Справа № 2а-1018/5/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/62574/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу Обухівської міської
ради Київської області (далі - Міська
рада) на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт» (далі - Товариство) до Міської
ради, треті особи: обслуговуючий
кооператив «Житлово-експлуатаційне
об'єднання «Веста» (далі - Об'єднання),
обслуговуючий кооператив
«Житлово-будівельний кооператив
«Трипільська брама» (далі - Кооператив),

про визнання недійсним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року Товариство звернулося
до суду з адміністративним позовом про
визнання недійсним рішення Міської
ради № 366 від 30.07.2009 року (далі - Рішення
№ 366) щодо розгляду питання з
регулювання земельних відносин.

На обґрунтування позову зазначило,
13.01.2004 року між Товариством та
виконавчим комітетом Міської ради був
укладений договір оренди земельної
ділянки, площею 0,9 га, розташованої на
вул. Лермонтова, 22 у м. Обухові,
Київської області, строком на 49 років.
Оскаржуваним рішенням зазначений
договір був безпідставно, без згоди
однієї із сторін скасований.

15 лютого 2012 року постановою
Обухівського районного суду Київської
області, у задоволенні позову
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції зазначив, що
оскаржуване рішення не суперечать
вимогам чинного законодавства.

26 вересня 2012 року постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду постанова
Обухівського районного суду Київської
області від 15 лютого 2012 року скасована,
позов задоволений.

Рішення № 366 визнане недійсним та
скасоване.

Міська рада звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Обухівського районного
суду Київської області, посилаючись на
порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 16.12.2003 року
виконавчий комітет Міської ради
прийняв рішення № 1440 щодо погодження
Товариству вибору земельної ділянки,
площею 0,9 га, на вул. Лермонтова, 22 у м.
Обухові, Київської області, для
будівництва житлового комплексу.

На виконання зазначеного рішення 13.01.2004
року між виконавчим комітетом Міської
ради та Товариством був укладений
договір оренди зазначеної земельної
ділянки. Відповідно до п.2.1 вказаного
договору земельна ділянка передана в
оренду Товариству, строком на 49 років.

Відповідно до умов договору сторони
дійшли згоди, що договір оренди
земельної ділянки може бути розірваний
за взаємною згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами їх
зобов'язань, передбачених у договорі, а
також з підстав, визначених ст. 26 Закону
України «Про оренду землі». Зміна,
припинення поновлення, розірвання
цього договору проводиться у
відповідності з вимогами розділу V -
Закону України «Про оренду землі».

30 липня 2009 року Міська рада прийняла
Рішенням № 366 щодо розгляду питань з
регулювання земельних відносин.

Відповідно до зазначеного рішення
договір оренди від 13.01.2004 року
достроково припинений шляхом
розірвання; спірна земельна ділянка
вилучена з користування Товариства та
наданий дозвіл Об'єднанню і
Кооперативу на виготовлення технічної
документації на цю земельну ділянку.

Колегія суддів, погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до Рішення № 366 Міська рада
в односторонньому порядку розірвала
укладений договір оренди земельної
ділянки, площею 0,9 га, та вилучила у
Товариства зазначену земельну ділянку.
Підставою для прийняття даного рішення
було нецільове використання земельної
ділянки.

Спірним рішенням фактично було
припинене право користування
Товариством спірної земельної ділянки,
на якій розміщені його будівлі.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу
України підставами припинення права
користування земельною ділянкою є: а)
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою; б)
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом; в)
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій; г)
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; ґ) використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням; д)
систематична несплата земельного
податку або орендної плати; е) набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці; є)
використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про
оренду землі» розірвання договору
оренди землі в односторонньому порядку
не допускається, якщо інше не
передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 143 Земельного кодексу
України коли земельна ділянка
використовується не за цільовим
призначенням, визначеним умовами
договору, та у спосіб, який суперечить
екологічним вимогам, суди, керуючись
ст. 32 Закону України «Про оренду землі»,
мають правові підстави для задоволення
вимог про розірвання договору оренди.

Згідно з п. 6.1 Договору оренди, договір
оренди земельної ділянки може бути
розірваний за взаємною згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір може
бути достроково розірваний за рішенням
суду в разі невиконання сторонами їх
зобов'язань, передбачених у договорі, а
також з підстави, визначених ст. 23
Закону України «Про оренду землі».

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що Рішенням № 366
договір оренди був розірваний в
односторонньому порядку без
відповідної згоди Товариства і в
позасудовому порядку, що є порушенням
умов договору, Земельного кодексу
України та Закону України «Про оренду
землі».

Відповідно до ст. 15 Земельного кодексу
України, ст., ст. 5, 6, 9, 10 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель», ст.
16 Закону України «Про охорону земель»
державний контроль за використанням та
охороною земель у системі центрального
органу виконавчої влади з питань
земельних ресурсів здійснюють
Державна інспекція з контролю за
використанням та охороною земель і її
територіальні органи.

Перевірка щодо дотримання вимог
земельного законодавства проводяться
державними інспекторами у
відповідності до «Порядку планування
та проведення перевірок з питань
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель».

Суд апеляційної інстанцій правильно
зазначив, що використання спірної
земельної ділянки не за цільовим
призначенням повинне бути зафіксоване
в акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, складеним
державною інспекцією з контролю за
використанням та охороною земель або
її територіальним органом, у
встановленому порядку та відповідної
форми. Міська рада не є компетентним
органом, який може визначати цільове
або нецільове використання землі.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Обухівської міської
ради Київської області залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.