Справа № 0308/19154/12; 2а/0308/1539/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014р.
Справа № 876/4047/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Луцької міської
ради, м.Луцьк

на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20.12.2012р. у
справі №0308/19154/12, 2а/0308/1539/12

за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк

до Луцької міської ради, м.Луцьк

про визнання нечинними та скасування
рішень міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2012р. ОСОБА_1 звернулась до Луцького
міськрайонного суду Волинської
області з адміністративним позовом до
Луцької міської ради Волинської
області про скасування рішення Луцької
міської ради від 31.10.2012р. №33/44 "Про
відмову у поновленні договору оренди
землі підприємцю ОСОБА_1 для
обслуговування торгового кіоску на
АДРЕСА_1" та рішення Луцької міської
ради від 31.10.2012р. №33/43 "Про відмову у
поновленні договору оренди землі
підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування
торгового кіоску на АДРЕСА_2",
зобов'язати Луцьку міську раду
поновити договори оренди землі із нею
на новий строк.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
21.02.2007р. між нею та Луцькою міською
радою були укладені договори оренди
землі, відповідно до яких Луцька міська
рада передала, а вона прийняла в
строкове платне користування земельні
ділянки для обслуговування торгових
кіосків на АДРЕСА_1, та на АДРЕСА_2, в
м.Луцьку, строком на 5 років, які
зареєстровані у Волинській
регіональній філії державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру"; всі умови
договорів виконувала належним чином.
Позивач зазначила, що у строк,
передбачений договором, для поновлення
дії договорів на новий строк
звернулася до Луцької міської ради із
заявою, у відповідь на яку отримала
вимогу про надання в дозвільний центр
Луцької міської ради певних
документів. 11.09.2012р. вона подала
витребовувані документи, але рішеннями
Луцької міської ради від 31.10.2012р. за
№№33/43, 33/44 їй було відмовлено у
поновленні дії договорів оренди землі.
ОСОБА_1 вважає оспорювані рішення
Луцької міської ради незаконними та
необґрунтованими, винесеними
безпідставно, оскільки вона виконувала
договори та належним чином звернулась
про поновлення їх на новий строк. Крім
того, позивач зазначила, що на даний час
продовжує користуватись земельними
ділянками, тому вважає договори оренди
поновленими на той же строк на тих же
умовах.

В судовому засіданні представником
позивача подано заяву про відкликання
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача поновити договори оренди
землі. Позовні вимоги в частині
визнання нечинними та скасування
рішень Луцької міської ради
представник позивача підтримав з
підстав, зазначених у
адміністративному позові. Суду
пояснив, що відмовою в поновленні
договорів оренди землі порушене
переважне право позивача як орендаря
на продовження їх на новий строк.

Ухвалою суду від 20.12.2012р. позовні вимоги
ОСОБА_1 до Луцької міської ради в
частині зобов'язання Луцької міської
ради поновити договори оренди землі
залишено без розгляду.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20.12.2012р.
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Луцької міської ради Волинської
області задоволено повністю, скасовано
рішення Луцької міської ради від
31.10.2012р. №33/44 "Про відмову у поновленні
договору оренди землі підприємцю
ОСОБА_1 для обслуговування торгового
кіоску на АДРЕСА_1"; дію договору оренди
землі від 21.02.2007р. на земельну ділянку
по АДРЕСА_1, укладеного між Луцького
міською радою та підприємцем ОСОБА_1
постановлено вважати поновленою на
строк та на умовах, передбачених у
договорі оренди землі від 21.02.2007р.,
зареєстрованого в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі 26.07.2007р. за №27; скасовано
рішення Луцької міської ради від
31.10.2012р. №33/43 "Про відмову у поновленні
договору оренди землі підприємцю
ОСОБА_1 для обслуговування торгового
кіоску на АДРЕСА_2"; дію договору оренди
землі від 21.02.2007р. на земельну ділянку
по АДРЕСА_2, у м.Луцьку, укладеного між
Луцького міською радою та підприємцем
ОСОБА_1 постановлено вважати
поновленою на строк та на умовах,
передбачених у договорі оренди землі
від 21.02.2007р., зареєстрованого в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі 26.07.2007р. за
№96.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач:
Луцька міська рада Волинської області,
яка у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що висновки,
викладені в постанові Луцького
місткрайнного суду Волинської області
від 20.12.2012р. не відповідають обставинам
справи, судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
та процесуального права, просила
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що підставами
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та (або) визначеній
законом компетенції, органу який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

Апелянт зазначає, що питання
поновлення договору оренди землі
підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування
торгового кіоску на АДРЕСА_2, та на
АДРЕСА_1, виносилось на розгляд сесії
Луцької міської ради і шляхом
голосування депутатами було прийнято
оскаржувані рішення. Апелянт вважає, що
процедура прийняття рішень,
встановлена ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Луцькою міською радою не була порушена,
рішення прийняті в межах повноважень,
визначених Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Земельним кодексом України, натомість,
суд першої інстанції скасовує
оскаржувані рішення Луцької міської
ради через відсутність мотивів
прийняття даних рішень. Апелянт вважає
таку позицію безпідставною, оскільки
ні норми Закону України "Про оренду
землі", ні Земельного кодексу України
не містять визначених підстав для
відмови у поновленні договору оренди.

Крім того, апелянт вважає, що судом
першої інстанції було поновлено дію
договору оренди землі від 21.02.2007р. на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, та
договору оренди землі від 27.02.2007р. на
земельну ділянку по АДРЕСА_2, у м.Луцьку,
що є порушенням виключної компетенції
органу місцевого самоврядування,
передбаченої Конституцією України,
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" на
здійснення права власності від імені
територіальної громади та управління
землями комунальної власності.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, тому колегія суддів,
керуючись вимогами ст.197 КАС України,
вважає можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, обговоривши доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
статтею 195 КАС України, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
міркувань:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
21.02.2007р. між ОСОБА_1 та Луцькою міською
радою в особі міського голови були
укладені два договори оренди землі,
відповідно до яких Луцька міська рада
передала, а ОСОБА_1 прийняла в строкове
платне користування земельні ділянки
для обслуговування торгового кіоску.
Один договір щодо земельної ділянки
загальною площею 20м2, яка знаходиться
на АДРЕСА_1, в м.Луцьку, кадастровий
номер 110100045 (договір зареєстрований в
Книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі 26.07.2007р. за
№97). Другий договір щодо
земельної ділянки загальною площею 16м2,
яка знаходиться на АДРЕСА_2, в м.Луцьку,
кадастровий номер 220310020 (договір
зареєстрований в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі 26.07.2007р. №96).

Встановлено, що позивач: ОСОБА_1
належним чином виконувала умови
укладених з Луцькою міською радою
договорів оренди землі, вчасно вносила
орендну плату, використовувала
земельні ділянки за цільовим
призначенням. Жодних претензій до
орендаря від орендодавця не було.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується наявними матеріалами
справи, позивач: ОСОБА_1 26.06.2012р., тобто
за 30 днів до закінчення строку дії
кожного із укладених з нею Луцькою
міською радою договорів оренди землі,
звернулась до Луцької міської ради із
заявою про поновлення дії договорів
оренди землі від 21.02.2007р.

16.07.2012р. виконавчим комітетом Луцької
міської ради була направлена вимога
ОСОБА_1 про надання до заяви про
поновлення договорів оренди землі
необхідних документів, а 11.09.2012р.
зазначені у вимозі документи були
надані Луцькій міській раді. 04.10.2012р.
відповідач повідомив позивача, що
питання поновлення договорів оренди
землі будуть включені в перелік питань,
що пропонуються для розгляду постійною
комісією міської ради з питань
земельних відносин та земельного
кадастру на 33 сесії міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Луцької міської ради від
31.10.2012р. №33/44 "Про відмову у поновленні
договору оренди землі підприємцю
ОСОБА_1 для обслуговування торгового
кіоску на АДРЕСА_1" та рішенням Луцької
міської ради від 31.10.2012р. №33/43 "Про
відмову у поновленні договору оренди
землі підприємцю ОСОБА_1 для
обслуговування торгового кіоску на
АДРЕСА_2", було відмовлено підприємцю
ОСОБА_1 у поновленні договорів оренди
землі. Підставою для відмови у рішенні
Луцької міської ради №33/43 зазначено, що
земельна ділянка на АДРЕСА_2 у м.Луцьку
є вільною та через неї проходять мережі
міських інженерних комунікацій. У
рішенні Луцької міської ради №33/44
підстав для відмови в поновленні
договору оренди не зазначено. Крім
цього, даними рішеннями зобов'язано
ОСОБА_1 в місячний термін забрати своє
майно із зазначених земельних ділянок.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1
виконувала свій обов'язок як
землекористувач відповідно до ст.96 ЗК
України, на даний час продовжує
користуватись (орендувати) земельними
ділянками на АДРЕСА_2, та на АДРЕСА_1, в
м.Луцьку, а орендодавцем: Луцькою
міською радою не направлялось орендарю
протягом одного місяця після
закінчення строку договору
листа-повідомлення про заперечення у
поновленні договору оренди землі.
Таким чином, в силу вимог ст.33 Закону
України "Про оренду землі", вони є
поновленими на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
укладеними між позивачем та
відповідачем договорами оренди землі

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема, з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із вимогами ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні спору
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та (або) визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів особи.

На підставі наведеного, слід вважати
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що оспорювані рішення суб'єкта
владних повноважень - Луцької міської
ради, не повністю відповідають
вищезазначеним вимогам Закону та
порушують право позивача на поновлення
саме із нею договорів оренди землі, як з
особою, яка належно виконувала
обов'язки землекористувача відповідно
до ст.96 ЗК України, та відповідно до
умов укладених договорів оренди землі
та Закону України "Про оренду землі",
належним чином звернулась про
поновлення договорів оренди та володіє
переважним правом на це, тому
оскаржувані рішення слід визнати
нечинними і скасувати.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає частковому
задоволенню, при цьому належить
визнати рішення Луцької міської ради
від 31.10.2012р. №33/44 "Про відмову у
поновленні договору оренди землі
підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування
торгового кіоску на АДРЕСА_1" та рішення
Луцької міської ради від 31.10.2012р. №33/43
"Про відмову у поновленні договору
оренди землі підприємцю ОСОБА_1 для
обслуговування торгового кіоску на
АДРЕСА_2" нечинними та скасувати.

Разом з тим, судом першої інстанції
помилково в резолютивній частині
проведено констатацію факту
поновлення спірних договорів оренди,
виходячи з вимог ч.2 ст.162 КАС України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцької міської
ради, м.Луцьк на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 20.12.2012р. у справі №0308/19154/12,
2а/0308/1539/12 за позовом ОСОБА_1, м.Луцьк до
Луцької міської ради, м.Луцьк про
визнання нечинними та скасування
рішень міської ради, - задоволити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20.12.2012р. у
справі №0308/19154/12, 2а/0308/1539/12 за позовом
ОСОБА_1, м.Луцьк до Луцької міської ради,
м.Луцьк про визнання нечинними та
скасування рішень міської ради, -
скасувати та прийняти нову, якою
позовні вимоги позивача задоволити
частково.

Визнати нечинним та скасувати рішення
Луцької міської ради від 31.10.2012р. №33/44
"Про відмову у поновленні договору
оренди землі підприємцю ОСОБА_1 для
обслуговування торгового кіоску на
АДРЕСА_1".

Визнати нечинним та скасувати рішення
Луцької міської ради від 31.10.2012р. №33/43
"Про відмову у поновленні договору
оренди землі підприємцю ОСОБА_1 для
обслуговування торгового кіоску на
АДРЕСА_2".

В іншій частині позовних вимог
позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга