Справа № 820/7702/13-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 липня 2014 року м. Київ
В/800/3006/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
березня 2014 року Верховним Судом
України у справі за його позовом до
Голови Жовтневого районного суду міста
Харкова Старостіна Володимира
Вадимовича про встановлення дійсності
і чинності та встановлення наявності
або відсутності повноважень,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 пред'явив у суді
позов, в якому просив встановити
дійсність і чинність або нечинність
оспорюваного акту індивідуальної дії -
акту передачі цивільної справи, а також
наявність або відсутність у
відповідача повноважень на створення
вказаного акту і дій, що слідували за
його складенням.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 2 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року, відмовлено у відкритті
провадження у справі, оскільки дану
позовну заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27 березня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 залишено без
задоволення, а рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

25 червня 2014 року, разом із заявою про
перегляд Верховним Судом України
зазначеної ухвали суду касаційної
інстанції, ОСОБА_6 надіслав до Вищого
адміністративного суду України
клопотання про поновлення
процесуального строку подання такої
заяви.

Клопотання мотивував тим, що ухвала
Вищого адміністративного суду України
від 27 березня 2014 року була надіслана на
його адресу лише 17 квітня 2013 року,
що підтверджується листом Вищого
адміністративного суду України від 15
червня 2014 року №5-3858, внаслідок чого він
був позбавлений можливості своєчасно
подати заяву.

З огляду наведені заявником обставини,
колегія суддів вважає за можливе
поновити ОСОБА_6 цей процесуальний
строк.

Що ж стосується самої заяви про
перегляд судового рішення, то вона
подана ОСОБА_6 з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: положень
статей 2, 3 та 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Як приклад неоднакового застосування
цих правових норм ОСОБА_6 вказує ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 лютого 2013 року у справі за
його позовом до Жовтневого районного
суду міста Харкова, Голови Жовтневого
районного суду міста Харкова про
визнання дій щодо повторного
автоматичного розподілу судових справ
у зв'язку з перебуванням судді у
відпустці незаконними.

Згідно зі статтею 235 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) Верховний Суд
України переглядає судові рішення в
адміністративних справах виключно з
підстав і в порядку, встановлених цим
Кодексом.

Пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України встановлено, що заява про
перегляд рішення суду касаційної
інстанції з мотивів неоднакового
правозастосування може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права;
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Конкретизуючи зміст цих складових
Пленум Вищого адміністративного суду
України у своїй постанові "Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України" від 13 грудня 2010 року № 2
роз`яснив, що подібність правовідносин
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Як слідує з ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
березня 2014 року, про перегляд якої
ставиться питання, суд касаційної
інстанції, залишаючи без змін рішення
судів першої й апеляційної інстанцій,
погодився з їх висновком, що позовні
вимоги про встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
голови суду на створення оспорюваного
акту та дій, які слідували за ним,
пред'явлені ОСОБА_6 як фізичною особою,
а тому не можуть бути предметом
публічно-правового спору, на який
відповідно до статті 17 КАС України
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

В ухвалі ж Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 лютого 2013
року, на яку посилається заявник,
судами встановлено, що предметом
судової перевірки у справі є
правомірність дій голови суду щодо
повторного автоматичного розподілу
судової справи у зв'язку з перебування
судді у відпустці. У зв'язку з цим,
зазначений суд дійшов висновку, що
ОСОБА_6 ставить питання про захист
своїх процесуальних прав у спорі із
посадовими особами, які є суб'єктами
владних повноважень, що виключає
розгляд справи у порядку цивільного
судочинства.

Аналіз судового рішення, на яке
посилається заявник, обґрунтовуючи
заяву, дає підстави вважати, що
правовідносини, які виникли між
сторонами у цьому спорі, не подібні до
спірних відносин у справі, що
розглядається, оскільки це рішення
ухвалене за інших фактичних обставин
справи та іншого предмету спору,
установлених судом. Відмінність між
фактичними обставинами та предметом
спору у справі, про перегляд рішення у
якій подано заяву, і у справі, рішення в
якій надане для порівняння, не дає
можливості дійти висновку про
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для допуску справи
до провадження Верховного Суду України
для перегляду судового рішення немає.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк подання заяви
про перегляд судового рішення.

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Голови Жовтневого
районного суду міста Харкова
Старостіна Володимира Вадимовича про
встановлення дійсності і чинності та
встановлення наявності або
відсутності повноважень, для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 27 березня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
В.В. Швець

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка

Я.Л. Іваненко

М.Г. Кобилянський