Справа № 2-а-4408/11
Суддя: Колодко Л. В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4408/11
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючої судді Колодко Л.В.

при секретарі Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті
Переяслав-Хмельницькому подання
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Новак Г.М. про зміну способу
та порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві Новак Г.М. звернувся до суду
з поданням про зміну способу та порядку
виконання рішення суду і просить
змінити спосіб виконання рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 20.05.2011 року в справі №2-а-4408/11 шляхом
стягнення з Головного управління
Пенсійного фонду України м. Києва на
користь ОСОБА_2 заборгованості по
пенсії в сумі 2637,59 гривень.

В судове засідання державний
виконавець та сторони у
адміністративній справі не з'явилися.
Про день, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. В адресу
суду направили заяви, в яких просять
справу розглядати у їх відсутності.

Тому на підставі ст.ст. 41, 263 КАС України,
суд вважає за можливе провести розгляд
справи за відсутністю сторін, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
20.05.2011 року Переяслав-Хмельницьким
міськрайонним судом Київської області
в справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
було винесено постанову, якою вимоги
позивача задоволено. Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2012 року
постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 20.05.2011 року залишено без змін. На
підставі даного рішення було видано
виконавчий лист про зобов'язання до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві провести з 10.01.2011 року
перерахунок пенсії ОСОБА_2 щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 50
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", із застосуванням
мінімального розміру пенсії за віком,
передбаченого ч.1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та виплачувати
таку пенсію з 10.01.2011 року.

Відповідно до положень ст. 263 КАС
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Разом з цим в ході розгляду заяви,
державним виконавцем не надано
достатніх доказів неможливості або
утруднення виконання рішення суду.
Посилання заявника на ту обставину, що
відсутні кошти передбачені
відповідними бюджетними асигнуваннями
на виконання рішення суду жодним чином
не підтверджено, виписки з відповідних
рахунків не надано.

Порядок виконання судових рішень за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії регламентовано ст.ст.
75 - 79 Закону України «Про виконавче
провадження».

Так, згідно зі ст. 75 цього Закону, після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку для
самостійного виконання рішення. У разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець., організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону. У
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав. Державний виконавець під
час виконання рішення про заборону
вчиняти певні дії або про утримання від
вчинення певних дій доводить до відома
боржника резолютивну частину такого
рішення, про що складає відповідний
акт. Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Однак, виконавцем в обґрунтування
подання не надано доказів накладення
штрафу на посадових осіб боржника,
вручення виконуваного рішення,
направлення повідомлення до
правоохоронних органів, складання акту
про доведення до відома боржника
резолютивної частини такого рішення.

В силу ст. 263 КАС України, зміна способу
та порядку виконання судового рішення
є в винятковою мірою, отже виконавцем
не доведено, що ним вчинено всі
передбачені законом дії для виконання
рішення, не обґрунтовано, що зміна
способу та порядку виконання єдино
можливий та необхідний засіб вчинення
виконавчих дій.

Крім того, суд не наділений
повноваженнями змінювати витратну
частину держбюджету України на
відповідний рік, в тому числі в порядку,
встановленому статтею 263 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 92
Конституції України Державний бюджет
України встановлюється виключно
законами України. Виходячи з
наведеного, суди не наділені правом
своїми рішеннями здійснювати
формування його витратної частини.

З контексту ч.1 ст.263 випливає, що
підставою для задоволення подання
можуть бути обставини, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо).

З аналізу норм законодавства, суд
доходить висновку, що, у випадку
відсутності коштів на рахунку
боржника, суд вправі змінити спосіб та
порядок виконання виключно рішення про
стягнення грошових коштів, а не - про
зобов'язання вчинити певні дії.

Відсутність коштів на рахунках
боржника не свідчить про неможливість
виконання цього судового рішення. Тому
немає підстав для застосування
положень статті 263 КАС України в цій
справі. Наведене не суперечить
положенням статті 56 Конституції
України (Ухвала Вищого
адміністративного суду України у
справі МК-28368/10 від 20.07.2011 р.).

Відповідно до положень статті 162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, яка гарантує
дотримання І захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень, зокрема згідно з
пунктом 4 частини другої цієї норми
ухвалити рішення про стягнення з
відповідача коштів.

Тобто, питання про можливість
задоволення позовних вимог шляхом
стягнення грошових коштів повинно
вирішувати не державним виконавцем, не
судом, який здійснює контроль за
виконання рішення, а в рамках окремого
позовного провадження на підставі
позову стягувача.

Одночасно, під час розгляду питання про
повноваження суду при вирішенні таких
справ необхідно враховувати позицію
Верховного Суду України, викладену в
постанові від 28 жовтня 2008 року,
прийнятій у справі за позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, Обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та
допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про стягнення сум
виплат, передбачених Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". У цій
постанові Верховний Суд України, серед
іншого, зазначив, що відповідно до
статей 21, 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

Це правило піддягає застосуванню під
час вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення
(Інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2012р. N1483/12/13-12).

Порядком виконання рішення слід
розуміти визначену законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також прав і обов'язків суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення. (Ухвала Верховного суду
України від 19 березня 2008 року).

Тобто, за своєю правовою суттю,
застосовуючи положення ст. 263 КАС
України, суд може лише змінити
черговість вчинення виконавчих дій,
при цьому не змінюючи суті
резолютивної частини рішення.

Право на судовий захист та на вибір
способу захисту своїх прав може бути
реалізовано виключно особою, права
якої порушено (ст.ст. 6, 105 КАС України).

У своєму поданні державний виконавець,
фактично ставить питання про зміну
резолютивної частини судового рішення,
що на даній стадії процесу є
неприпустимим і суперечить вимогам ст.
137 КАС України.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що
законні підстави для задоволення
подання -відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 6, 41, 105, 137, 162, 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В поданні старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві Новак
Г.М. про зміну способу та порядку
виконання рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд з одночасним надісланням її копії
до суду апеляційної інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Колодко