Справа № К/9991/20567/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Київ К/9991/20567/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Костенка М.І.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 12
вересня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Коктебельської
селищної ради м. Феодосії Автономної
Республіки Крим (далі - Селищна рада),

про визнання нечинним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання недійсним рішення Селищної
ради № 103 від 23.12.2010 року (далі - Рішення
№ 103) щодо відмови у наданні земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибної
ділянки), для індивідуального дачного
будівництва, а також для ведення
садівництва; зобов'язання Селищної
ради прийняти рішення щодо безоплатної
передачі земельних ділянок в таких
розмірах: для будівництва та
обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибної
ділянки), площею 0,10 га, в будь-якому
місці району Аквапарку на відстані від
урізу води моря до шосе Феодосія -
Коктебель, Автономної Республіки Крим,
яка має безпосередньо межу з сусідньою
вже переданою земельною ділянкою; для
індивідуального дачного будівництва,
площею 0,10 га, в будь-якому місці земель
смт. Коктебель, Автономної Республіки
Крим на відстані до 1000 м від урізу води
моря, яка повинна принести позивачу
відпочинок та дохід більший, ніж 50
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян; для ведення садівництва,
площею 0,12 га, в будь-якому місці земель
смт. Коктебель, Автономної Республіки
Крим на відстані до 2100 м від урізу води
моря, відповідно до графічного
матеріалу, та видати дозволи на
розробку проектів землеустрою.

Зазначив, що оскаржуване рішення не
містить об'єктивних мотивованих
пояснень з посиланням на відповідні
нормативно-правові акти.

12 вересня 2011 року постановою
Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою
про скасування постанови
Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим та ухвали
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду і направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 13.12.2010 року
ОСОБА_2 звернувся до Селищної ради з
заявою щодо надання йому земельної
ділянки із земель державної чи
комунальної власності для будівництва
та обслуговування індивідуального
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибної
ділянки), площею 0,09-0,10 га, в районі
Аквапарку Автономної Республіки Крим в
будь-якому місці; індивідуального
дачного будівництва, площею 0,08-0,10 га в
будь-якому районі, що знаходиться на
відстані до 1500 м від чорного моря
Автономної Республіки Крим; для
ведення садівництва, площею 0,10-0,12 га в
будь-якому районі, що знаходиться на
відстані до 1500 м від чорного моря
Автономної Республіки Крим.

До заяви були додані довідка про
відсутність у ОСОБА_2 земельних
ділянок, копія паспорту, довідка про
присвоєння ідентифікаційного номера.

23 грудня 2010 року Селищна рада прийняла
Рішення № 103 щодо відмови у наданні
ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
індивідуального житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, ведення
садівництва.

Колегія суддів, погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову, з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
планування та забудову територій»
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи в межах повноважень
визначених законом вирішують питання
вибору, викупу, надання у власність або
в користування земельних ділянок
відповідно з генеральними планами
населених пунктів .

Згідно з ст. 39 Земельного кодексу
України використання земель жилої та
суспільної забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів та
норм, регіональних та міських правил
забудови.

Відповідно до п. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України підставою відмови в
наданні такого дозволу може бути
невідповідність місця розташування
об'єкту вимогам законів, прийнятих
відповідно до нормативно-правових
актів, генерального плану населених
пунктів і іншої містобудівної
документації, схемам землеустрою і
техніко-економічним обґрунтуванням
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
устроїв, проектів землеустрою по
впорядкуванню територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що відповідно до відповіді Селищної
ради від 31.01.2011 року генеральний план
смт. Коктебель не затверджений,
знаходиться на стадії узгодження
Республіканським комітетом з охорони
навколишнього середовища. План
земельно-господарського устрою смт.
Коктебель, схема землеустрою з
визначенням меж смт. Коктебель, проект
землеустрою з впорядкування територій
смт. Коктебель також відсутні.

Відповідно до листа Селищної ради № 3385
від 2.09.2011 року детальний план території
смт. Коктебель не затверджений, лінії
регулювання забудови, план зонування
території та містобудівна
документація не затверджені.

Згідно з пунктами «а», «б», «в», «г» ст. 12
Земельного кодексу України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності.

Відповідно до ч. 6 ст.118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в отриманні безоплатно у власність
земельної ділянки з земель державної
чи комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів в межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
місцевого самоврядування за
місцезнаходженням земельної ділянки. В
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки, його
орієнтовні розміри, додаються графічні
матеріали, на яких вказано бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Згідно з ст. 123 Земельного кодексу
України передбачений порядок надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування.
Надання земельних ділянок
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування. Рішення
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок. Умови і строки розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок визначаються
договором укладеним замовником з
виконавцем цих робіт відповідно до
типового договору. Вказаною нормою
Земельного кодексу України також чітко
встановлено перелік підстав для
відмови органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування у
прийнятті та затвердженні проекту
землеустрою. Підставою відмови у
погодженні проекту може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що Селищна
рада правомірно відмовила ОСОБА_2 у
надані земельної ділянки із земель
державної чи комунальної власності у
зв'язку з відсутністю відомостей про
місце розташування земельної ділянки
на яку він претендує.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 12
вересня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Костенко М.І.