Справа № 2а-10979/11/1370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014р.
Справа № 876/3639/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (відповідача-1 у справі):
Водолазський І.Д.,

відповідача-2 у справі: не
з'явився

позивача у справі:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Львівської митниці
Міндоходів, м.Львів

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р. у
справі №2а-10979/11/1370

за позовом ОСОБА_2, м.Стрий Стрийського
району Львівської області

до відповідача-1: Львівської митниці
Міндоходів, м.Львів

відповідача-2: Державної митної служби
України, м.Київ

про визнання протиправним наказу,
поновлення на посаді, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2013р. позивач: ОСОБА_2 звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду із Заявою про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду,
просив стягнути з Львівської митниці
на його користь середній заробіток за
час затримки виконання рішення суду з
29.12.2011р. по 30.11.2012р. в сумі 43814,55грн.

У судовому засіданні Львівського
окружного адміністративного суду
25.09.2013р. представником відповідача було
подано довідку-розрахунок суми
вимушеного прогулу ОСОБА_2, з якої
вбачається, що за час вимушеного
прогулу за період з грудня 2011р. по
грудень 2012р. ОСОБА_2 підлягає до
нарахування 42619,50грн., в тому числі
підлягає утриманню податків т зборів
8602,75грн., до виплати - 34016,75грн. ОСОБА_2 з
вказаною сумою погодився.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р. у
справі №2а-10979/11/1370 заяву задоволено
повністю, стягнуто з Львівської
митниці Міндоходів на користь ОСОБА_2
34016,75грн.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач-1 у
справі: Львівська митниця Міндоходів,
який у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні заяви позивача
відмовити. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що питання щодо
виконання судового рішення в частині
поновлення на роботі позивачем довший
час не ініціювалось ні перед
відповідачами, ні перед підрозділом
державної виконавчої служби, позивачем
штучно створено умови для звернення до
суду з вимогами про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання судового рішення. Крім того,
апелянт зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано посилається
на ст.236 КЗпП України, яка є нормою
матеріального права та гарантує
фізичним особам оплату вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
про поновлення на роботі працівника,
оскільки для реалізації гарантованого
трудовим законодавством права
необхідно застосовувати норми ст.267 КАС
України.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
07.07.2014р. з'явився представник апелянта
(відповідача-1 у справі): Водолазський
І.Д., який доводи, викладні в
апеляційній скарзі, підтримав у
повному обсязі, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2
про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду
відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти доводів апеляційної скарги
заперечив, зазначив, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, просив апеляційну
скаргу Львівської митниці Міндоходів
залишити без задоволення, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р.
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2011р. у
справі №2а-10979/11/1370 адміністративний
позов ОСОБА_2 до Львівської митниці
Міндоходів, Державної митної служби
України про визнання протиправним
наказу, поновлення на посаді, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу задоволено, визнано
протиправним та скасовано накази
Держмитслужби України від 22.09.2011р.
№2104-к "Про припинення перебування на
державній службі" в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах ОСОБА_2 з 23.09.2011р.,
Львівської митниці від 23.09.2011р. №859-к
"Про оголошення наказу Держмитслужби
України" в частині, що стосується
ОСОБА_2, зобов'язано поновити ОСОБА_2 на
посаді головного інспектора відділу
митного оформлення №1 митного поста
"Мостиська" Львівської митниці та
стягнути з Львівської митниці на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 23.09.2011р. по
28.12.2011р. в сумі 12730,50грн. В резолютивній
частині постанови суду зазначено, що в
частині поновлення на роботі та
стягнення середньої заробітної плати
за один місяць в сумі 3966,75грн. постанова
суду виконується негайно.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012р.
апеляційні скарги Державної митної
служби України та Львівської митниці
залишено без задоволення, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2011р. -
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13.02.2014р. касаційні скарги
Державної митної служби України та
Львівської митниці Міндоходів
відхилено, постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
28.12.2011р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.09.2012р.

Наказом Державної митної служби
України від 30.11.2012р. №2775-к ОСОБА_2
поновлено на посаді головного
інспектора відділу митного оформлення
№1 митного поста "Мостиська" Львівської
митниці з 23.09.2011р.

Наказом №1523-к від 03.12.2012р. ОСОБА_2
звільнено із займаної посади за
власним бажанням відповідно до ст.38
КЗпП України у зв'язку із виходом на
пенсію.

Таким чином, постанова суду про в
частині поновлення на посаді ОСОБА_2
була виконана 30.11.2012р.

Приймаючи оскаржувану постанову від
25.09.2013р., Львівський окружний
адміністративний суд виходив з того, що
постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2011р. у
справі №2а-10979/11/1370 про поновлення
ОСОБА_2 на посаді в силу закону
підлягала негайному виконанню, про
даний факт у належний спосіб було
доведено до відома відповідачів,
оскільки їх представник був присутній
при оголошенні судового рішення,
отримав копію постанови суду під
розписку. З огляду на вказане вище, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що Державна митна служба
України допустила протиправну
затримку виконання судового рішення,
що підлягало негайному виконанню, та в
такий спосіб порушила правопорядок і
охоронювані КЗпП права заявника
(позивача у справі) ОСОБА_2 Таким чином,
порушені права поновленого судом
працівника ОСОБА_2 повинні бути
відновлені у передбачений ст.236 КЗпП
спосіб - шляхом стягнення на його
користь середнього заробітку за час
затримки виконання судового рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
не погоджується та зазначає наступне:

Колегія суддів апеляційного суду
звертає увагу на те, що в порядку ст.236
КЗпП України підлягає стягненню у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника.

Відповідно до вимог ч.1 ст.255 КАС
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.258 КАС України,
за кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист. Якщо судове рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
чи проти кількох відповідачів, суд має
право видати кілька виконавчих листів,
точно зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

З наведених норм КАС України зрозуміло,
що у випадку добровільного невиконання
постанови суду про поновлення на
посаді у відносинах публічної служби,
таке судове рішення виконується
примусово після отримання позивачем в
суді виконавчого листа та його
пред'явлення у встановленому Законом
України "Про виконавче провадження"
порядку для примусового виконання до
органів державної виконавчої служби.

З огляду на вимоги ст.236 КЗпП України,
підставою для виплати незаконно
звільненому працівнику середнього
заробітку є затримка власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення про поновлення на роботі.

Обов'язок власника або уповноваженого
ним органу виплатити працівникові
середній заробіток за час затримки
виконання рішення про поновлення його
на роботі настає тоді, коли така
затримка була допущена з вини власника
або уповноваженого ним органу.

При цьому, враховуючи конституційно
закріплений принцип свободи вибору
громадянами виду своєї трудової
діяльності, та з метою визначення свого
бажання працювати після прийняття
судового рішення про поновлення на
посаді, необхідна ініціатива
поновленої особи з цього питання перед
працедавцем. Визнане судом право
працівника на поновлення на роботі має
приватний характер, тому не може бути
реалізоване без волевиявлення цього
працівника. Більше того, відновлення в
правах працівника без його ініціативи
може призвести до порушень
законодавства (нез'явлення на роботі
без поважних причин, тобто прогулу,
безпідставної виплати заробітної
плати, зокрема, у разі перебування
особи на обліку в центрі зайнятості,
порушення антикорупційного
законодавства у разі працевлаштування
особи під час вимушеного прогулу в
іншій структурі, що у разі поновлення
призведе до роботи за сумісництвом,
тощо).

Крім того, статтею 29 КЗпП України
передбачено певні обов'язки власника
або уповноваженого ним органу щодо
працівників, які прийняті, поновлені на
посаді. Виконання цих обов'язків
можливе лише за ініціативними діями
обох сторін у трудових правовідносинах
(працівника та працедавця).

Таким чином, враховуючи те, що з дати
постановлення судом рішення про
поновлення позивача на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення №1 митного поста "Мостиська"
Львівської митниці ОСОБА_2 не звертався
до відповідачів з вимогою про його
поновлення, виконавчий лист в суді не
отримував, відтак і не пред'являв до
виконання, тому задоволення вимог
заяви про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на посаді є
безпідставним.

Із врахуванням наведених вище норм
законодавства та фактичних обставин
справи, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції при розгляді
адміністративної справи зроблено
висновки, які не відповідають
обставинам справи та наявним у ній
доказам, не дотримано норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, у випадках
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міндоходів, м.Львів на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р. у
справі №2а-10979/11/1370 за позовом ОСОБА_2,
м.Стрий Стрийського району Львівської
області до відповідача-1: Львівської
митниці Міндоходів, м.Львів,
відповідача-2: Державної митної служби
України, м.Київ, про визнання
протиправним наказу, поновлення на
посаді, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, - задоволити.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р. у
справі №2а-10979/11/1370 за позовом ОСОБА_2,
м.Стрий Стрийського району Львівської
області до відповідача-1: Львівської
митниці Міндоходів, м.Львів,
відповідача-2: Державної митної служби
України, м.Київ, про визнання
протиправним наказу, поновлення на
посаді, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, - скасувати та
прийняти нову, якою у задоволенні заяви
позивача відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення постанови в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 11.07.2014р.