Справа № 805/4311/14
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р.
Справа № 805/4311/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Приміщення суду за адресою: 83052, м.
Донецьк, вул. 50-ї Гвардійської дивізії,
17 колегія Донецького окружного
адміністративного суду у складі
головуючого судді Череповського Є.В.,
суддів Лазарєва В.В., Скріпніка А.І.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби України Дахно А.М., Комунального
підприємства "Бюро технічної
інвентарізації м. Донецька" за участю
третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
дій незаконними, скасування рішення
від 25.03.2014 року № 11886910, зобов'язання
зареєструвати право приватної
спільної часткової власності на
приміщення офісного залу (636,0 кв. м), на
мансардному поверсі нежитлового
будинку АДРЕСА_1 та 20 % місць загального
користування, а саме: сходових клітин,
ліфту у підвальному приміщенні;
сходові клітини, ліфт на першому
поверсі; сходові клітини, ліфт на
другому поверсі; сходові клітини, ліфт
на третьому поверсі; сходові клітини,
ліфт, котельню на мансардному поверсі у
нежитловому будинку АДРЕСА_1 що складає
площу 59,9 кв. м., -

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку Головного
управління юстиції у Донецький області
про визнання дій незаконними,
скасування рішення від 25.03.2014 року №
11886910, зобов'язання зареєструвати право
приватної спільної часткової
власності на приміщення офісного залу
(636,0 кв. м), на мансардному поверсі
нежитлового будинку АДРЕСА_1 та 20 %
місць загального користування, а саме:
сходові клітини, ліфт у підвальному
приміщенні; сходові клітини, ліфт на
першому поверсі; сходові клітини, ліфт
на другому поверсі; сходові клітини,
ліфт на третьому поверсі; сходові
клітини, ліфт, котельню на мансардному
поверсі у нежитловому будинку АДРЕСА_1
що складає площу 59,9 кв. м.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року було замінено неналежного
відповідача Реєстраційну службу
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку Головного
управління юстиції у Донецький області
- на належного - Державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України ОСОБА_2 (а.с. 92).

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 травня 2014
року було залучено у якості другого
відповідача - Комунальне підприємство
"Бюро технічної інвентарізації м.
Донецька" та залучено у якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.111-112).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.02.2014
року представник позивача звернувся до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Головного управління юстиції
у Донецький області з заявою про
проведення державної реєстрації права
спільної часткової власності на
адміністративну будівлю літ. К-4, що
розташована за адресою АДРЕСА_1., з
даною заявою представником позивача
були подані документи, а саме:

- дублікат договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 17.02.2010 року за реєстровим
162, серія та номер; 187, виданий 21.01.2014 року
тим же приватним нотаріусом, на
підставі якого виникло право власності
на усю Адміністративну будівлю;

- ухвалу Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 24.10.2012 р. № 6/0508/517/2012,
якою затверджено мирову угоду в рамках
виконавчого провадження,

- ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 14.01.2012 р. № 0508/11954/12
22-ц/775/45/2014, якою скасована ухвала про
затвердження мирової угоди від 24.10.2012
року;

- копія техпаспорту, виданого 28.11.2012
року КП «БТІ м. Донецька»;

- копії паспортів;

- довіреності;

- звернення від 25.02.2014 року, у даному
зверненні зазначено об'єкт спільної
часткової власності, право на який
необхідно зареєструвати, а саме:
приміщення офісного залу (636,0 кв. м), на
мансардному поверсі Адміністративної
будівлі, що знаходиться по АДРЕСА_1 та
складає 20 % від загальної площі будівлі,
а також 20 % місць загального
користування на тому ж поверсі
Адміністративної будівлі, що складає
площу 59,9 кв. м. Право власності на
зазначені частини Адміністративної
будівлі на момент звернення до
Реєстраційної служби було
зареєстроване за ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

В обґрунтування припинення права
власності даних осіб на зазначені
об'єкти Державному реєстратору, подані
ухвали судів.

Так, ухвалою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 24 жовтня 2012 року,
якою було затверджено мирову угоду від
11 жовтня 2012 року, за ОСОБА_8 було визнано
право власності на:

- підвальне приміщення (652,6 кв. м);

- приміщення офісного залу (524,9 кв. м) на
першому поверсі;

- приміщення Офісного залу (628,7 кв. м) на
другому поверсі;

- приміщення офісного залу (646,0 кв. м) на
третьому поверсі, у нежитловому
будинку АДРЕСА_1;

за ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було визнано право
спільної сумісної власності на
приміщення офісного залу (636,0 кв. м) на
мансардному поверсі

нежитлового будинку АДРЕСА_1;

за ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було
визнано право спільної сумісної
власності на:

- сходові клітини, ліфт у підвальному
приміщенні;

- сходові клітини, ліфт на першому
поверсі;

- сходові клітини, ліфт на другому
поверсі;

- сходові клітини, ліфт на третьому
поверсі;

- сходові клітини, ліфт, котельню на
мансардному поверсі у нежитловому
будинку АДРЕСА_1;

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 14 січня 2014 року ухвалу
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 24 жовтня 2012 року було
скасовано.

Крім того, позивач зазначив, що під час
апеляційного оскарження ухвали про
затвердження мирової угоди, ОСОБА_8
передала належну їй частку зазначеного
нерухомого майна до статутного фонду
ТОВ «ЕСТЕЙТ ПРОПЕРТІЗ ЛТД».

На сьогоднішній день, за ТОВ «ЕСТЕЙТ
ПРОПЕРТІЗ ЛТД» у Реєстрі зареєстроване
право спільної часткової власності на
підвальне приміщення (652,6 кв. м);
приміщення офісного залу (524,9 кв. м) на
першому поверсі; приміщення офісного
залу (628,7 кв. м) на другому поверсі;
приміщення офісного залу (646,0 кв. м) на
третьому поверсі, у нежитловому
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 2452,2
кв. м. Крім того, 80% місць загального
користування, що складає площу 239,6 кв.м.

На підставі викладеного, позивач
вважає, що відповідач неправомірно
зробив висновок про невідповідність
заявлених прав документам, які були
подані Державному реєстратору, та
невірно зазначив, що об'єкт, право
власності на який я хотів
зареєструвати, зареєстрований за іншою
(юридичною) особою (а.с.3-9).

Представник відповідача 1 (Державний
реєстратор Державної реєстраційної
служби України Дахно А.М.) у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, про що свідчить
розписка, яка є в матеріалах справи. 24
травня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду, надав письмові
заперечення в яких позовні вимоги не
визнав, посилаючись на те, що згідно
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності),
зареєстрованої у базі даних про
реєстрацію заяв і запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
25.02.2014 за реєстраційним номером 5573475,
поданої заявником ОСОБА_10 до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м,
Донецьку та доданих до неї документів,
враховуючи наказ Міністерства юстиції
України від 02.04.2013 № 607/5 «Про заходи
щодо взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб»,
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України ОСОБА_2
прийнято рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 25.03.201 4 № 11886910 з наступних
підстав.

Так, у ході розгляду заяви про державну
реєстрацію права власності та доданих
до неї документів на нерухоме майно:
спільну часткову власність на
адміністративну будівлю, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
державним реєстратором прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України було
встановлено, що заявлене право не
підлягає державній реєстрації.

Встановлено наявність запису про
реєстрацію права власності на
зазначений об'єкт за юридичною особою,
згідно відомостей Державного реєстру
прав на нерухоме майно, отже, заявлене
право зареєстровано за іншою особою.
Крім того, ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 14.01.2014 зазначений
запис не скасовано.

Отже, рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
25.03.2014 N 11886910 прийнято на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією т законами
України.

На підставі викладено просив відмовити
в задоволенні позовних вимог у повному
обсязі (а.с.106-107).

Представник відповідача 2 (Комунальне
підприємство "Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька") у судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, про що свідчить
розписка, яка є в матеріалах справи. 20
червня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду, надав заяву
про розгляд справи без участі
представника.

Треті особи у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином, про що свідчать
розписки, які є в матеріалах справи.
Клопотань про відкладення розгляду
справи до суду не надходило. Думка
стосовно заявлених позовних вимог суду
невідома.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Частинами 1, 2 статті 41 Конституції
України унормовано, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

За змістом статті 182 Цивільного кодексу
України, право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав
на нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо
нерухомості, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

В свою чергу, відносини пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно та їх обтяжень регулюється
нормами Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (далі - Закон).

Систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (ч.1 ст.6 Закону).

Згідно пункту 3 Положення про
Міністерство юстиції України,
затвердженого указом Президента
України від 06.04.2011 року №395/2011,
формування і забезпечення реалізації
політики з питань державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень є одним з основних завдань
Міністерства юстиції України.

Пунктом 7 цього положення також
закріплено, що Мін'юст України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через утворені в установленому порядку
головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі, а також
районні, районні у містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні,
міжрайонні управління юстиції.

Поряд з тим, процедура проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав визначаються Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року №703 (далі - Порядок).

Державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
проводять орган державної реєстрації
прав та нотаріус як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно (п.2 Порядку).

Рішення щодо державної реєстрації
прав, взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, форму та вимоги до
оформлення яких встановлює Мін'юст,
приймає державний реєстратор прав на
нерухоме майно. Державний реєстратор
оформляє рішення за допомогою
Державного реєстру прав у двох
примірниках, крім випадків,
передбачених цим Порядком (п.3 Порядку).

Таким чином, відповідач 1 є суб'єктом
владних повноважень, який в даних
правовідносинах реалізує повноваження
державного реєстратора, надані йому
Законом України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обмежень" та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Позивач - ОСОБА_1, який мешкає за
адресою: 8300, АДРЕСА_2.

Відповідач 1- Державний реєстратор
Державної реєстраційної служби
України ОСОБА_2 при виконанні
покладених на нього завдань щодо
реєстрації речових прав на нерухоме
майно керується Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року №703 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно».

Так, з матеріалів справи вбачається, що
17 лютого 2010 року між ОСОБА_11
(дарувателем) та ОСОБА_1 (обдарований)
був укладений договір дарування
нерухомого майна. Відповідно до якого
даруватель подарував, а обдарований
прийняв у дар будівлю, а саме:
адміністративну будівлю літ. К-4
загальною площею 3488,1 кв.м., що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
Вищезазначений договір посвідчений
17.02.2010 року приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_12, зареєстровано в реєстрі
за № 162 (а.с.29-53).

Відповідно до ухвали Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 24 жовтня
2012 року, якою було затверджено мирову
угоду від 11 жовтня 2012 року, укладену між
боржником ОСОБА_1 та стягувачами
ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_13
відповідно до якої:

ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_8
приміщення у не житловому будинку
АДРЕСА_1 а саме:

- підвальне приміщення (652,6 кв. м);

- приміщення офісного залу (524,9 кв. м) на
першому поверсі;

- приміщення Офісного залу (628,7 кв. м) на
другому поверсі;

- приміщення офісного залу (646,0 кв. м) на
третьому поверсі.

ОСОБА_1 передав у спільну сумісну
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
визнано право спільної сумісної
власності на приміщення офісного залу
(636,0 кв. м) на мансардному поверсі.

ОСОБА_1 передав у спільну сумісну
власність ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
приміщення у не житловому будинку
АДРЕСА_1 а саме:

- сходові клітини, ліфт у підвальному
приміщенні;

- сходові клітини, ліфт на першому
поверсі;

- сходові клітини, ліфт на другому
поверсі;

- сходові клітини, ліфт на третьому
поверсі;

- сходові клітини, ліфт, котельню на
мансардному поверсі у нежитловому
будинку АДРЕСА_1.

В результаті цієї мирової угоди було
припинення зобов'язання ОСОБА_1 перед
ОСОБА_8 з оплати боргу у сумі 7884390,50 грн.,
перед ОСОБА_3 з оплати боргу у сумі 1003219,
00 грн., перед ОСОБА_4 з оплати боргу у
сумі 1003219, 00 грн.

ОСОБА_11 звільнив (прощення боргу)
ОСОБА_1 від боргу у сумі 10001609,50 грн.
(а.с.12-14).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 14 січня 2014 року ухвалу
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 24 жовтня 2012 року було
скасовано та передано на новий розгляд
(а.с.15-18).

19.12.12 р. на підставі ухвали
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 24 жовтня 2012 року,
Комунальним підприємством "Бюро
технічної інвентаризації м. Донецька",
за третіми особами - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, було зареєстровано право
власності на вищевказані приміщення,
що підтверджується витягами про
державну реєстрацію прав.

Відповідно до картки прийому заяв №
11163479, 25.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку (а.с. 44).

Рішенням від 25 березня 2014 року за №
11886910 державний реєстратор Державної
реєстраційної служби України ОСОБА_2
відмовив у проведенні державної
реєстрації прав та їх обтяження на
адміністративну будівлю літ. К-4, що
розташована АДРЕСА_1 за суб'єктом
ОСОБА_1

Оскаржуване рішення прийнято
державним реєстратором на підставі
статті 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» і пунктів 20 та 28
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року № 868
(а.с. 81).

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Із наведеної норми слідує, що права на
нерухоме майно, які виникли до набрання
чинності Законом України «Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, визнаються дійсними якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд вважає за
необхідне також зазначити наступне.

Статтею 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено
вичерпний перелік підстав відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Оскаржуване рішення не
містить посилань на відповідний пункт
статті 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», який став
підставою для відмови у державній
реєстрації прав. При цьому вказаний
перелік не передбачає відмови в
реєстрації права власності з підстав,
вказаних відповідачем.

Пунктом 27 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703
визначено перелік документів для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно необхідних для
виникнення, переходу або припинення
права власності. Документом, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
зокрема, є договір купівлю продажу
квартири, а документом про
реконструкції квартири з жилого фонду
до не жилого є Декларація Інспекції
державного
архітектурного-будівельного контролю
у Донецькій області про готовність
об'єкта до експлуатації, яка
зареєстрована, Інспекцією 16.07.2013 року №
ДЦ 67.

Таким чином, позивачем було надано
відповідачу документ, який згідно з
законодавством, є підставою для
реєстрації права власності на нерухоме
майно.

Відповідно до пункту 16 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень №703 від 22.06.2011 року
за результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації. П.23 цього ж Порядку
передбачено, що державний реєстратор
приймає рішення про відмову в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені в Законі України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
відмова у державній реєстрації прав з
підстав, не передбачених чим Законом,
заборонена.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до 1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); тощо.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, мирова угода, котра стала
підставою для реєстрації права
власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була
скасована, а отже і підстави для
набуття ними права власності відпали.

За таких обставин, на час розгляду
справи власником спірних приміщень є
ОСОБА_1, докази протилежного, а ні
відповідачем, а ні третіми особами суду
не надано.

З огляду на зазначене рішення № 3097342
від 12.06.2013 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про визнання
протиправними дій Укрдержреєстру суд
відзначає наступне.

Оскаржувані дії відповідача самі по
собі не тягнуть за собою будь-яких
правових наслідків для позивача.
Правові наслідки для товариства має
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, саме
воно впливає його права та інтереси.

Таким чином, позовні вимоги в цій
частині не підлягають задоволенню
через відсутність порушення прав
товариства безпосередньо діями
відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Отже, в зв'язку із тим, що право
власності на спірні приміщення
зареєстровані за третіми особами -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Комунальним
підприємством "Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька", то суд
виходить за межі позовних вимог за для
повного захисту прав позивача та
скасовує реєстрацію права власності
здійснену Комунальним підприємством
"Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька" запис №10197 в книзі: 20чн, а
саме: приміщення офісного залу площею
636, кв.м. на мансардному поверсі, крім
того, 20% місця, що складає площею 59,9 кв.
м.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Судові витрати позивача у сумі 48 грн. 72
коп. підлягають відшкодуванню за
рахунок коштів Державного бюджету.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись
ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О
С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України ОСОБА_2,
Комунального підприємства "Бюро
технічної інвентарізації м. Донецька"
за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання дій незаконними,
скасування рішення від 25.03.2014 року №
11886910, зобов'язання зареєструвати право
приватної спільної часткової
власності на приміщення офісного залу
(636,0 кв. м), на мансардному поверсі
нежитлового будинку АДРЕСА_1 та 20 %
місць загального користування, а саме:
сходові клітини, ліфт у підвальному
приміщенні; сходові клітини, ліфт на
першому поверсі; сходові клітини, ліфт
на другому поверсі; сходові клітини,
ліфт на третьому поверсі; сходові
клітини, ліфт, котельню на мансардному
поверсі у нежитловому будинку АДРЕСА_1
що складає площу 59,9 кв. м.- задовольнити
частково.

Скасувати реєстрацію права власності
за третіми особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
приміщення офісного залу площею 636,
кв.м. на мансардному поверсі, крім того,
20% місця, що складає площею 59,9 кв. м. в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно: номер запис 10197 в книзі: 20чн.

Визнати протиправним та скасувати
рішення держаного реєстратора прав на
нерухоме майно Дахно Артема
Миколайовича, Державної реєстраційної
служби України від 25.03.2014 № 11886910 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Зобов'язати держаного реєстратора прав
на нерухоме майно Дахно Артема
Миколайовича, Державної реєстраційної
служби України зареєструвати право
власності на нерухоме майно: форма
власності приватна спільної часткової,
приміщення офісного залу площею 636,
кв.м. на мансардному поверсі, крім того,
20% місця, що складає площею 59,9 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за
фізичною особою ОСОБА_1, на підставі
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, прийнятої 25.02.2014 року за
реєстраційним номером № 11163479 та
доданих до неї документів у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 48 (сорок
вісім) гривні 72 копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя
Череповський Є.В.

Судді
Лазарєв В.В.

Скріпнік А.І.