Справа № 808/8691/13-а
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року 12-33Справа № 808/8691/13-а
м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі судового засідання
Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шпаченко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про скасування податкового
повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач
або ФОП ОСОБА_3) до Мелітопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- відповідач або Токмацька ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 07.08.2013 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

В адміністративному позові
позивачем зазначено, що позивач не
погоджується з прийнятим рішенням, а
саме: під час проведення перевірки не
досліджено рух товарів , не
враховувались всі накладні, не
досліджено первинні документи, книги
обліку доходів та витрат та інше, не
вказано за якою методикою та в який
порядок визначено порушення порядку
обліку товарних запасів на місці їх
реалізації, а саме надлишок та нестачу,
не надано додатків до акту перевірки
навіть після розгляду первинної скарги
та заперечень на акт перевірки. Вказує
не те, що на даний час жодним
нормативно-правовим актом України не
передбачений порядок ведення обліку
товарних запасів фізичною особою
підприємцем. Чинним законодавством не
передбачено обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності зберігати
первинні документи, у тому числі і
накладні на ТМЦ, за місцем реалізації
або за місцем зберігання
товарно-матеріальних цінностей.
Окремого порядку обліку товарних
запасів на складах та за місцем їх
реалізації законодавством, не
встановлено. Просить позов
задовольнити.

19.02.2013 на адресу суду надійшло
клопотання про зменшення позовних
вимог в частині застосування
відповідальності передбаченої п. 1 ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме просить
скасувати оскаржуване податкове
повідомлення-рішення в сумі 35166,50 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав із підстав
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив із підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясував наступне.

16.07.2013 працівниками Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області головним державним податковим
ревізором-інспектором Поповським А.В.
та головним державним податковим
ревізором-інспектором Гречанли О.В.
була проведена фактична перевірка за
дотриманням порядку регулювання обігу
готівки, порядку здійснення платниками
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
ліцензій, патентів, свідоцтв,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами)
згідно наказу від 12.07.2013 №241 та на
підставі направлень від 12.07.2013 №685,686.

За результатами перевірки складено акт
№0049/08/01/22/НОМЕР_2, яким встановлено
порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 року
№265/95-ВР - проведення розрахункової
операції за пачку цигарок „Парламент"
за ціною 18,00 грн., без застосування
реєстратора розрахункових операцій та
невидачі розрахункового документа;
пункту 12 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР -
порушено встановлений порядок ведення
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації та зберігання у сумі 17583,25
грн.; пункт 13 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР -
невідповідність сум готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена у денному Х-звіті
РРО.

Відповідачем було знято залишки 150
найменувань товарів наявних в магазині
на загальну суму 21470,50 грн., та складено
відомість про результати перевірки
щодо по оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів (ТМЦ), яку
підписала ОСОБА_6 На час перевірки
книги ОДіВП підприємця та найманої
особи не були надані. У ОСОБА_6 були
відібрані пояснення від 16.07.2013, в яких
вона зазначила, що Книга обліку доходів
та витрат на момент перевірки відсутня.
Книга обліку доходів та витрат на
найманого працівника на момент
перевірки відсутня. Приходні ордери та
накладні на внутрішнє переміщення
відсутні.

На підставі акту перевірки податковим
органом було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 07.08.2013
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі Закон) суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону передбачено, що облік
товарних запасів фізичною особою -
підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Згідно із п. 13 ст. 3 Закону суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Так відповідачем порушено вищевказану
норму, що підтверджується наявними в
матеріалах справи документами, а саме:
описом наявності готівки на місці
проведення розрахунків та поясненнями
ОСОБА_6, яка являється продавцем та в
своїх поясненнях зазначила, що в одному
місці знаходиться готівка з двох
різних кас.

Позивач у своїй позовній заяві
зазначає, що на даний час жодним
нормативно-правовим актом України не
передбачений порядок ведення обліку
товарних запасів фізичною особою
підприємцем.

Однак аналіз наведених вище норм дає
підстави для висновку про те, що
обов'язок ведення обліку товарних
запасів не міг бути покладений на
суб'єктів підприємницької діяльності -
фізичних осіб, які здійснювали
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва».

Проте, суб'єкти підприємницької
діяльності - фізичні особи, які
перебували на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог п. 12
ст. 3 та ст.. 6 Закону, були зобов'язані
вести облік товарних запасів у порядку,
визначеному на час виникнення спірних
правовідносин законодавством.

В свою чергу, як вбачається з п.п. 2.2.6 п.
2.2 розділу 2 акту перевірки, який є
носієм доказової інформації, на момент
проведення контролюючим органом
перевірки позивача платником єдиного
податку останній не був, а відтак
повинен був вести облік товарних
запасів.

Крім того, факт відсутності при
проведенні перевірки накладних на
підтвердження оприбуткування товару
засвідчується долученим до матеріалів
справи поясненням продавця.

У ст.19 Конституції України зазначено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги є не обґрунтованими і не
підлягають задоволенню. Доводи
позивача не приймаються судом до уваги
виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.
Сіпака