Справа № 813/71/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
Справа №
4103/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Залізничному районі м.Львова
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м.Львова до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Львові про
спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі
м.Львова (далі - Позивач, УПФУ в
Залізничному р-ні) звернулося до суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Львові (далі -
Відповідач, ВВД ВСС в м.Львові) про
спонукання до вчинення дій, а саме
прийняти до відшкодування витрати на
виплату і доставку допомоги за період
01.07.2011р. по 30.11.2012р. основного розміру
пенсії та цільової грошової допомоги
по гр.ОСОБА_1 за період з 01.07.2011р. по
30.11.2012р. на загальну суму 398054,64 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило УПФУ в Залізничному р-ні,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Позивач зазначає, що не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що постанова підлягає
скасуванню.

Звертає увагу на порушення судом
першої інстанції положень
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Позивачем складено за період з 01 липня
2011 року по 30 листопада 2012 року акти
щомісячної звірки по особових справах
потерпілих, яким виплачено і
доставлено адресну допомогу пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що відшкодовується
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві або
професійного захворювання України, не
прийняті до заліку загальні суми
витрат на виплату і доставку адресної
допомоги становлять 393777,11 грн..

Також згідно актів щомісячної звірки
по особових справах потерпілих, яким
виплачено і доставлено основний розмір
пенсії та цільової грошової допомоги
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що відшкодовується
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві або
професійного захворювання України, не
прийняті до заліку Фондом соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві по ОСОБА_1 за період з 01.07.2011
по 30.11.2012 рр. - 4277,53 грн.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Пунктом 2,4,5 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» № 265
від 26.03.2008 року (далі - Постанова № 265)
передбачено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога у сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.
Виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога. Щомісячна
державна адресна допомога
встановлюється з 1 квітня 2008 р. і
переглядається у зв'язку із
збільшенням прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
«Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року N 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4).

Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку
№ 5-4/4, управління Пенсійного фонду
України в районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми, що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України.

Згідно з п. 4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: 1)
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; 2) щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; 3) допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; 4)
сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Адресної допомоги, виплата якої
передбачена згаданою вище постановою
Кабміну № 256, у наведеному переліку
немає, що також свідчить про те, що ці
кошти не є страховими виплатами і не
повинні відшкодовуватись за рахунок
Фонду.

Така позиція також викладена в
Постанові Верховного суду України від
20.06.2011 року у справі № 21-118а11.
Відповідність практиці Верховного
Суду України важлива з огляду на статтю
244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви при перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Зокрема, суд зазначає, що одним із
основних принципів страхування від
нещасного випадку є цільове
використання коштів. Відповідно до
статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» кошти на здійснення
страхування від нещасного випадку не
формуються за рахунок Державного
бюджету України, не включаються до його
складу та використовуються виключно за
їх прямим призначенням. Зважаючи на
особливості фінансування страхування
від нещасного випадку, виключно
цільове використання цих коштів та
враховуючи те, що адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що вказаний вище
Порядок № 5-4/4 відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
отриманого каліцтва на виробництві або
професійного захворювання не
врегульовує спірних відносин, які
виникли. Згаданий Порядок щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише при
відсутності спору.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Стосовно вимоги позивача про прийняття
відповідачем до зарахування виплат по
ОСОБА_1 за період з 01.07.2011 по 30.11.2012 рр. в
сумі 4277,53 грн., то така є безпідставною,
оскільки згідно поданих відповідачем
доказів (а.с. 102-105) нещасний випадок,
який стався з ОСОБА_1 не пов'язаний із
виробництвом.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про відсутність підстав для
зобов'язання відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Львові
прийняти до відшкодування витрати на
виплату і доставку допомоги за період
01.07.2011р. по 30.11.2012р. основного розміру
пенсії та цільової грошової допомоги
по гр.ОСОБА_1 за період з 01.07.2011р. по
30.11.2012р. на загальну суму 398054,64 грн.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова залишити
без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23.01.2013 року
у справі № 813/71/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М.
Матковська