Справа № 820/9051/14
Суддя: Піскун В.О.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 липня 2014 р.
№ 820/9051/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Піскун В.О.,

при секретарі судового засідання -
Мараєвій О.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дудкіна Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Ємельянової Світлани
Володимирівни, третя особа - ОСОБА_5 про
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд з урахуванням наданих
уточнень скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції №3035420 від
11.06.2013 р. про державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_5, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків № НОМЕР_1, паспорт громадянина
України серія НОМЕР_2, виданий 29.03.2002 р.
Московським МВ ХМУ УМВС України в
Харківській області, країна
громадянства Україна, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1 на 1/4 частину
квартири розташованої, за адресою:
АДРЕСА_2 (номер запису про право
власності 1253730 від 11.06.2013 р.).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
оскаржуваними рішенням, вважає його
таким, що прийнято з порушенням діючого
законодавства. При цьому, позивач
посилається на те, що підставою для
прийняття оскаржуваного рішення про
державну реєстрацію права власності за
ОСОБА_5 на 1/4 частину квартири
розташованої, за адресою: АДРЕСА_2,
стало рішення Московського районного
суду м. Харкова від 03.04.2013 року по справі
№643/2116/13-ц, яке рішенням апеляційного
суду Харківської області від 24.07.2013
року скасовано. А отже, на думку
позивача, оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача -
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, в
судовому засіданні проти позову
заперечував, вважає його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню. При цьому,
посилався на те, що оскаржуване рішення
було прийнято державним реєстратором
на підставі поданої ОСОБА_5 заяви та
доданих до неї документів, у тому числі
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 03.04.2013 року, яке на час
звернення до реєстраційної служби
набрало законної сили. Таким чином,
відповідач вважає, що державним
реєстратором прийнято рішення про
державну реєстрацію права власності
своєчасно, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачає
законодавство України з питань
державної реєстрації прав та підстав
для його скасування не вбачається.

Відповідач - Державний реєстратор прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Ємельянова С.В. в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про що свідчать
матеріали справи, надав письмові
заперечення проти позову, в яких
посилався на правомірність
оскаржуваного рішення, оскільки
підставою для його прийняття було
судове рішення, яке набрало законної
сили. Отже, відповідач вважає, що
оскаржуване рішення було прийнято
своєчасно, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачає
законодавство України, а тому підстав
для його скасування не має.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про що свідчать матеріали
справи, про причини своєї неявки до
суду не повідомив, заяви про
відкладення розгляду справи чи розгляд
справи за його відсутності не надавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 неприбуття в
судове засідання без поважних причин
представника сторони або третьої
особи, які прибули в судове засідання,
або неповідомлення ним про причини
неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи. Проте за клопотанням
сторони та з урахуванням обставин у
справі суд може відкласти її розгляд.

Суд вважає, що неявка відповідача та
третьої особи в судове засідання не
перешкоджає розгляду справи за
наявними в ній доказами.

Таким чином, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача та третьої особи за
наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників позивач та
відповідача - Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, дослідивши зібрані по справі
докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, вважає що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.03.2014 року
Державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Михайловою І.В. було прийнято
рішення №11924728 про відмову у державній
реєстрації права власності на
квартиру, що розташована, за адресою:
АДРЕСА_2, за ОСОБА_3 з підстав того, що
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 03.04.2013 року по справі
№643/2116/13-ц, рішення апеляційного суду
Харківської області від 24.07.2013 року по
справі №643/2116/13-ц не містять відомостей
щодо виникнення, переходу або
припинення права власності на квартиру
за вищезазначеною адресою у заявника.
Також, повідомлено, що право власності
в актуальному стані на 1/4 зазначеної
квартири за ОСОБА_5 на підставі рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 03.04.2013 року по справі №643/2116/13-ц,
внесеного на підставі рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №3035420 від 11.06.2013 р. Інформація
щодо скасування рішення реєстратора
№3035420 від 11.06.2013 р. в рішенні
апеляційного суду Харківської області
від 24.07.2013 року по справі №643/2116/13-ц
відсутня (а.с. 16).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
11.06.2013 року №4680945 (а.с. 19) у Державному
реєстрі наявний запис про право
власності на 1/4 зазначеної квартири за
ОСОБА_5.

Позивач вважає, що наявність рішення
№3035420 від 11.06.2013 р. про державну
реєстрацію права власності на 1/4
зазначеної квартири за ОСОБА_5 фактично
перешкоджає йому оформити право
власності на вказану квартиру за собою.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Суд зазначає, що відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, регулюються
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону; 4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації. Втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

При цьому, пунктом 5 ч. 1 ст. 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим Постановою КМУ від 22.06.2011
року №703, передбачено: документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, зокрема
серед іншого, є рішення суду, що набрало
законної сили щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.06.2013 року Державним реєстратором прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Ємельяновою С.В. було прийнято
рішення №3035420 про державну реєстрацію
права спільної часткової власності за
ОСОБА_5, податковий номер НОМЕР_1, на 1/4
частину квартири розташованої, за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18).

З реєстраційної справи на
вищезазначену квартиру, що
підтверджено в судовому засіданні
представником відповідача, вбачається,
що підставою для прийняття
оскаржуваного рішення стало рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 03.04.2013 року у цивільній справі
№643/2116/13-ц, що набрало законної сили (а.с.
10), яким задоволено позовну заяву
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Визнано право
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на 1/2 частину
вищезазначеної квартири та визнано за
ОСОБА_5, в порядку поділу спільного
сумісного майна подружжя, право
власності на 1/4 цієї квартири.

Проте, не погодившись з вказаним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу на нього та рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 24.07.2013 року у цивільній справі
№643/2116/13-ц (а.с. 11-13) рішення Московського
районного суду м. Харкова від 03.04.2013
року змінено, скасовано його в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та в задоволенні позовних вимог в цій
частині відмовлено. В іншій частині
рішення залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України від 27.11.2013 року (а.с. 14-15) рішення
апеляційного суду Харківської області
від 24.07.2013 року змінено в частині
застосування норм матеріального права
на підставі яких вирішено спір, а саме
зазначено правовою підставою
вирішення спору про поділ майна
подружжя ст.ст. 112, 113 ЦК Української РСР
від 18 липня 1963 року та ст. 22 Кодексу про
шлюб та сім'ю Української РСР від 20
червня 1969 року.

Відповідно до ст. 319 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення або ухвала апеляційного суду
набирають законної сили з моменту їх
проголошення.

Згідно з ст. 349 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення і ухвала суду касаційної
інстанції набирають законної сили з
моменту їх оголошення. З моменту
оголошення рішення або ухвали судом
касаційної інстанції скасовані
рішення та ухвали суду першої або
апеляційної інстанції втрачають
законну силу.

Отже, рішення апеляційного суду
Харківської області від 24.07.2013 року у
цивільній справі №643/2116/13-ц в частині
скасування рішення Московського
районного суду м. Харкова від 03.04.2013
року про задоволення позовних вимог
ОСОБА_5 про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, набрало законної сили.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції №3035420 від 11.06.2013 р. про державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_5
на 1/4 частину квартири розташованої, за
адресою: АДРЕСА_2, підлягає скасуванню,
оскільки існує судове рішення, що
набрало законної сили, про скасування
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 03.04.2013 року в частині, що
стала підставою для прийняття
державним реєстратором оскаржуваного
рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність об'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

З урахуванням викладеного, враховуючи,
що наявність рішення державного
реєстратора №3035420 від 11.06.2013 р. про
державну реєстрацію права власності на
1/4 зазначеної квартири за ОСОБА_5
фактично перешкоджає позивачу - ОСОБА_3
оформити право власності на вказану
квартиру за собою, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Харківський окружний
адміністративний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції,
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Ємельянової Світлани
Володимирівни, третя особа - ОСОБА_5 про
скасування рішення - задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції №3035420 від
11.06.2013 року про державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_5,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків № НОМЕР_1, паспорт
громадянина України серія НОМЕР_2,
виданий 29.03.2002 року Московським МВ ХМУ
УМВС України в Харківській області,
країна громадянства Україна, адреса
реєстрації: АДРЕСА_1 на 1/4 частину
квартири розташованої, за адресою:
АДРЕСА_2 (номер запису про право
власності 1253730 від 11.06.2013 року).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
21.07.2014 року.

Суддя
Піскун В.О.