Справа № 2а-230/11
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Справа № 9104/75787/12

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Гінди О.М., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Галицького відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради на
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 27 жовтня 2011 року по справі №
2а-230/11 за позовом ОСОБА_1 до Галицького
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про визнання
протиправними дій та стягнення
недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 жовтня 2010 року звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправними дії
відповідача щодо невиплати йому
разової щорічної грошової допомоги як
інваліду війни 3 групи до 5 травня 2010
року у встановленому розмірі та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату йому як
інваліду війни 3 групи разової грошової
допомоги до 5 травня 2010 року в розмірі
5768.00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував
посиланням на норми статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 27 жовтня 2011 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
невиплати позивачу щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня 2010 року в
належному розмірі та зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу разової щорічної
грошової допомоги до 5 травня 2010 року
відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з врахування
виплачених сум.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що розміри
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня у 2010 році було визначено
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 квітня 2010 року № 299 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується у 2010 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», а відповідно вказана
допомога була виплачена позивачеві в
розмірі 420.00 грн.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Суд вірно виходив з того, що позивач є
інвалідом війни 3 групи, а відповідно
має право на отримання щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
2010 року в розмірі семи мінімальних
пенсій за віком, так як питання виплати
інвалідам війни щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня
регламентується статтею 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», якою
передбачено, що щорічно до 5 травня
інвалідам війни 3 групи виплачується
разова грошова допомога у розмірі семи
мінімальних пенсій за віком.

Така редакція є чинною після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20
розділу ІІ Закону України від 28 грудня
2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
визнаних такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

При вирішенні даного спору суд першої
інстанції вірно виходив із загальних
засад пріоритету законів над
підзаконними нормативними актами,
посилаючись на те, що у 2010 році
при визначенні розміру щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
необхідно було застосовувати норми
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постанови Кабінету
Міністрів України від 07 квітня 2010 року
№ 299 «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2010
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача.

Також суд погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо
необхідності покладення обов'язку щодо
нарахування і виплати позивачу
грошової допомоги на відповідача у
справі, оскільки відповідно до частини
1 статті 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього ж Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення, і суд
не вправі перебирати на себе
повноваження, які законом покладені на
органи праці та соціального захисту
населення.

Однак, суд першої інстанції не чітко
вказав на розмір мінімальної пенсії за
віком, виходячи з якого відповідач
повинен здійснити нарахування та
виплату позивачу щорічної разової
грошової допомоги. Так як згідно із
чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір, немає, тому не слід
брати до уваги положення частини 3
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання разової грошової допомоги до
5 травня, передбаченої статтею 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу по суті,
однак, допустив помилкове застосування
норм матеріального права, що
відповідно до пункту 1 статті 201 КАС
України є підставою для зміни
оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207,
254, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицького відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 27 жовтня 2011 року по справі
№ 2а-230/11 за позовом ОСОБА_1 до
Галицького відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
визнання протиправними дій та
стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня -
змінити, виклавши третій абзац
резолютивної частини постанови в
наступній редакції:

«Зобов'язати Галицький відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 щорічної разової
грошової допомоги до 5
травня за 2010 рік відповідно до статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» як інваліду війни 3 групи в
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком з врахуванням статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
О.М. Гінда

А.Р. Курилець