Справа № 1423/9324/2011
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/9324/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 08 липня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
нарахування та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги по
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФ
України в Центральному районі м.
Миколаєва (надалі - УПФ) про нарахування
та виплату щомісячної державної
соціальної допомоги відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» починаючи з 01.01.2008 року по
30.06.2011 року та в подальшому.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 08.07.2013 року
адміністративний позов - задоволено
повністю. Зобов'язано УПФ нарахувати та
виплатити позивачу у відповідності до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період
часу з 05.02.2011 року по 30.06.2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі УПФ ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставинам справи,
судова колегія доходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, суд першої інстанції правильно
визнав право позивача на державну
соціальну допомогу відповідно до вимог
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Позивач звернувся до суду за захистом
своїх порушених прав 05.08.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи положення ст.99 КАС України,
позивачем було порушено строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є
поважною причиною пропуску строку
звернення до суду.

За таких підстав судова колегія
доходить до висновку, що права позивача
підлягають захисту з 05.02.2011 року, що
також вірно було встановлено судом
першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції
безпідставно обмежив строк
нарахування та виплати щомісячної
державної соціальної допомоги
позивачу, встановивши кінцеву дату їх
нарахування та виплати 30.06.2011 року,
оскільки позивач в позовній заяві не
обмежував цей строк.

Колегія суддів зазначає, що законом не
встановлюється а ні строковість, а ні
обмеження у часі цих видів виплат. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплат не є строковим, а тому не
може бути призначений на якийсь строк.
В цьому випадку визначається лише дата,
з якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін, або строк, на який
призначається пенсія не може
встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Враховуючи викладене, виплату пенсії
позивачу не може бути обмежено
будь-яким кінцевим терміном або
строком, оскільки це б обмежувало право
позивача на отримання державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Зазначена позиція суду апеляційної
інстанції узгоджується із позицією
Верховного Суду України, викладеною у
постанові від 19.03.2013 року у справі
№21-53а13.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
щодо перерахунку та виплати пенсії
позивачу з 05.02.2011 року необґрунтовано
обмежив такий перерахунок та виплату
кінцевою датою - 30.06.2011 року.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що згідно змін у
законодавстві щодо зазначених виплат,
які виникли у зв'язку з прийняттям
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491-VI
частиною 7 якого передбачено, що
положення ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідний рік.

На виконання вимог Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14.06.2011 року №3491-VI 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011 року.

Таким чином, законодавством не було
припинено виплати щомісячного
підвищення до пенсії, а було
встановлено інший розмір, ніж було
передбачено ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції яка діяла до набрання Законом
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» 19.06.2011 року чинності.

Враховуючи, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
процесуального права, судова колегія
на підставі п.1 ч.1 ст.201 КАС України,
вважає необхідним змінити рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ч.10 ст.1832, ст.195, ст.197, п.2 ч.1
ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.207, ч.5 ст.254
КАС України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва -
задовольнити частково.

Абзац 2 постанови Центрального
районного суду м. Миколаєва від 08 липня
2013 року змінити, виклавши його в
наступній редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_4 пенсії, починаючи з 05
лютого 2010 року по 22 липня 2011 року,
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
підвищивши її на 30% мінімальної пенсії
за віком (розмір якої встановлений ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування»), та продовжувати
нарахування і виплату ОСОБА_4
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» на весь час дії цього
Закону, з урахуванням фактично
проведених виплат.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський А.Г. Федусик