Справа № 826/1202/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1202/14
1-й інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром М.С.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" на ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" до Слідчих Харцизького МВ
ГУМВС України в Донецькій області
капітана міліції Куцерубова Т.Н. та
старшого лейтенанта Мацюк Ю.А., третя
особа: Прокуратура Донецької області
про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулась до суду з
позовом до Слідчих Харцизького МВ
ГУМВС України в Донецькій області
капітана міліції Куцерубова Т.Н. та
старшого лейтенанта Мацюк Ю.А., третя
особа: Прокуратура Донецької області
про стягнення на користь позивача
солідарно з відповідачів вартості
втраченого речового доказу - векселя №
2196, емітованого відкритим
акціонерним товариством "Харцизький
трубний завод", у розмірі 12000000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 лютого 2014 року
відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач -
Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Так, постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що заявлені вимоги позивача
підлягають розгляду в порядку
кримінального судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 107 КАС
України, суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи належить
позовну заяву розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Статтею 17 КАС України передбачено, що
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
вексель, стосовно якого заявлено
позовні вимоги, вилучений як речовий
доказ у межах кримінальної справи №
49-22261.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 100 Кримінального
процесуального кодексу України,
речовий доказ, який був наданий стороні
кримінального провадження або нею
вилучений, повинен бути якнайшвидше
повернутий володільцю, крім випадків,
передбачених ст.ст. 160 - 166, 170 - 174 цього
Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий
добровільно або на підставі судового
рішення, зберігається у сторони
кримінального провадження, якій він
наданий. Сторона кримінального
провадження, якій наданий речовий
доказ або документ, зобов'язана
зберігати їх у стані, придатному для
використання у кримінальному
провадженні. Речові докази, які
отримані або вилучені слідчим,
прокурором, оглядаються,
фотографуються та докладно описуються
в протоколі огляду. Зберігання речових
доказів стороною обвинувачення
здійснюється в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Документ повинен зберігатися протягом
усього часу кримінального провадження.
За клопотанням володільця документа
слідчий, прокурор, суд можуть видати
копії цього документа, за необхідності
- його оригінал, долучивши замість них
до кримінального провадження завірені
копії.

У разі втрати чи знищення стороною
кримінального провадження наданого їй
речового доказу вона зобов'язана
повернути володільцю таку саму річ або
відшкодувати її вартість. У разі
втрати чи знищення стороною
кримінального провадження наданого їй
документа вона зобов'язана
відшкодувати володільцю витрати,
пов'язані з втратою чи знищенням
документа та виготовленням його
дубліката.

З наведеного слідує, що питання щодо
відшкодування володільцю витрат,
пов'язаних із втратою або знищенням
речового доказу, врегульовані
положеннями кримінального
процесуального законодавства, що
виключає розгляд даної справи за
правилами адміністративного
судочинства.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у відкритті
провадження у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції вірно застосував
положення чинного законодавства
України при постановленні
оскаржуваної ухвали із дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дочірня компанія
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" - залишити
без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М. С.

Повний текст ухвали виготовлено 16.07.2014
року

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.