Справа № 803/1151/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. Луцьк
Справа № 803/1151/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання
Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Поліщука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області про визнання
протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, ОСОБА_3, підприємець)
звернувся в суд з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області (далі - відповідач,
інспекція, Інспекція ДАБК у Волинській
області) про визнання протиправною та
скасування постанови №20/1235 від 02
червня 2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02
червня 2014 року інспектором відповідача
було проведено позапланову перевірку
дотримання вимог містобудівного
законодавства на об'єкті
«реконструкція фойє будинку культури з
добудовою підсобних приміщень в с.
Жидичин, вул. Б. Хмельницького, 7,
категорія складності 2». За результатом
перевірки інспекцією встановлений
факт проведення реконструкції фойє та
здійснення добудови підсобних
приміщень без реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт, що є порушенням статті 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності». З наведених
підстав був складений протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 02 червня 2014 року та того
ж дня постановою №20/1325 на підприємця
накладено штраф у розмірі 43 848,00 грн на
підставі абзацу третього пункту 4
частини другої статті 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Позивач не погоджується з
вищенаведеною постановою, оскільки, на
його думку, у інспекції не було підстав
для проведення позапланової перевірки,
а сама перевірка проведена за
відсутності ОСОБА_3 Крім того, зазначає,
що накладенню штрафних санкцій передує
винесення припису про усунення
порушень містобудівного
законодавства, а вже за фактом
невиконання припису можливе
застосування штрафу. Додатково
зазначає, що він не є суб'єктом
містобудівної діяльності, оскільки
будівництво не входить до його
зареєстрованих видів економічної
діяльності згідно КВЕД.

З наведених підстав просить суд
визнати протиправною та скасувати
постанову №20/1235 від 02 червня 2014 року
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Представник позивача в судовому
засіданні та додаткових письмових
поясненнях від 02 липня 2014 року (а.с.37-38)
та 09 липня 2014 року (а.с.50-51) позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити. Пояснив суду, що 29 травня
2014 року ОСОБА_3 був у відрядженні по
діловим питанням в місті Одеса. На
питання суду, хто ж у даному випадку
підписав протокол про правопорушення
та акт перевірки пояснень надати не
зміг. Зазначив, що в акті не зазначено
опису суті порушення, а саме чому
інспекція вважає проведені роботи
новим будівництвом, а не підготовчими
роботами, реконструкцією чи
переплануванням. Крім того вважає, що
чинним законодавством не передбачено
право відповідача проводити додаткову
перевірку за зверненнями органів
місцевого самоврядування (обласних
рад).

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, в письмових запереченнях
від 01 липня 2014 року №1483/05-04 та його
представник у судовому засіданні
позовні вимоги не визнали та пояснили,
що штрафні санкції були накладені на
ОСОБА_3 правомірно, оскільки він
здійснював будівельні роботи
(прибудову до будинку культури) без
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт. Факт
виконання будівельних робіт
підтверджується фотофіксацією, про яку
зазначалося в протоколі та в акті
перевірки. З наведених підстав просив
суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи, суд дійшов висновку, що у
задоволенні адміністративного позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на адресу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області від Голови
Волинської обласної ради надійшов лист
від 11 квітня 2014 року №КВ133пр.Р138пр, в
якому повідомлено про факт звернення
мешканців села Жидичин (Луцький район)
щодо недопущення влаштування нічного
клубу в місцевому будинку культури
орендарем приміщення. З наведених
підстав інспекцію просили розглянути
звернення громадян та посприяти
вирішенню їх питання (а.с.76).

На підставі цього звернення, наказом
в.о. начальника Інспекції ДАБК у
Волинській області від 24 квітня 2014 року
№271/06-02 «Про проведення позапланових
перевірок» призначено у термін з 24 по 26
квітня 2014 року перевірку законності
проведення будівельних робіт з
облаштування нічного клубу в
приміщенні будинку культури
Жидичинської сільської ради по вул. Б.
Хмельницького, 1 (а.с.60).

Матеріалами справи підтверджується, що
на підставі наказу від 24 квітня 2014 року
№271/06-02 головним державним інспектором
Рибацьким В.М. того ж дня здійснено
виїзд до села Жидичин та проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
про що складено відповідний акт
(а.с.58-59). Зі змісту акту слідує, що в
приміщенні будинку культури
проводиться поточний ремонт та
планується відкриття молодіжного
клубу для організації дозволу молоді.
Перевірка проведена в присутності
Жидичинського сільського голови, який
підписав акт без зауважень (а.с.58-59). При
цьому, під час проведення цієї
перевірки була здійсненна
фотофіксація (а.с.68-75).

В подальшому, головний державний
інспектор Рибацький В.М. звернувся на
ім'я в.о начальника інспекції зі
службовою запискою від 15 травня 2014 року
та повідомив, що під час здійснення
перевірки 24 квітня 2014 року було
встановлено ознаки здійснення
будівельних робіт, на які не було
дозвільних документів. Просив надати
дозвіл на проведення додаткової
перевірки (а.с.57).

У зв'язку з наведеними обставинами, для
проведення додаткової перевірки по
зверненню Голови Волинської обласної
ради від 11 квітня 2014 року №КВ133пр. Р138пр,
наказом в.о. начальника Інспекції ДАБК
у Волинській області від 20 травня 2014
року №333/06-02 призначено позапланову
перевірку законності початку
будівельних робіт на земельній
ділянці, для обслуговування будинку
культури Жидичинської сільської ради.
Термін перевірки встановлений з 26 по 30
травня 2014 року (а.с.56).

Перевірка була проведена в присутності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, який
є власником будинку культури згідно
договору оренди (а.с.13).

За результатом перевірки головним
державним інспектором Рибацьким В.М. 29
травня 2014 року був складений акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, в якому
встановлений факт проведення
реконструкції фойє будинку культури,
здійснення добудови підсобних
приміщень до будинку культури (зведено
стіни, перегородки, покрівлю,
встановлено вікна та частково двері,
обштукатурено фасад). Об'єкт
відноситься до другої категорії
складності. Роботи здійснюються без
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт. З
висновками акту підприємець
ознайомився але не погодився (а.с. 52-53).

Також інспектором Рибацьким В.М. в
присутності підприємця був складений
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 29 травня
2014 року, в якому описані аналогічні за
змістом порушення. ОСОБА_3 також
зазначив, що не згідний з протоколом
(а.с.54-55).

Суд окремо зазначає, що як в протоколі
так і в акті перевірки від 29 травня 2014
року зазначено про факт здійснення
фотофіксації порушення. Засвідчені
примірники фотографій додані до
матеріалів справи (а.с.64-67).

На підставі вищенаведеного протоколу
та акту, постановою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області від 02
червня 2014 року №20/1325 за здійснення
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок їх виконання на
ОСОБА_3 накладений штраф у розмірі 43 848,00
грн відповідно до абзацу третього
пункту 4 частини другої статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» (а.с.9-10).

Надаючи правову оцінку постанові
інспекції від 02 червня 2014 року №20/1325,
суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли
стосовно притягнення до
відповідальності за здійснення
будівельних робіт без відповідних
дозвільних документів, а тому
врегульовані Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Законом
України «Про архітектурну діяльність»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт».

Відповідно до частин першої та другої
статті 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводить
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації. Виконувати будівельні
роботи, підключати об'єкт будівництва
до інженерних мереж та споруд без
реєстрації зазначеної декларації
забороняється.

Зазначена норма Закону конкретизована
у Порядку виконання будівельних робіт,
який затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року N
466 «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт» (далі
- Порядок №466).

Зокрема, за змістом пункту 1 Порядку
№466, до будівельних відносяться роботи
з нового будівництва, реконструкції,
технічного переоснащення діючих
підприємств, реставрації, капітального
ремонту. У пунктах 8-16 Порядку №466
визначений детальний порядок
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт, яка
здійснюється Інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу вищенаведених норм
законодавства можливо дійти висновку,
що виконанню робіт з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту на
об'єктах, які відносяться до І-ІІІ
категорії складності передує
реєстрація в органах Державної
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання цих
робіт.

В свою чергу, відповідальність за
виконання будівельних робіт без
реєстрації відповідної декларації
передбачена у пункті 4 частини другої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
диференційована в залежності від
категорії складності об'єкту.

Зокрема, за проведення будівельних
робіт без реєстрації декларації на
об'єктах I категорії складності
накладається штраф у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; на об'єктах II категорії
складності - у розмірі тридцяти шести
мінімальних заробітних плат; на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

У розглядуваному випадку, як
встановлено під час судового розгляду
та підтверджується письмовими
матеріалами справи, ОСОБА_3 без
реєстрації в органах Державної
архітектурно-будівельного контролю
відповідної декларації, здійснював
реконструкцію фойє будинку культури
села Жидичин, яке було передано йому в
оренду на підставі договору від 25
грудня 2013 року (а.с.47-49) та акту
прийняття-передачі основних засобів в
оренду від 27 грудня 2013 року (а.с.13).

Факт виконання реконструкції фойє
будинку культури, яка полягала у
зведені (прибудові) нових несучих стін,
перегородок, накритті покрівлею,
підтверджується відповідними
фотографіями, які були зроблені під час
проведення перевірок 24 квітня 2014 року
та 29 травня 2014 року (а.с.64-75). При цьому,
на одній з фотографій зафіксована
табличка з написом «Будинок культури.
Жидичинська сільська рада», тобто
міститься прив'язка на місцевості до
об'єкта, який передався в оренду
позивачу (а.с.69). Про здійснення
фотофіксації зазначено як в акті
перевірки, так і в протоколі від 29
травня 2014 року і позивачем з приводу
неї заперечень не заявлено (а.с.52-55).
Крім того, сам позивач в позовній заяві
зазначає та підкреслює, що він дійсно
проводив саме реконструкцію фойє
будинку культури (а.с.5).

З огляду на вищевикладене, оскільки
ОСОБА_3 здійснював реконструкцію фойє
будинку культури без реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт, тому до нього було
обґрунтовано та правомірно
застосовані штрафні санкції, які
передбачені у пункті 4 частини другої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Слід зазначити, що відповідальність у
цьому законі передбачена саме за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації, а не за
невиконання приписів контролюючих
органів, а тому доводи представника
ОСОБА_3, що накладенню штрафу повинно
було передувати винесення припису та
відмова підприємця виконати його, є
помилковими.

Суд не приймає до уваги доводів
представника позивача, що в акті та
протоколі від 29 травня 2014 року не
зазначено суть порушення з посиланням
на конкретні норми законодавства,
оскільки в описових частинах цих
документів чітко зазначено, що
порушення полягає у проведенні
реконструкції без реєстрації
відповідної декларації (а.с.52 зворот, 55).

Аналогічно помилковими є доводи
представника підприємця, що він
проводив підготовчі, а не будівельні
роботи, оскільки як вказано у Порядку
№466 підготовчі роботи- це роботи з
підготовки земельної ділянки,
влаштування огородження будівельного
майданчика та знесення будівель і
споруд, порушення елементів
благоустрою в межах відведеної
земельної ділянки, вишукувальні
роботи, роботи із спорудження
тимчасових виробничих та побутових
споруд, необхідних для організації і
обслуговування будівництва,
улаштування під'їзних шляхів,
складування будівельних матеріалів,
підведення тимчасових інженерних
мереж, а також з винесення інженерних
мереж та видалення зелених насаджень.

З наданих під час судового засідання
фотоматеріалів слідує, що зведена
підприємцем прибудова є капітальною
будівлею з фундаментом та не є
тимчасовою виробничою або побутовою
спорудою, яка необхідна для
організації і обслуговування
будівництва. Тому і роботи з
будівництва цієї прибудови
відносяться саме до будівельних, а не
підготовчих. До того ж, згідно положень
Порядку №466, на підготовчі роботи також
необхідна реєстрація відповідного
повідомлення в органах Державного
архітектурно-будівельного контролю.

Також суд вважає помилковими доводи
представника ОСОБА_3, що він не є
суб'єктом містобудування та не може
нести відповідальність згідно Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», оскільки за змістом
частини другої статті 2 цього закону,
відповідальність несуть суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно.

У даному випадку підприємцю ОСОБА_3
була передана в оренду частина будівлі
для здійснення господарської
діяльності, а проводячи її
реконструкцію він виконує одночасно
функцію замовника і підрядника
будівельних робіт. При цьому,
відповідальність за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації настає в незалежності від
того, чи зареєстровані у підприємця
коди видів економічної діяльності
(КВЕД), пов'язані з будівництвом у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Стосовно посилань представника
підприємця на допущення процесуальних
порушень під час здійснення перевірки
суд зазначає, що перевірка Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області була
проведена у повній відповідності до
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
який затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№553 (далі - Порядок №553).

Зокрема, як передбачено у пункті 7
Порядку №553, строк проведення
позапланової перевірки не може
перевищувати п'яти робочих днів, а у
разі потреби може бути одноразово
продовжений за письмовим рішенням
керівника відповідної інспекції чи
його заступника не більше ніж на два
робочих дні. Під час проведення
позапланової перевірки посадова особа
інспекції зобов'язана пред'явити
службове посвідчення та направлення
для проведення позапланової перевірки.

Тобто позапланова перевірка може
тривати до 5 робочих днів, з можливим
продовженням ще на 2 дні.

У даному випадку, на думку суду, накази
відповідача від 24 квітня 2014 року №271/06-02
та від 20 травня 2014 року №333/06-02 винесені
в межах одної суцільної позапланової
перевірки. При цьому в першому наказі
її термін проведення був визначений з 24
по 26 квітня 2014 року, а в другому наказі з
26 по 30 травня 2014 року. Інспекція ДАБК у
Волинській області закінчила
перевірку 29 травня 2014 року. Тобто,
фактично перевірка проводилася з 24 по 26
квітня 2014 року (3 робочих дні) та з 26 по 29
травня 2014 року (4 робочих дні) і
загальний строк її проведення
становить сім днів. З наведеного суд
доходить висновку, що відповідачем не
був порушений семиденний строк
проведення перевірки, який
передбачений у пункті 7 Порядку №553
(а.с.60, 66).

Крім того, як того вимагає пункт 7
Порядку №553, інспекцією було виписано
направлення на проведення перевірки,
яке наявне в матеріалах справи (а.с.80).

Суд не приймає до уваги посилання
представника підприємця, що ОСОБА_3 був
відсутній під час проведення перевірки
та перебував в м. Одеса (а.с.26-27),
оскільки зазначені обставини
спростовуються особистим підписом
позивача як в акті перевірки від 29
травня 2014 року, так і в протоколі від 29
травня 2014 року (а.с.53, 55 зворот).

Також безпідставними є посилання на
незаконність призначення перевірки,
оскільки ОСОБА_3 наказ на перевірку від
20 травня 2014 року №333/06-02 в судовому чи
адміністративному порядку не
оскаржував, допустив перевіряючого
інспекції до перевірки і наказ
вичерпав свою дію з моменту її
закінчення.

Крім того, слід зазначити, що можливі
процесуальні порушення з боку
перевіряючого Інспекції ДАБК у
Волинській області не спростовують
факт виявленого порушення у сфері
містобудівної діяльності, яке полягає
у виконанні будівельних робіт
(реконструкції) без реєстрації
відповідної декларації в органах
Державного архітектурно-будівельного
контролю.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, та його представник у
судовому засіданні в повній мірі
довели суду обґрунтованість та
правомірність постанови №20/1235 від 02
червня 2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони : на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Оцінивши постанову №20/1235 від 02 червня
2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на предмет відповідності
частині третій статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку, що вона
винесена на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією, Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року N 466 «Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт».

Оскільки фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 всупереч положенням статті 36
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» здійснював
реконструкцію фойє будинку культури
Жидичинської сільської ради без
реєстрації в органах Державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт, тому його було
правомірно притягнуто до
відповідальності, яка передбачена в
абзаці третьому пункті 4 частини другої
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
постановою №20/1235 від 02 червня 2014 року
накладено штраф у розмірі 43 848,00 грн (36
мінімальних зарплат). За таких обставин
у задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

За правилами частини третьої статті 4
Закону України «Про судовий збір», під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Ставка судового збору у даній справі з
позовної вимоги майнового характеру
становила 1,5 мінімальних заробітних
плат станом на січень 2014 року, тобто 1
827,00 грн. Позивач при поданні позову
сплатив 10% відсотків цієї суми, тобто
182,70 грн, що підтверджується
квитанціями №1569.444.1 від 13 червня 2014
року та №1569.614.1 від 17 червня 2014 року
(а.с.2, 20).

Оскільки суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог майнового характеру,
тому за правилами частини третьої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» решта суми ставки судового збору
у розмірі 1 644,30 грн (1 827,00 - 182,70) підлягає
стягненню з позивача на користь
Державного бюджету України.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Закону України «Про
архітектурну діяльність», Постанови
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року N 466 «Деякі питання
виконання підготовчих і будівельних
робіт», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області про визнання
протиправною та скасування постанови
№20/1235 від 02 червня 2014 року про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності -
відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ОСОБА_3, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 1 644,30 грн
(одна тисяча шістсот сорок чотири
гривні тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В. І.
Смокович

Повний текст постанови виготовлений 18
липня 2014 року.