Справа № К/9991/71069/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/71069/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Вербицької О.В., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хотинському
районі Чернівецької області

на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2010
року

та постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року

у справі №2а-73/10/2470 (№26053/10/9104)

за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Хотинському районі Чернівецької
області

про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватний підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Хотинському районі Чернівецької
області (далі - відповідач) про
скасування про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 17 квітня 2009
року №/0 та №/0.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2010
року адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
у Хотинському районі №/0 від 17
квітня 2009 року на суму 5260,00 грн. та
рішення ДПІ у Хотинському районі
№/0 на суму 41,30 грн. про
застосування до приватного підприємця
ОСОБА_1 штрафних санкцій. Ухвалено
вважати рішення скасованими з моменту
їх прийняття. Присуджено приватному
підприємцю ОСОБА_1 судові витрати -
державне мито у розмірі 3,40 грн. з
Державного бюджету України.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 12
квітня 2010 року скасовано та прийнято
нову постанову, якою позовні вимоги
задоволено частково. Скасовано рішення
ДПІ у Хотинському районі від 17 квітня
2009 року за №/0 в частині
застосування до приватного підприємця
ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 4760,00 грн. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено

В касаційній скарзі ДПІ у Хотинському
районі Чернівецької області,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2010
року та постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 вересня 2011 року в частині
задоволених позовних вимог і ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПА в Чернівецькій області була
проведена перевірка за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, а саме: господарської одиниці
- кафе-бару, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, який належить суб'єкту
господарської діяльності - ОСОБА_1, за
результатами якої складений акт
№0282/24/00/23/НОМЕР_1 від 11 квітня 2009 року.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені: вимоги
пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», які полягали: реалізації
товару на загальну суму 12,00 грн. без
застосування реєстратора
розрахункових операцій та без видачі
розрахункового документа; невиконанні
щоденно друку на реєстраторі
розрахункових операцій фіскальних
звітних чеків за 15 днів, а саме: за 08
березня 2008 року, за 11 травня 2008 року, за
20 травня 2008 року, за 05 червня 2008 року, за
06 червня 2008 року, за 01 листопада 2008 року,
за 15 листопада 2008 року, за 22 листопада
2008 року, за 23 листопада 2008 року, за 27
листопада 2008 року, за 13 січня 2009 року, за
23 січня 2009 року, за 14 лютого 2009 року, за 20
лютого 2009 року, за 27 лютого 2009 року;
невідповідності суми грошових коштів
на місці проведення розрахунків сумі
коштів, зазначеній у денному звіті
реєстратора розрахункових операцій;
вимоги пунктів 1, 2, 3 статті 3 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», які
полягали у здійсненні торгівельної
діяльності у період з 01 грудня 2008 року
по 08 грудня 2008 року без придбання
торгового патенту.

17 квітня 2009 року ДПІ у Хотинському
районі на підставі вказаного акта
перевірки прийняла рішення №/0,
яким згідно пунктів 1, 4 статті 17, статті
22 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
приватного підприємця ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 5260,00 грн.

17 квітня 2009 року ДПІ у Хотинському
районі на підставі вказаного акта
перевірки прийняла рішення №/0,
яким згідно частини 1 статті 8 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності»
застосувала до приватного підприємця
ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у
сумі 41,30 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що акт
перевірки №0282/24/00/23/НОМЕР_1 від 11 квітня
2009 року, на підставі якого прийняті
оспорювані рішення, був складений
посадовими особами із порушенням
встановленого законодавством України
порядку, з огляду на що не може бути
прийнятий судом як належний доказ.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
частково задовольняючи позовні вимоги,
виходив з того, що за вчинення порушень,
про які йдеться у пункті 4 статті 17
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.
Відмовляючи у задоволенні решти
позовних вимог, суд виходив з того, що
факти порушення вимог пунктів 1, 2, 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та пунктів 1, 2, 3 статті 3 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» не були
спростовані позивачем належними та
допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) у разі невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій за
рішенням відповідних органів
державної податкової служби України до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що податковий
орган неправомірно застосував до
приватного підприємця ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 4760,00 грн.,
оскільки невиконання зазначеного
обов'язку позивачем є єдиним
порушенням, незалежно від кількості
днів.

Таким чином, висновки суду апеляційної
інстанції про неправомірність
оспорюваного рішення в частині
застосованих до позивача штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 4760,00 грн.
згідно оспорюваного рішення від 17
квітня 2009 року №/0є
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

З огляду на те, що касаційна скарга не
містить посилань на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог, а судом касаційної
інстанції не встановлено таких
порушень згідно положень частини 2
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
залишенню без змін, а касаційна скарга -
без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Хотинському районі
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хотинському
районі Чернівецької області залишити
без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ О.В. Вербицька

_____________________ Т.М. Шипуліна