Справа № 806/1054/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"10" липня 2014 р.
Справа № 806/1054/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін:

представника позивача Чепури І.В.

представника відповідача Ковальчука
П.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" квітня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
об'єднання "Техна" до Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання протиправними
та скасування рішення і картки відмови
,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробниче об'єднання
"Техна" (далі по тексту - ТОВ "ВО"Техна")
звернулось до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом до
Житомирської митниці Міндоходів, в
якому просило визнати протиправним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів: №101040000/2014/300002/2
від 23.01.2014 року та картку відмови в
прийнятті митної декларації №
101040000/2014/00002 від 23.01.2014 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено
повністю.

Житомирська митниця Міндоходів не
погодилася з даним рішенням суду та
подала апеляційну скаргу у якій
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та відмовити в
задоволенні позовних вимог з тих
мотивів, що Житомирським окружним
адміністративним судом неповно
з"ясовано обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального та процесуального права,
у зв"язку з невірним тлумаченням і
застосуванням останніх, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах, передбачених статтею 195 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 30 липня 2013 року між ТОВ
"Виробниче об'єднання "Техна" (яке
виступає як Покупець) та RITAS PAZARLAMA IC VE DIS
TIC.AS (Туреччина) (яке виступає як
Продавець) укладено контракт № 01-30/07/13,
відповідно до умов якого Продавець
продає та розвантажує на умовах
поставки EXW (Інкотермс 2010), а Покупець
купляє та приймає сировину, вироби,
частини, комплектуючі до обладнання
(надалі Товар) в асортименті і
кількість встановленій відповідними
проформами-інвойсами на кожну
конкретну партію.

З метою здійснення митного оформлення
вказаних товарів позивачем до
Житомирської митниці подано митну
декларацію № 101040000/2014/000343 від 21 січня 2014
року.

Для підтвердження митної вартості
заявлених товарів за вказаною
декларацією ТОВ "Виробниче об'єднання
"Техна" були надані такі документи:

- контракт від 30.07.2013 року № 01-30/07/13;

- міжнародна автомобільна накладна №
Б/Н від 02.12.2013 року;

- рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг від
11.12.2013 року;

- платіжне доручення № 444 від 11.11.2013
року, № 453 від 13.11.2013 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника
товару;

- комерційна пропозиція;

- комерційний інвойс № 13535/161262 від 29.11.2013
року;

- проформа-інвойс від 17.10.2013 року;

- сертифікат походження;

- виписку з бухгалтерської
документації;

- копія митної декларації країни
відправлення.

Однак, Житомирською митницею
відмовлено в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення та
винесено рішення від 23 січня 2014 року №
101040000/2014/300002/2 про коригування митної
вартості товарів, в якому орган доходів
і зборів самостійно визначив митну
вартість товару за резервним методом
її визначення на основі МД №
101040000/2013/011543 від 03.10.2013 року.

На підставі цього товариству видана
картка відмови в митному оформленні №
101040000/2014/00002 від 23.01.2014 року.

Житомирською митницею у картці
зазначено, що митна декларація не може
бути оформлена, оскільки декларантом
заявлена митна вартість товару не
підтверджена документально, на
письмову вимогу митного органу не
надано достатньо додаткових
документів, а саме: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги,
специфікації, висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, чим
порушено вимоги статті 53 Митного
кодексу України.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до висновку, що
рішення Житомирської митниці про
коригування митної вартості товарів:
№101040000/2014/300002/2 від 23.01.2014 року та картку
відмови в прийнятті митної декларації
№ 101040000/2014/00002 від 23.01.2014 року є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України від 13.03.2012, № 4495-VI (далі
- Кодекс, МК України).

Відповідно до ст.49 Кодексу встановлено,
що митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 ст.52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобо'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч.1, 2 ст.53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Кодексу у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст.53 МК України визначено, що
у разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.1 ст.54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару з наступних
підстав.

Встановлено, що позивачем надано
докази, які свідчать, що у Житомирської
митниці при визначенні митної вартості
товарів та під час здійснення
консультації з позивачем було
достатньо інформації, за якою митний
орган міг застувати метод визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що статтею 318 Митного кодексу
України, встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 р. № 3018-VІ "Про
внесення змін до Закону України "Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур", якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Зазначене узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

При винесенні рішення про коригування
митної вартості відповідач посилався
на наявність окремих розбіжностей, а
саме: в інвойсі від 29.11.2013 року № 13535/161262
не вказано проіформу-інвойс б/н від
17.10.2013 року.

При цьому суд зазначає, що наведеними
правовими нормами передбачено єдину
підставу для заборони застосування
методу визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту) -
не підтвердження декларантом
документально або не визначення
кількісно і достовірно та/або
відсутність хоча б однієї із складових
митної вартості, яка є обов'язковою при
її обчисленні.

Зазначені відповідачем розбіжності не
впливають на числові значення
складових митної вартості товарів і не
позбавляють ТОВ "Виробниче об'єднання
"Техна" права на застосування методу
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, з
врахуванням того, що позивачем
використані відомості, які повністю
підтверджені документально.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
Житомирською митницею неправомірно
відмовлено Товариству з обмеженою
відповідальністю "Виробниче об'єднання
"Техна" в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення та
коригування митної вартості товарів,
винесено картку відмови № 101040000/2014/00002
та рішення про коригування митної
вартості товарів від 23.01.2014 року
№101040000/2014/300002/2, оскільки декларантом
подано всі необхідні документи, які
підтверджували митну вартість товару,
зазначену у декларації.

Отже, позивачем при подачі
вантажно-митної декларації вірно
визначено митну вартість товару саме
за основним методом її визначення.

Відтак, всупереч ч.2 ст.72 КАС України
відповідач не навів обставин, які б
свідчили про існування достатніх
підстав для виникнення обґрунтованого
сумніву у Житомирської митниці щодо
вартості імпортованого товару, а також
не наведено будь-яких обставин, які б
перешкоджали визначенню митної
вартості товару за ціною договору, а
також не вказано жодних обґрунтованих
причин, які могли б слугувати підставою
для визначення митної вартості товару
за іншим, ніж основний, методом.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "29" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
об'єднання "Техна"
вул.Пушкіна,48,м.Новоград-Волинський,Жит
омирська область,11700

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,