горизонт Фіш»
подало до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів вантажну митну
декларацію за формою МД-2 № .2014.339631
від 06.03.2014 р. та документи, що
підтверджують митну вартість товару, а
саме:

- картку обліку особи, яка
здійснює операції з товарами від 06.11.2013
№ 100/2013/0005211;

- міжнародну автомобільну
накладну (CRM) від 27.02.2014 № 4413;

- коносамент (Bill of Landing) від
27.02.2014 № YLCUVAN131211072;

- банківський платіжний
документ, що стосується товару swift від
23.12.2013 p.;

- банківський платіжний
документ, що стосується товару swift від
05.02.2014 p.;

- заяву на купівлю іноземної
валюти № 29 від 23.12.2013 p.;

- заяву на купівлю іноземної
валюти № 36 від 05.02.2014 p.;

- платіжне доручення № 29 від
23.12.2013 p.;

- платіжне доручення № 36 від
23.12.2013 p.;

- лист № 15 від 20.02.2014 року щодо
підтвердження вартості страхування;

- прайс-лист виробника товару
від 10.11.2013 p.;

- висновок ДП
«Укрзовнішекспертиза» № 857 від 05.03.2014 p.;

- інвойс № AQA45 від 31.12.2013 p.;

- пакувальний лист б/н від
31.12.2013 p.;

- Генеральний контракт № 17
від 31.12.2013 p.;

- внутрішній договір
складського зберігання № 7/8 від 25.10.2013
p.;

- ветеринарні свідоцтва форм
Ф-1, Ф-2 (ввезення товарів) від 05.03.2014 Щ-30 №
232555;

- висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 30.01.2013 № 05.03.02-03/5834;

- сертифікат відповідності
від 05.03.2014 № UA1.049.X001795-14;

- декларацію виробника від
31.12.2013 б/н;

- інформацію про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 27.02.2014 № 2730;

- інформацію про позитивні
результати здійснення фітосанітарного
контролю товару від 27.02.2014 №2730;

- інформацію про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару від 04.01.2014 № 2761;

- резервну позицію від 26.07.2001
№ 915;

- міжнародний ветеринарний
сертифікат від 31.12.2014 № 2505918;

- проформу-інвойс від 31.12.2013 №
AQA 45;

- лист ТОВ «Горизонт Фіш» від
04.03.2014 № 06/03;

- якісне посвідчення б/н від
31.12.2013 р.

Позивач надав вказані документи
митному органому, що підтверджується
даними картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 07.03.2013 р. № 100270004/2014/50048.

Зокрема, на вимогу відповідача від
06.03.2014 р. щодо надання позивачем
додаткових документів, митному органу
07.03.2014 р. надано: Генеральний договір
страхування № 00982/03/353 від 01.10.2013 р. та
інформаційний лист підприємства № 06/02
від 06.03.2014 р. про відсутність договорів
з третіми особами та відсутність
платежів третім особам.

Натомість, незважаючи на подані
документи, митним органом було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів та прийнято
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення.

Окрім того, позивачем згідно ч. 7 ст. 55
Митного кодексу України було надано
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій, відповідно до
розділу Х Митного кодексу України, та
відповідно випущено товар у вільний
обіг.

Водночас слід відмітити, що позивачем
заявлено до митного оформлення товар
за основним методом - ціною договору.

Згідно з матеріалами справи та
рішенням про коригування митної
вартості товарів митна вартість товару
митним органом визначена із
застосуванням методу 2г (резервний
метод). Попередні методи не
застосовувалися.

В рішенні зазначено, що проведено
процедуру консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості товарів.
При цьому, суд апеляційної інстанції
зауважує, що митним органом за
результатом проведення таких
консультацій не зазначено, яких саме
документів не вистачає.

Водночас, обґрунтовуючи правомірність
своїх дій по витребуванню додаткових
документів від ТОВ «Горизонт Фіш» та
законність оскаржуваного рішення про
коригування митної вартості товару,
митний орган посилається на те, що під
час проведення контролю за визначенням
митної вартості товарів «риба
свіжоморожена морська хек» було
встановлено, що документи, подані до
митного оформлення містять
розбіжності, а саме: в наданих
платіжних дорученнях від 23.12.2013 № 29 та
від 05.02.2014 № 37, а також в інвойсі від
31.12.2013 № AQA45 є посилання на
проформу-інвойс № 45, яку органу доходів
і зборів не надано.

Проте, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що

проформа-інвойс не є документом, що
підтверджує, у даному випадку, митну
вартість товару.

Зокрема, відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 53
Митного кодексу України документами,
які підтверджують митну вартість
товарів, є, у тому числі:
«рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу)».

З огляду на зазначену норму,
рахунок-проформа (проформа-інвойс) може
бути документом, що підтверджує митну
вартість товару лише в тому випадку,
якщо імпортований товар не є об'єктом
купівлі-продажу.

Однак, в даному випадку імпортований
товар («риба свіжоморожена морська
хек») є об'єктом купівлі-продажу згідно
з Генеральним контрактом № 17 від 25.11.2013
р., за умовами якого, Продавець («Aqualine
Seafoods Ltd.») зобов'язався по окремим
замовленням Покупця (ТОВ «Горизонт
Фіш») поставити і передати у власність,
а Покупець зобов'язався приймати
поставлений товар, а саме: рибопродукти
і морепродукти.

Оскільки імпортований товар був
об'єктом купівлі-продажу, то подання
імпортером (ТОВ «Горизонт Фіш»)
проформи-інвойс № 45 не є обов'язковим.

Окрім того, слід зауважити, що
відповідно до п. 1.3. Генерального
контракту № 17 від 25.11.2013 р. на кожну
окрему партію товару Продавець
підписує та завіряє відтиском печатки
проформу-інвойс або контракт на
поставку, або підтвердження
замовлення, або по погодженню сторін
лише інвойс, в яких зазначаються:
асортимент товару і його приблизна
кількість (точна кількість вказується
в інвойсі), умови поставки і місце
призначення поставки товару, ціна
товару, умови оплати, характеристики
товару, посилання на номер і дату
підписання Генерального контракту. А
тому, згідно умов Генерального
контракту проформа-інвойс не є
документом, обов'язковим для
оформлення сторонами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що ненадання
проформи-інвойс № 45 ніяк не може
свідчити про наявність розбіжностей в
документах, як вказано митним органом.
При цьому, дійсно, при витребуванні
додаткових документів вимога про
надання проформи-інвойсу не зазначена.

Зі змісту проформи-інвойсу № 45 слідує,
що ціна товару та умови його поставки,
ідентичні ціні та умовам поставки,
вказаним в інвойсі № AQA45, а тому, жодних
підстав сумніватись в тому, що платіжні
доручення від 23.12.2013 № 29 та від 05.02.2014 №
37 стосуються саме тієї поставки, що є
предметом спору, немає.

Водночас суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що витребування договору з
третіми особами у позивача є
недоречним, оскільки «Delta Pasific Seafoods Ltd» є
контрагентом продавця, а не позивача.

Окрім того, наданий прайс-лист суд
апеляційної вважає належним, оскільки
хоч даний прайс-лист і є фактично
індивідуальним, однак останній наданий
безпосередньо продавцем цього товару,
компанією «Aqualine Seafoods Ltd.» (про надання
цього прайс-листа саме продавцем
товару свідчить його печатка та підпис
уповноваженої ним особи). В ньому чітко
зазначена вартість продукції,
продавцем якої є компанія «Aqualine Seafoods
Ltd.» для цілей поставки цієї продукції
на умовах CFR Одеса, Україна.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 53
Митного кодексу України документи,
перелічені в цій частині, в тому числі
прайс-лист виробника товару, декларант
зобов'язаний надати за умов їх
наявності. При цьому, відповідно до ч. 6
ст. 53 Митного кодексу України декларант
або уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.
До числа таких додаткових документів і
належить прайс-лист продавця товару.

При цьому, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що рішення митного органу
про коригування митної вартості товару
не містить належного обґрунтування
числового значення митної вартості
товару, скоригованої митним органом, та
фактів, які вплинули на таке
коригування. Зокрема, не було зазначено
джерел інформації, що
використовувались митним органом для
визначення митної вартості товару, як
того вимагає наказ Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 № 598 «Про
затвердження форми рішення про
коригування митної вартості товарів,
Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів та
Переліку додаткових складових до ціни
договору».

Згідно з платіжними дорученнями в
іноземній валюті № 29 від 23.12.2013 р. та № 36
від 05.02.2014 р. позивач сплатив за
імпортований товар суму у розмірі 90 500
дол. США, тобто суму задекларованої
митної вартості згідно вимог Митного
кодексу України. Зазначена ціна
відповідає ціні, зазначеній в
Генеральному контракті № 17 від 25.11.2013
р., в інфойс-проформі від 25.11.2013 р. № 45 та
в інвойсі від 31.12.2013 р. № АQA45, а також
ціні, зазначеній в прайс - листі
Продавця.

Окрім того, у висновку Державного
підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» від 05.03.2014 р.
№ 857 зазначено: «рівень ціни на рибу
хек, що імпортується згідно інвойсу №
AQA45 від 31.12.2013 р. до контракту № 17 від
25.11.2013 р., а саме: 1,65 дол. США/кг, на умовах
поставки CFR- м. Одеса Україна,
відповідає поточній кон'юнктурі
ринку». При цьому, відповідно до
вказаного висновку середній
розрахунковий рівень ціни на рибу хек,
розмінний ряд «ocean run» на умовах
поставки CFR- м. Одеса України становить
від 1,30 до 2,00 дол. США за кг.

Таким чином, дійсно, визначення митної
вартості товару, що імпортується, за
резервним методом, яке було здійснено
митним органом, не відповідає вимогам
ч. 4 та ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України,
оскільки належними та допустимими
доказами підтверджується
правомірнісить декларування позивача
митної вартості за ціною контракту.

Отже, переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем 1 не
наведено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає,
подані декларантом позивача основні та
додаткові документи необхідно вважати
належними та достатніми для
підтвердження та визначення митної
вартості товару.

А отже, висновок митного органу про
неможливість визначення митної
вартості товару за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартості
операції), суд вважає необґрунтованим,
а застосування резервного методу
неправомірним. При цьому, оскільки
картка відмови в митному оформленні
(випуску) товарів від 07.03.2013 р. №
100270004/2014/50048 була видана на підставі
рішення про коригування митної
вартості товарів від 07.03.2013 р. №
100270004/2014/000044/2, яке визнано судом
протиправним, то відповідно картка
відмови видана також неправомірно.

Водночас суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога про стягнення
надміру сплачених сум мита та податку
на додану вартість, не підлягає
задоволенню, оскільки суд не вправі
підміняти повноваження митного органу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.05.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Г.В.Земляна

Суддя
Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.