Справа № 751/4724/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 751/4724/14
1-й інстанції: Мороз К.В.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого Карпушової О.В.,
суддів Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Новозаводського
районного суду Чернігівської області
від 30 травня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області, яким просив
визнати протиправними дії посадових
осіб відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області щодо винесення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документу) від
14.05.2014 року по виконавчому листу №
2-а-42/10, виданого 07.02.2014 року Київським
апеляційним адміністративним судом;
визнати протиправною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документу) від 14.05.2014 року по
виконавчому листу № 2-а-42/10, виданого
07.02.2014 року Київським апеляційним
адміністративним судом, хобов'язати
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області негайно виконати виконавчий
лист № 2-а-42/10 шляхом направлення
платіжних вимог до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Чернігівській області
для стягнення на користь ОСОБА_2 з
рахунку управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради 2532,00 грн. щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС; зобов'язати
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області надати, у десятиденний строк з
моменту отримання копії рішення суду,
звіт про виконання постанови суду.

Ухвалою суду згідно ч. 1 ст. 52 КАС
України замінено первинного
відповідача - Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області належним відповідачем -
Головним управлінням юстиції у
Чернігівській області.

Постановою Новозаводського районного
суду Чернігівської області від 30
травня 2014 р. відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
КАС України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 жовтня 2010
року по адміністративній справі №
2-а-42/08 постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 27
лютого 2008 року - скасовано. Позов
задоволено частково: «Визнано
протиправними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради щодо невиплати одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за
2007 рік, в розмірі передбаченому ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради провести виплату ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення за 2007 рік, в розмірі
передбаченому ст. 48 Закону №796-ХІІ з
розрахунку мінімальної заробітної
плати, розмір якої передбачений
Законом України «Про Державний бюджет
на 2007рік», з урахуванням проведених
виплат» ( а. с. 7-9).

Ухвалою Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 06 грудня 2013
року змінено спосіб і порядок
виконання вказаного судового рішення
шляхом стягнення з управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради на користь позивача 2532,0 грн. (дві
тисячі п'ятсот тридцять дві гривні)
щорічної допомоги на оздоровлення за
2007 рік як учаснику ліквідації аварії на
ЧАЕС, відповідно до ст. 48 Закону України
««Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» шляхом
списання вказаних коштів з
розрахункового рахунку управління
праці та соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради в Головному управлінні Державної
казначейської служби України в
Чернігівській області"( а. с. 5-6).

07 лютого 2014 Київським апеляційним
адміністративним судом позивачу року
видано виконавчий документ, згідно
якого ухвала від 06 грудня 2013 року про
зміну способу та порядку виконання
набрало законної сили 29 січня 2014 року
(а. с. 10)

13 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області з заявою про
відкриття виконавчого провадження на
виконання виконавчого листа № 2-а-42/08
від 07 лютого 2014р. (а. с. 10, 11).

Старшим державним виконавцем Сенченко
М.В. відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області 14 травня 2014 року прийнята
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) виконавчого листа виданого
Київським апеляційним
адміністративним судом 07 лютого 2014
року. Вказану постанову державний
виконавець мотивував тим, що
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» із заявою про
виконання рішення суду про стягнення
коштів з державного органу необхідно
звертатися до органу Державної
казначейської служби України, в якому
обслуговується боржник.

Копію постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження
ОСОБА_2 отримав 16 травня 2014 року.

Позивач, вважаючи вказану постанову
державного виконавця незаконною та
такою, що порушує його права, звернувся
до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції прийшов до
висновку, що державний виконавець
правомірно виніс постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження,
оскільки виконання рішень судів про
стягнення коштів, коли боржником є
державний орган, покладається
виключно на органи Державної
казначейської служби України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 цього Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом. До
виконавчих документів цим Законом
віднесені, зокрема, виконавчі листи, що
видаються судами (п. 1 ч. 2 ст. 17 цього
Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 25 зазначеного Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку та
згідно ч. 2 цієї ж статті зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
випадки, за яких державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження. Так, згідно з пунктом 8
названої правової норми, державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, саме
керуючись вищевказаною юридичною
нормою, відповідач відмовив ОСОБА_2 у
відкритті виконавчого провадження за
поданим ним виконавчим документом. При
цьому, державний виконавець послався
на положення Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI,
який набрав чинності 01.01.2013 року.

Названий Закон встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», та особливості їх
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 3 вказаного
Закону виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження», із заявою про
виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
Державної казначейської служби
України документи та відомості,
необхідні для перерахування коштів,
згідно з переліком, затвердженим
Кабінетом Міністрів України.

Крім того, пунктом 3 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників № 845
від 03 серпня 2011 року передбачено, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Як убачається із матеріалів справи,
боржником за виконавчим листом №2-а-42/08
є управління праці та соціального
захисту населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради.

Таким чином, примусове виконання
стягнення коштів з управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради, яке є державним органом,
починаючи з 01.01.2013 року повинне
здійснюватись Державною казначейською
службою України, а в державного
виконавця відсутні правові підстави
для виконання такого виконавчого
документа.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що позов не підлягає
задоволенню.

Доводи апелянта не заслуговують
уваги, оскільки не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 195, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Новозаводського районного суду
Чернігівської області від 30 травня 2014
р., залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного
суду Чернігівської області від 30
травня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління юстиції у
Чернігівській області про зобов'язання
вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий:
О.В.Карпушова

Судді:
Г.М.Бистрик

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.