Справа № 826/20186/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Громадської
організації «Український
суспільно-правовий рух: Демократія
через право» до Міністерства охорони
здоров'я України, треті особи - Державне
підприємство «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України», Представництво «Наброс Фарма
ПВТ.ЛТД» про визнання протиправним та
скасування наказу, зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Український
суспільно-правовий рух: Демократія
через право» (надалі - Позивач/ГО
«УСПР:ДП») звернулась до суду з позовом
до Міністерства охорони здоров'я
України (надалі - Відповідач/МОЗ
України) в якому просила суд: визнати
протиправним та скасувати наказ МОЗ
України №128 від 23.02.2012 р. «Про державну
реєстрацію (перереєстрацію) лікарських
засобів та внесення змін у
реєстраційні матеріали» в частині п.2
перереєстрації та внесення до
Державного реєстру лікарських засобів
лікарського засобу «Флюколдекс»
(таблетки №4, №200) «Наброс Фарма
ПВТ.ЛТД» (п.44 додатку 2 до наказу МОЗ
України №128 від 23.02.2012 р. «Про державну
реєстрацію (перереєстрацію) лікарських
засобів та внесення змін у
реєстраційні матеріали»); зобов'язати
МОЗ України вилучити лікарський засіб
«Флюколдекс» (таблетки №4, №200), номер
реєстраційного посвідчення №UA/3708/01/01 з
Переліку зареєстрованих лікарських
засобів, які вносяться до Державного
реєстру лікарських засобів України;
визнати протиправним та скасувати
наказ МОЗ України про реєстрацію
лікарського засобу «Флюколдекс»
(таблетки №4, №200) та видачу
реєстраційного посвідчення №UA/3708/01/01;
припинити дію реєстраційного
посвідчення №UA/3708/01/01 на лікарський
засіб «Флюколдекс» (таблетки №4, №200);
зобов'язати МОЗ України вилучити номер
реєстраційного посвідчення №UA/3708/01/01 з
Державного реєстру лікарських засобів
України лікарські засоби.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 березня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково, скасовано п.44
додатку 2, затвердженого наказом МОЗ
України №128 від 23.02.2012 р. «Про державну
реєстрацію (перереєстрацію) лікарських
засобів та внесення змін у
реєстраційні матеріали», а саме в
частині перереєстрації та внесення до
Державного реєстру лікарських засобів
лікарського засобу «Флюколдекс» (форма
випуску - таблетки №4, №200; заявник -
«Наброс Фарма ПВТ.ЛТД»; країна - Індія;
виробник - «Наброс Фарма ПВТ.ЛТД»;
країна - Індія; реєстраційна процедура
перереєстрація у зв'язку із
закінченням терміну дії
реєстраційного посвідчення; зміна
адреси заявника; введення додаткової
дільниці виробництва; зміна
специфікації готового лікарського
засобу; приведення назв допоміжних
речовин до вимог наказу МОЗ України від
19.06.2007 р. №339; умова відпуску - з
рецептом).

Не погоджуючись з постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
березня 2014 року Державне підприємство
«Державний експертний центр
Міністерства охорони здоров'я України»
звернулося до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, що прибули в судове засідання,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
23.12.1999 р. МОЗ України було зареєстровано
лікарський засіб «Флюколдекс»
(таблетки №4, №12, №200), про що «Наброс
Фарма ПВТ. ЛТД» (Індія) було видано
реєстраційне посвідчення №Р.12.99/01260.

23.02.2012 р. МОЗ України було видано наказ
№128 «Про державну реєстрацію
(перереєстрацію) лікарських засобів та
внесення змін у реєстраційні
матеріали», в п.44 додатку №2 якого було
проведено перереєстрацію лікарського
засобу «Флюколдекс» (таблетки №4, №200)
заявника «Наброс Фарма ПВТ. ЛТД»
(Індія). Перереєстрація проведена у
зв'язку із закінченням терміну дії
реєстраційного посвідчення, зміни
адреси заявника, введення додаткової
дільниці виробництва, зміни
специфікації готового лікарського
засобу, приведення назв допоміжних
речовин до вимог наказу МОЗ України №339
від 19.06.2007 р.

27.02.2012 р. МОЗ України було видано
Реєстраційне посвідчення на
лікарський засіб №UA/3708/01/01, щодо
перереєстрації лікарського засобу
«Флюколдекс» (таблетки №4, №200)
заявника «Наброс Фарма ПВТ.ЛТД» (Індія)
в Україні терміном на 5 років.

Позивач, не погоджуючись з вчиненою МОЗ
України діями, звернувся до суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що ГО
«УСПР:ДП» є належним позивачем за
даними вимогами, а позовні вимоги є
законними і обґрунтованими в частині.

Однак колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України
позивачем є, зокрема, особа, на захист
прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС
України, є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

З наведених норм права вбачається, що
фізична та юридична особа може
звернутися до адміністративного суду з
позовом про визнання неправомірними
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, зокрема, у тому
випадку, якщо такі дії безпосередньо
впливають на її права, свободи та
інтереси у сфері публічно-правових
відносин.

Тобто, фізична та юридична особа
наділена правом оскаржити до суду не
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єкта владних повноважень, які, на її
думку, були вчинені з порушенням вимог
закону, а лише ті, що мають безпосереднє
відношення до особи, яка подала
адміністративний позов.

З наведеного вбачається, що
звертаючись до суду з позовом про
оскарження наказів МОЗ України та
зобов'язання вчинити дії ГО
«Український суспільно-правовий рух:
Демократія через право» зобов'язана
була зазначити не лише в чому полягала
неправомірність, на її думку, наказу
відповідача, а й чим таки накази
порушують її права та інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Звертаючись до суду з даним позовом ГО
«Український суспільно-правовий рух:
Демократія через право» зазначила, що
відповідачем було порушено її право на
правову державу, демократичне
суспільство, а також порушено
конституційний інтерес у правовій
державі та безпечних лікарських
засобах.

Однак, яким чином оскаржуваний наказ
впливає на права та інтереси позивача у
сфері публічно-правових відносин,
останній не пояснив.

Разом з тим, позивач зазначив, що
відповідно до п. 2.1 статуту ГО
«Український суспільно-правовий рух:
Демократія через право» головною метою
діяльності об'єднання є захист прав та
інтересів громадян України від
протиправних рішень, дій та
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Положеннями п. 2.3.7 статуту передбачено,
що для досягнення вказаної мети ГО
«Український суспільно-правовий рух:
Демократія через право» звертається до
відповідного суду для оскарження дій,
рішень, бездіяльності, якщо вони
порушують Конституцію України,
демократичні принципи, положення
чинного законодавства України тощо.

З наведеного вбачає, що даний позов був
поданий ГО «Український
суспільно-правовий рух: Демократія
через право» на захист не власних
інтересів, а інтересів інших осіб -
громадян України.

КАС України передбачено можливість
звернення до суду з адміністративним
позовом в інтересах інших осіб, проте
виключно у випадках, передбачених
законом.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 60 КАС
України у випадках, встановлених
законом, Уповноважений Верховної Ради
України з прав людини, органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, фізичні та юридичні
особи можуть звертатися до
адміністративного суду із
адміністративними позовами про захист
прав, свобод та інтересів інших осіб і
брати участь у цих справах.

Натомість в даному випадку право ГО
«Український суспільно-правовий рух:
Демократія через право» на звернення
до суду з даним позовом закріплене
виключно у статуті об'єднання, проте не
передбачене в законодавстві України.

Порядок утворення, реєстрації,
діяльності та припинення громадських
об'єднань визначені Законом України
«Про громадські об'єднання». Права
громадський об'єднань, які надані їм
для здійснення своєї мети (цілей),
визначені у ст. 21 вказаного Закону.

Разом з тим, вказаною нормою права не
передбачено наявність у громадських
об'єднань права звернення до суду з
позовом в інтересах інших осіб.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що ГО «Український суспільно-правовий
рух: Демократія через право» є
неналежним позивачем за даним позовом,
що є підставою для відмови в його
задоволенні.

Таким чином, судова колегія вважає що
заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів, у відповідності
до ст. 205 КАС України, приходить до
висновку, що постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати та
ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Державний експертний
центр Міністерства охорони здоров'я
України» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 березня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Постанова складена у повному обсязі
21.07.2014р.

Головуючий суддя

Гром Л.М.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.