Справа № 2а-0913/1979/11
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 р. Справа № 876/3330/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів

Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

представника позивача
ОСОБА_1,

третіх осіб
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_4 на постанову Рожнятівського
районного суду Івано-Франківської
області від 17 серпня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Липовицької
сільської ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області, третіх
осіб на стороні відповідача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання незаконними
рішень,

встановив :

30.03.2011 року ОСОБА_4 звернулась в
Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області з позовом
до Липовицької сільської ради
Рожнятівського району
Івано-Франківської області про
визнання незаконними рішень
Липовицької сільської ради від 19.03.2010
року та 04.07.2010 року, мотивуючи позовні
вимоги тим, що рішенням Липовицької
сільської ради від 19.03.2010 року «Про
розгляд заяв громадян» відмінено пункт
7 рішення Липовицької сільської ради
від 22.12.2009 року в частині передачі у
власність ОСОБА_4 земельної ділянки в
урочищі Щовб площею 0,0877 га та внесено
зміни в пункт 7 рішення Липовицької
сільської ради від 22.12.2009 року і
передано у власність ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 0,25 га по АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку і
земельну ділянку в урочищі Щовб площею
0,3377 га для ведення особистого
селянського господарства. Рішенням
Липовицької сільської ради від 04.07.2010
року відмінено пункт Х рішення
Липовицької сільської ради від 19.03.2010
року «Про розгляд заяв громадян» і
викладено його в новій редакції -
передано у власність ОСОБА_2 для
обслуговування житлового будинку
земельну ділянку площею 0,2483 га по
АДРЕСА_1, якою користувалась покійна
сестра ОСОБА_5, і для ведення особистого
селянського господарства в урочищі
Щовб земельну ділянку площею 0,3377 га.

Вважає позивач ОСОБА_4 такі
рішення незаконними, оскільки
протиправно, без її згоди і відповідної
заяви вилучено у неї земельну ділянку
площею 0,0877 га в урочищі Щовб с.Липовиця
для ведення особистого селянського
господарства і безпідставно цю
земельну ділянку передано у власність
її сестрі - ОСОБА_2, чим порушено її
право на користування, володіння та
розпорядження належною їй земельною
ділянкою.

Постановою Рожнятівського
районного суду Івано-Франківської
області від 17.08.2011 року в задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено. Постанова
мотивована тим, що рішення сільською
радою винесено законно, з врахуванням
всіх обставин, які мали значення для
його прийняття. Рожнятівським районним
судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 до
прийняття оскаржуваного рішення
сільської ради ( 19.03.2010 року ) не набула
права власності на земельну ділянку
площею 0,0877 га в урочищі Щовб і не
виготовила державного акта на землю, а
такий державний акт після 19.03.2010 року
виготовлений її сестрою ОСОБА_2, але на
час прийняття судового рішення не
підписаний сільським головою через
наявність спору про землю у суді.

Не погодившись із постановою,
позивач подала апеляційну скаргу.
Вважає постанову незаконною та
необґрунтованою, ухваленою з неповним
з'ясуванням всіх обставин, що мають
значення для справи, невідповідністю
висновків суду обставинам справи,
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
фактично користується земельною
ділянкою з 2007 року і підстав для
надання її ОСОБА_2 немає. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову про
задоволення її позовних вимог.

Постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2012 року апеляційну скаргу
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано
незаконним та скасовано рішення
Липовицької сільської ради від 19.03.2010
року в частині відміни рішення
Липовицької сільської ради від 22.12.2009
року, яким ОСОБА_4 передано у власність
земельну ділянку площею 0,0877 га в
урочищі Щовб для ведення особистого
селянського господарства та визнано
незаконним і скасовано рішення
Липовицької сільської ради від 04.07.2010
року в частині передачі у власність
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,2483 га
для обслуговування житлового будинку
по АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12 березня 2014 року
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року скасовано, а справу направлено до
суду апеляційної інстанції на новий
розгляд у зв'язку з порушенням цим
судом норм матеріального та
процесуального права та неповним
з'ясуванням всіх обставин справи.

Під час апеляційного розгляду
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу з підстав, що у ній
зазначені.

Треті особи на стороні
відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 заперечили
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та прийнявши до
уваги ухвалу Вищого адміністративного
суду України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а провадження
у справі - закриттю з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 статті 17 КАС
України встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема,спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 у
справі № 1-6/2010 за конституційним
поданням Вищого адміністративного
суду України щодо офіційного
тлумачення положень частини першої
статті 143 Конституції України, пунктів
«а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного
кодексу України, пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
положення пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України стосовно
поширення компетенції
адміністративних судів на «спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності» слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно із статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин,
розглядаються судами в порядку
цивільного судочинства, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

З аналізу позовних вимог ОСОБА_4
вбачається, що підставою звернення її
до суду стало порушення її права на
користування земельною ділянкою
рішенням 25 сесії п'ятого
демократичного скликання Липовицької
сільської ради від 19.03.2010 року «Про
розгляд заяв громадян», а також
рішенням 29 сесії 5 демократичного
скликання Липовицької сільської ради
від 04.07.2010 року «Про розгляд заяв
громадян села».

Тобто, предметом даного спору є захист
права позивача на користування
земельною ділянкою, яка оспорюваними
рішеннями сільської ради передана у
власність третій особі - ОСОБА_2

Як встановлено апеляційним судом,
третя особа ОСОБА_2 отримала 30.03.2011 року
державний акт на право власності на
земельну ділянку, право власності на
частину котрої оспорюється позивачем
у розглядуваному позові, тобто набула
право власності на земельну ділянку.

Таким чином, даний спір фактично є
спором про право власності на землю,
спором про право цивільне.

Враховуючи, що між позивачем та третьою
особою - ОСОБА_2 існує спір про право,
колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку, що такий спір
має розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини
першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин, оскаржувана
постанова суду підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі, а
позивач ОСОБА_4 має право звернутися до
суду з даним позовом в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206,
254 КАС України, суд

ухвалив :

Постанову Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 17
серпня 2011 року скасувати.

Провадження у справі № 2а-0913/1979/11 за
позовом ОСОБА_4 до Липовицької
сільської ради Рожнятівського району
Івано-Франківської області, третіх
осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
незаконними рішень сесії Липовицької
сільської ради закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складення її в повному обсязі.

Головуючий

Л.П. Іщук

Судді

В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Ухвала в повному обсязі складена 11.07.2014
року