Справа № 522/9119/14-а
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9119/14-а
Номер провадження 2а/522/722/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

« 03» липня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у
складі:

Головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейка В’ячеслава
Павловича, за участю третьої особи
Головного управління державної
казначейської служби України в
Одеській області про визнання
неправомірними дій державного
виконавця неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейка В.П., за участю
третьої особи Головного управління
державної казначейської служби
України в Одеській області, у якому
просить визнати дії останнього з
відмови у відкритті виконавчого
провадження - неправомірними та
зобов'язати його відкрити виконавче
провадження, посилаючись на те, що за
постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 21 березня 2012 року йому
було видано 18 квітня 2014 року виконавчий
лист № 2а/1522/6200/11, який він подав на
виконання до головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, проте йому
було відмовлено із посиланням на те, що
даний виконавчий лист необхідно
пред'явити до виконання до органів
державної виконавчої служби України,
проте після цього постановою
відповідача від 16 травня 2014 року йому
було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження із посиланням
на те, що даний виконавчий лист
підлягає пред'явленню до органів
Державної казначейської служби
України.

Позивач у судове засідання не з'явився,
звернувся до суду із заявою, у якій
просив розглянути справу за його
відсутності, адміністративний позов
підтримав.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи сповіщений належним
чином, про поважні причини неявки у
судове засідання суд не сповістив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, суд
прийшов до наступного.

18 квітня 2014 року Приморським районним
судом міста Одеси було видано
виконавчий лист про стягнення з
Департаменту праці і соціальної
політики Одеської міської ради на
користь ОСОБА_1 недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру 4
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням вже проведеної виплати.

З даного виконавчого листа вбачається,
що він виданий на виконання постанови
Приморського районного суду м. Одеси
від 21 березня 2012 року.

22 квітня 2014 року позивач звернувся до
головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області із заявою про
виконання даного виконавчого листа.

Листом головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області № 16-08/820-4740 від 8 травня
2014 року позивача було повідомлено, що
виконавчий лист не підлягає виконанню
в органах Державної казначейської
служби України, оскільки судове
рішення, на підставі якого він був
виданий було ухвалене до набрання
чинності Законом України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

15 травня 2014 року позивач звернувся до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області із заявою про
примусове виконання вказаного
виконавчого листа.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Румейка В.П. від 16 травня 2014 року було
відмовлено в прийнятті до провадження
вказаного виконавчого листа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання даного
виконавчого листа. При цьому
відповідач послався на чинності Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та п. 4 ч. 1 ст.
26 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 2 Закону
України «Про виконавче провадження»,
рішення про стягнення коштів з
державних органів, державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Органи, установи, організації та особи,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, не є органами примусового
виконання, крім органів та посадових
осіб, які виконують рішення про
притягнення до кримінальної або
адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 цього Закону,
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
«Про виконавче провадження», із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п. 1 розділу ІІ Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» цей Закон набрав
чинності з 1 січня 2013 року.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ даного
Закону, виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Закон України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо виконання
судових рішень», яким розділ ІІ було
доповнено пунктом 3 вищевказаного
змісту, набув чинності 16 жовтня 2013 року.

Таким чином, оскільки норма п. 3 розділу
ІІ Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
пов'язує його розповсюдження саме із
датою ухвалення судового рішення, а не
з датою набрання ним чинності, то п. 3
розділу ІІ Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» розповсюджується, у
тому числі, й на постанову Приморського
районного суду м. Одеси від 21 березня 2012
року.

За таких обставин та з огляду на прямий
законодавчий припис, викладений у п. 3
розділу ІІ даного Закону про те, що якщо
рішення суду про стягнення коштів або
виконавчі документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення, суд доходить
до висновку про те, що у державного
виконавця не було підстав відмовляти у
відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України,
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, суд доходить до висновку
про обґрунтованість позову та
наявність підстав для його
задоволення.

На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 158 - 163, 167, 181, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейка В’ячеслава
Павловича, за участю третьої особи
Головного управління державної
казначейської служби України в
Одеській області про визнання
неправомірними дій державного
виконавця неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейка В’ячеслава
Павловича з відмови у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №
2а/1522/6200/11, виданого 18 квітня 2014 року
Приморським районним судом міста Одеси
про стягнення з Департаменту праці і
соціальної політики Одеської міської
ради на користь ОСОБА_1 недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру 4 мінімальних
заробітних плат, з урахуванням вже
проведеної виплати.

Зобов'язати старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Румейка В’ячеслава Павловича відкрити
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №
2а/1522/6200/11, виданого 18 квітня 2014 року
Приморським районним судом міста Одеси
про стягнення з Департаменту праці і
соціальної політики Одеської міської
ради на користь ОСОБА_1 недоплаченої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру 4 мінімальних
заробітних плат, з урахуванням вже
проведеної виплати.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.В.Суворова

03.07.2014