Справа № 801/508/13-а
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року м.
Київ К/800/22758/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло О.М.Судді:
Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Державної податкової служби України в
АР Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
28.01.2013 р.

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 08.04.2013 р.

у справі №801/508/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данкан»

до Державної податкової служби України

та Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі АР Крим Державної
податкової служби

про визнання протиправними дій та
спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Данкан» звернулось
до суду з позовом до Державної
податкової служби України та Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим Державної податкової служби
про визнання протиправними дій та
спонукання до виконання певних дій.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
28.01.2013 р., залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2013 р.,
позов задоволено, визнано
протиправними дії Державної
податкової служби України щодо
неприйняття як податкової звітності
декларації з податку на додану
вартість позивача за листопад 2012 року,
зобов'язано Державну податкову
інспекцію у м. Сімферополі АР Крим
Державної податкової служби
відобразити показники декларації з
податку на додану вартість позивача за
листопад 2012 року в картці особовому
рахунку, зобов'язати Державну
податкову інспекцію у м.Сімферополі АР
Крим Державної податкової служби
надати звіт про виконання судового
рішення протягом 20 днів після набрання
рішенням суду законної сили.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить їх скасувати та прийняти
нове, яким у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу на адресу суду
касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачем засобами
електронного зв'язку подано до ДПІ у м.
Сімферополі податкову декларацію з
податку на додану вартість за листопад
2012 року із довідкою про залишок суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду; розрахунком бюджетного
відшкодування, розшифровкою
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів та
реєстром виданих та отриманих
податкових накладних.

Квитанціями від 19.12.2012 р. № 1 ДПС
України доведено до відома позивача
про неприйняття декларації за листопад
2012 року, довідки про залишок суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, розрахунку бюджетного
відшкодування, розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів та реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних у зв'язку із тим, що позивач
не значиться в Реєстрі платників ПДВ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пунктом 49.8 ст.49 Податкового кодексу
України встановлено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
органу державної податкової служби.
Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Судовими інстанціями зазначалось, що
надана позивачем декларація із ПДВ за
листопад 2012 року із довідкою про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду; розрахунком
бюджетного відшкодування,
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних, копії
яких наявні в матеріалах справи, не
містять будь-яких порушень наведених
вище норм законодавства.

Згідно з п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу
України за умови дотримання платником
податків вимог цієї статті посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
зареєструвати податкову декларацію
платника датою її фактичного отримання
органом державної податкової служби.

Пунктом 49.11 ст. 49 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі подання
платником податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Як свідчать матеріали справи та
вбачається з довідки про взяття на
облік платника податків, позивач
перебуває на обліку у ДПІ у м.
Сімферополь АРК з 20.08.2007 р. за № 20293.

Актом ДПІ у м. Сімферополі від 29.06.2011 р.
№ 341/15-2 оформлене рішення про
анулювання реєстрації платника ПДВ
позивача, яке визнано протиправним та
скасоване постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
05.10.2011 р., залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24.01.2012 р., у
справі №2а-8138/11/0170/12.

Відтак, суди попередніх інстанцій
обгрунтовано визначились із тим, що
правові підстави вважати позивача
особою, не зареєстрованою платником
ПДВ, на час подання податкової
декларації із ПДВ за листопад 2012 року у
відповідачів були відсутні.

Відповідно до п. 49.10 ст. 49 Податкового
кодексу України, відмова посадової
особи органу державної податкової
служби прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Таким чином, судова колегія
погоджується із доводами судів
попередніх інстанцій, відповідно до
яких зволікання податкового органу у
виконанні рішення суду, що набрало
законної сили та яким скасовано
рішення податкового органу про
анулювання свідоцтва платника податку
позивача, не може бути перешкодою для
здійснення платником податку свого
обов'язку подавати податкову
звітність.

Наведене дозволило судам дійти
обґрунтованого висновку стосовно
відсутності підстав для неприйняття
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за листопад
2012 року та наявності правових підстав
зобов'язати податковий орган
відобразити показники декларації з
податку на додану вартість позивача за
листопад 2012 року в картці особовому
рахунку.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію судів попередніх інстанції.

На підставі викладеного та зважаючи на
приписи ч. 3 ст. 220№ КАС України судова
колегія Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку, що
порушень або неправильного
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
не вбачається, а тому касаційну скаргу
слід відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової служби України в АР Крим
залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
28.01.2013 р. та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 08.04.2013 р. у справі №801/508/13-а залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.