Справа № 613/244/14-а
Суддя: Закопайло В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №613/244/14-а Провадження №
2-а/613/41/14ПОСТАНОВА
Богодухівський районний суд
Харківської області у складі
головуючого судді Закопайло В.В., при
секретарі Мовчан А.Ю. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Богодухові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Богодухівському районі Харківської
області «про визнання неправомірними
дій, зобов'язання провести перерахунок
Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить визнати неправомірними
дії Управління пенсійного фонду
України в Богодухівському районі
Харківської області з щодо недоплати
пенсії та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
пенсії в період з листопада 2011 року
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру основної пенсії 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії 75% мінімальної
пенсії за віком, а також просить
зобов'язати відповідача встановити
вказану пенсію на дату постановлення
рішення, та виплачувати її в
подальшому. Свої вимоги позивач
мотивує тим, що він є потерпілим в
наслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії,
інвалід 2 групи. Захворювання має
причинний зв'язок з наслідками
Чорнобильської катастрофи, та
відповідно до ст. 14 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» його віднесено до І
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Рішенням Богодухівського районного
суду від 30 серпня 2011 року було визнано
неправомірними дії УПФУ в
Богодухівському районі та зобов'язано
здійснити перерахунок та виплату
пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком, починаючи з 02.02.2011 року.
Відповідачем перерахунок пенсії
позивача здійснено, але виплати не
проведено. Крім того, з листопада 2011
року відповідач продовжує
нараховувати пенсію у значно меншому
розмірі, ніж встановлено законом та
визначено судом. Зважаючи що є вина
відповідача у неправомірному
нарахуванні пенсії, позивач просить
задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали позов
та просили його задовольнити в повному
обсязі. Пояснили, що вони постійно
зверталися до відповідача з приводу
виконання рішення суду від 30.08.2011 року,
що набрало чинності 26 вересня 2011 року
на підставі Ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду.
Цим рішенням було встановлено
неправомірність дій відповідача та
зобов'язано його здійснити перерахунок
пенсії позивача відповідно до вимог
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Проте, хоча і здійснено
перерахунок пенсії позивача, але до
цього часу її не виплачено. Крім того,
відповідач з листопада 2011 року
продовжує здійснювати нарахування
пенсії позивачу з порушення норм
діючого законодавства та зазначеного
рішення суду.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав заперечення проти
позову та просив суд відмовити в
задоволенні вимог позивача. Пояснив, що
пенсія позивачу нараховується
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету, яка набрала
чинності 23 липня 2011 року та Постанови
Кабінету Міністрів України №1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в зв'язку з
чим він вважає дії відповідача
правомірними.

Суд, вивчивши матеріали справ,
вислухавши доводи сторін, вважає що
позов підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Богодухівському районі та
проживає в АДРЕСА_1, що підтверджується
довідками управління Пенсійного фонду
України в Богодухівському районі та
паспортом серії МК 019680.

Згідно посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи серія НОМЕР_1, ОСОБА_1
віднесений до осіб 1 категорії, та
являється інвалідом ІІ-ї групи, що
підтверджується довідкою МСЕК серії
018694 ХАР-07 від 03.07.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Згідно положень ст.50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", особам,
віднесеним до першої категорії,
інвалідам ІІ групи, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Згідно положень ст.54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", державна
пенсія особам, віднесеним до категорії
1, інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 8
мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року за № 3-рп/2012, дано
тлумачення, що нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України під час
вирішення справ про соціальний захист
підлягають застосуванню тоді, коли
вони видані у межах його компетенції,
на основі і на виконання Бюджетного
кодексу України, закону про Державний
бюджет України на відповідний рік та
інших законів України.

Закони України «Про державний бюджет
на 2011 рік», «Про державний бюджет на 2012
рік» та «Про державний бюджет на 2013
рік», встановлювали обмеження, щодо
виплат додаткових пенсій, доплат
особам постраждалих внаслідок аварії
на ЧАЕС та пенсії по інвалідності.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п. 1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року
є чинними і підлягають застосуванню
норми Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" без будь-яких обмежень.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, коли підзаконний
нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян визначені
останнім, застосування зазначених
постанов неможливе.

Статтею 62 даного Закону визначено, що
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Вказана норма узгоджується зі ст.72
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка відносить до джерел
формування коштів Пенсійного фонду
кошти державного бюджету та цільових
фондів, що перераховуються до
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених цим Законом. Зазначені
кошти становлять бюджет Пенсійного
фонду (ст.71 цього Закону).

Крім того, згідно з Положенням про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженим постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року № 8-2, управління Пенсійного фонду
в районах, містах, районах у містах
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
безпосередньо призначає (здійснює
перерахунок) і виплачує пенсії та інші
виплати відповідно до чинного
законодавства.

Відповідно до п 2.1. Положення основними
завданнями Управління є:

забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання та інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством.

На підставі викладеного, розмір
нарахованих відповідачем доплат,
вказаних у довідках не відповідає
кратному розміру мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, а тому вимога про їх
нарахування та виплату в розмірах,
визначених Законом України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", підлягає задоволенню.

У своїй постанові від 01.10. 2013 року по
справі №21-338а13 Верховний Суд України
зазначив: «…Статтею 1 Закону N 1058-IV
визначено, що пенсія - щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 45
зазначеного Закону пенсія
призначається довічно або на період,
протягом якого пенсіонер має право на
виплату пенсії відповідно до цього
Закону. Положення статей 39, 50 та 54
Закону N 796-XII, згідно з якими позивач має
право на отримання державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, не містять обмежень щодо
строку, протягом якого пенсіонер має
право на їх виплату. Ураховуючи
наведене, колегія суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України дійшла
висновку, що зазначені вище щомісячні
пенсійні виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу, а
тому у разі виникнення підстав для
перерахунку розмірів таких пенсій
визначається лише дата, з якої особа
має право на її перерахунок чи
отримання пенсії у певному розмірі.
Обмеження періоду, протягом якого
суб'єкт владних повноважень має
здійснювати обчислення пенсії
відповідно до вимог закону, є
безпідставним та суперечить вимогам
статті 19 Конституції України…».

У відповідності до ст.242-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Від сплати судового збору позивач
звільнений згідно п.10 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», відповідач
- згідно п.18 ст.5 Закону України «Про
судовий збір».

Суд не застосовує позовну давність,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, та не заперечувалось жодною зі
сторін, позивач на протязі всього часу,
за який просить здійснити перерахунок
його пенсії, звертався з відповідними
заявами та зверненнями до відповідача
та до суду щодо здійснення перерахунку
пенсії відповідно до заявлених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8-11, 17, 18, 71, 122, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в
Богодухівському районі Харківської
області з щодо відмови ОСОБА_1 в
проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Богодухівському районі
Харківської області відповідно до ст.
50, ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» провести з 01 листопада 2011
року перерахунок та виплату
призначеної ОСОБА_1 пенсії по ІІ групі
інвалідності та додаткової пенсії,
встановивши їх відповідно в розмірі не
нижче 8 мінімальних пенсій за віком та 75
% мінімальної пенсії за віком.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
адміністративного апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляції в 10-денний строк, з дня
проголошення Постанови з подачею копії
апеляції до суду апеляційної
інстанції.

СУДДЯ