Справа № 183/5107/13-а
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5107/13-а
№ 2-а/183/37/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

08.01.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі

судді Городецького Д.І.

розглянувши в м. Новомосковську в
порядку скороченого провадження
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковська про визнання дій
(бездіяльності) неправомірними,
зобов'язання провести перерахунок
виплат,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковська
про визнання дій (бездіяльності)
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивач
позивався на те, що він має статус
особи, постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що підтверджується відповідним
посвідченням.

Статтею 48 Закону України «По статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірах: особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії - п'ять
мінімальних розмірів заробітної плати.

Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковськ
виплатило йому щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік в розмірі 100 грн.,
що не відповідає вимогам законодавства
України.

04 липня 2013 року Управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковськ у відповідь на його
заяву, відмовило в проведенні виплат,
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «По статус та соціальний
захист громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи»

Позивач зазначив, що вважає дії
(бездіяльність відповідача
неправомірною, такою, що порушує
Законодавство України та його права.

В зв'язку з наведеним, позивач ОСОБА_1
просив суд визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковськ
щодо невиплати йому допомоги на
оздоровлення за 2011 рік, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії в розмірах,
передбачених ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - в розмірі
п'яти розмірів мінімальної заробітної
плати; зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплатити йому
допомоги на оздоровлення за 2011 рік, як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
в розмірах, передбачених ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
в розмірі п'яти розмірів мінімальної
заробітної плати, з урахуванням
виплачених сум.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають
задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на
2011 рік мав статус особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи 2
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням, перебуває на
обліку Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковськ.

Статтею 48 Закону України «По статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірах: особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії - п'ять
мінімальних розмірів заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачу в 2011
році була проведена виплата допомоги
на оздоровлення в сумі 100 грн., що
підтверджується листом Управління
праці та соціального захисту населення
від 04 липня 2013 року.

Вищезазначеним листом позивачу
відмовлено в проведенні перерахунку
виплати допомоги на оздоровлення, в
обґрунтування відмови Управління
праці та соціального захисту населення
посилалося на те, що у відповідності до
п.5 ст. 51 Бюджетного Кодексу України,
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та проводять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань. Згідно з бюджетними
призначеннями та враховуючи вимоги ст.
95 Конституції України, Бюджетного
Кодексу України, Кабінет Міністрів
України встановив гарантований
мінімальний розмір розрахункової
величини для виплат, передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Одноразова щорічна
допомога на оздоровлення в 2011 році була
нарахована в сумі 100 грн. у
відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України № 562 від 12 липня 2005
року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Суд приходить до переконання, що дії
Управління праці та соціального
захисту населення м. Новомосковськ є
протиправними, з наступного.

У відповідності до ст. 3 Конституції
України, права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст та
спрямованість діяльності держави,
держава відповідає перед людиною за
свою діяльність, утвердження і
забезпечення прав і свобод людини, що є
головним обов'язком держави;

На підставі ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України;

Ст. 22 Конституції України,
конституційні права та свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані;

У відповідності до ст. 46 Конституції
України, відповідно до якої, громадяни
мають право на соціальний захист у
випадках, передбачених законом;

Відповідно до ст. 48 Конституції
України, кожен має право на достатній
життєвий рівень для себе та для своєї
сім'ї, що включає достатнє харчування,
одяг, житло;

Ст. 55 Конституції України зазначає, що
права, свободи людини і громадянина
захищаються судом, кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб, кожен має право
будь-якими незабороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань;

На підставі ст. 55 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України;

Статтею 48 Закону України «По статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірах: особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії - п'ять
мінімальних розмірів заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачу в 2011
році була проведена виплата допомоги
на оздоровлення в сумі по 100 грн., що
підтверджується листом Управління
праці та соціального захисту
населення.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням Рішення Конституційного
суду України № 10-рп від 22 травня 2008
року, яким визнано неконституційними
зміни у вказану норму, щорічна допомога
на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
частину 4 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
в наступній редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними вказані зміни, а
отже з 22 травня 2008 року до спірних
правовідносин застосуванню підлягають
приписи частини 4 статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
викладено в наступній редакції:
«Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
3 категорії в розмірі трьох мінімальних
заробітних плат».

Виплати були проведені, як вбачається з
заперечень відповідача, згідно вимог
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в той час як відповідач
мав керуватись частиною 4 статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як нормою, що має вищу
юридичну силу, а отже при невиплаті
позивачеві допомоги на оздоровлення за
2011 рік відповідач діяв неправомірно.

Керуючись ст.2, 11, 69, 71, 94, 104, 158-159, 162, 163, 183-2
КАС України; ст.ст. 3, 19, 22, 46, 48, 55
Конституції України, ст. 48 Закону
України «По статус та соціальний
захист громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи»,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
м. Новомосковська щодо невиплати
ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 2 категорії
в розмірах, передбачених ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
в розмірі п'яти розмірів мінімальної
заробітної плати, за 2011 рік.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення м.
Новомосковська провести перерахунок
та виплатити ОСОБА_1, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії допомогу на
оздоровлення в розмірах, передбачених
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - в розмірі п'яти розмірів
мінімальної заробітної плати, за 2011
рік, з урахуванням виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

СУДДЯ
Д.І. Городецький