Справа № 445/114/14-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року м.
Львів Справа № 876/3353/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області на ухвалу Золочівського
районного суду Львівської області від
29 січня 2014 року по справі №
445/114/14-а за заявою заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Львівській області Матвеюк Олесі
Петрівни про зміну способу виконання
судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділ державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Львівській області Матвеюк О.П.
звернулася до суду із заявою, в якій
просила змінити спосіб виконання
судового рішення від 21 березня 2012 року
по справі № 2а-2173/11, шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області на користь ОСОБА_1 підвищення
до пенсії як дитині війни за період з 18
січня 2011 року по 31 березня 2011 року
включно у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з врахуванням частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум за цей
період, що становить 274.77 грн.

Ухвалою Золочівського районного суду
Львівської області від 29 січня 2014 року
заяву заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області Матвеюк О.П.
задоволено. Змінено спосіб виконання
постанови Золочівського районного
суду Львівської області від 21 березня
2012 року на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області в користь ОСОБА_1 підвищення до
пенсії в розмірі 274.77 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказану ухвалу та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні заяви про
зміну способу виконання судового
рішення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції, задовольняючи
заяву про зміну способу виконання
судового рішення, фактично змінив суть
цього рішення, а також не врахував, що
розпорядженням перераховано пенсію
ОСОБА_1 відповідно до судового рішення,
що свідчить про його виконання в межах
наданих йому повноважень.

Позивач в судовому засіданні заперечив
проти вимог апеляційної скарги,
посилаючись на те, що оскаржувана
ухвала постановлена з дотриманням норм
процесуального права, просив відмовити
в її задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися, хоча їх
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, оскаржувану
ухвалу - скасувати та прийняти нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
заяви про зміну способу виконання
судового рішення з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 105
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд на
підставі пункту 2 частини 2 статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Постановою Золочівського районного
суду Львівської області від 21 березня
2012 року зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни ОСОБА_1 за період з 18 січня 2011 року
по 31 березня 2011 року включно у розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
врахуванням частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Тобто, вказане рішення містить вимоги
зобов'язального характеру.

Натомість, заступник начальника
відділу державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області Матвеюк О.П.
фактично просила змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови, хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не врахував
відмінності між вимогою
адміністративного позову як можливим
видом захисту порушених прав позивача
та способом виконання судового
рішення, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною 1 статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування цієї норми
є наявність обставин, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів для реалізації вже
ухваленого ним рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, встановленими раніше. Таким
чином, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, у
виняткових випадках може змінити
спосіб та порядок виконання судового
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Як видно з матеріалів справи, виконання
постанови суду першої інстанції
неможливе через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на вказані особливості, що стосуються
зміни способу виконання судового
рішення, та помилково задовольнив
заяву заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області Матвеюк О.П. про
зміну способу виконання судового
рішення, змінивши при цьому його суть,
що належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Враховуючи те, що фактичні обставини
справи судом першої інстанції
встановлено повно та правильно, але
допущено порушення норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання,
відповідно до повноважень наданих
статтями 199, 202 Кодексу
адміністративного судочинства, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволенні заяви про
зміну способу виконання судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199, 202, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області задовольнити, ухвалу
Золочівського районного суду
Львівської області від 29 січня 2014 року
по справі № 445/114/14-а - скасувати і
постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні заяви
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Золочівського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Львівській області Матвеюк О.П. про
зміну способу виконання судового
рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.Я. Качмар

О.І. Мікула

Повний текст ухвали виготовлено 15
липня 2014 року.