Справа № 810/3150/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року м. Київ
810/3150/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.

представників сторін:

від позивача - Косяк О.В.,

від відповідача - Синебок І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного
підприємства «Еркер»

до Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської
області

про визнання
протиправними і скасування вимог

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Приватне підприємство «Еркер» з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області про визнання протиправними і
скасування вимог від 16.07.2009 № Ю-2527, від
04.03.2010 № Ю-2527, від 05.05.2010 № 2527.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що підприємство не має боргу
перед Управлінням Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області, що підтверджується даними
платіжних доручень.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17.06.2010, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011 позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.04.2014 скасовано постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 17.06.2010 і
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 23.05.2014
позовну заяву прийнято до провадження
і призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 18.06.2014 представник
позивача подав заяву від 17.06.2014
№ 691 про уточнення позовних вимог, в
якій просив суд визнати протиправними
та скасувати вимоги від 16.07.2009 № Ю-2527,
від 04.03.2010 № Ю-2527, від 05.05.2010 № 2527, від
02.01.2013 № Ю-2527.

Відповідач позову не визнав. Його
представник у судовому засіданні проти
позову заперечував і зазначив, що
позивач помилково вважає додані до
матеріалів справи платіжні доручення,
документами які підтверджують сплату
коштів, оскільки днем сплати страхових
внесків є день списання установою
банку коштів із банківського рахунку
платника. Переказ коштів по зазначеним
платіжним дорученням не був завершений
і відповідно до відповіді банку, кошти
з рахунку позивача не були списані.
Отже, станом на час розгляду справи
заборгованість позивача перед
відповідачем не погашена, таким чином,
підстави для скасування спірних вимог
відсутні.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014
позовну заяву в частині визнання
протиправною і скасування вимоги від
02.01.2013 № Ю-2527 залишено без розгляду, у
зв'язку із пропуском позивачем строку
на звернення до суду щодо оскарження
даної вимоги.

Таким чином, предметом спору у даній
адміністративній справі є визнання
протиправними і скасування вимог від
16.07.2009 № Ю-2527, від 04.03.2010 № Ю-2527, від 05.05.2010
№ Ю-2527.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку проте, що позов
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Судом встановлено, що Приватне
підприємство «Еркер» є юридичною
особою 22.05.2007 зареєстрованою
Виконавчим комітетом Білоцерківської
міської ради Київської області.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 20 березня, 18 травня і 15 червня
2009 року подав 6 платіжних доручень на
загальну суму 317 372 гривні 23 копійки до
Білоцерківського відділення АБ «Банк
регіонального розвитку», якими доручив
Банку перерахувати страхові внески із
свого розрахункового рахунку на
рахунок відповідача.

16.07.2009 Управлінням Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області прийнято вимогу про сплату
боргу № Ю-2527 у сумі 306694,16 грн.

04.03.2010 Управлінням Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області прийнято вимогу № Ю-2527 про
сплату боргу у сумі 92724,81 грн.

05.05.2010 Управлінням Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області прийнято вимогу № Ю-2527 про
сплату боргу у сумі 93140,81 грн.

Непогоджуючись із прийнятими
відповідачем вимогами про сплату
боргу, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (надалі - Закон № 1058-IV),
Інструкцією «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 за № 21-1.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV
страхові внески - кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно зі статтею 5 Закону № 1058-IV, цей
Закон регулює відносини, що виникають
між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 14 Закону № 1058-IV
страхувальниками відповідно до цього
Закону є роботодавці підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Статтею 15 Закону № 1058-IV визначено, що
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники.
Страхувальники набувають статусу
платників страхових внесків до
Пенсійного фонду з дня взяття їх на
облік територіальним органом
Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 6 частини другої
статті 17 Закону № 1058-IV страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Із аналізу наведених норм Закону № 1058-IV
вбачається, що страхові внески на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є обов'язковими платежами,
які сплачуються страхувальниками.

Відповідно до статті 20 Закону № 1058-IV (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що сплата страхових
внесків здійснюється виключно в
грошовій формі шляхом внесення
відповідних сум страхових внесків до
солідарної системи на банківські
рахунки виконавчих органів Пенсійного
фонду (частина четверта). У разі
перерахування сум страхових внесків у
безготівковій формі з банківського
рахунку страхувальника на банківський
рахунок органу Пенсійного фонду, днем
їх сплати вважається день списання
установою банку, установою Державного
казначейства України суми платежу з
банківського (спеціального
реєстраційного) рахунку
страхувальника незалежно від часу її
зарахування на банківський рахунок
органу Пенсійного фонду.

Згідно з абзацом третім пункту 3.9
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року № 22 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29 березня 2004 року за № 377/8976 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) документальним
підтвердженням про сплату платником
утриманих із заробітної плати/доходу
сум податків і зборів/страхових
внесків є примірники платіжних
доручень про їх перерахування, у яких у
реквізиті "Призначення платежу"
платник зазначив період, за який
заробітна плата нарахована, а банк
платника заповнив реквізит «Дата
виконання», або оригінал документа
відповідного органу про звільнення
цього платника від сплати податку чи
збору/страхового внеску, або наявність
за ним переплати.

Як було зазначено судом постановою
Київського окружного
адміністративного суду від 17.06.2010, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011 позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.04.2014 скасовано постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 17.06.2010 і
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Як вбачається із ухвали Вищого
адміністративного суду України від
09.04.2014, суд касаційної інстанції
зазначив, що оскільки на платіжних
дорученнях про перерахування
відповідачу страхових внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування, взятих до уваги судами,
наявні лише відмітки Банку про їх
прийняття та відсутні відмітки про їх
опрацювання, то, враховуючи наведені
норми законодавства, вони не є доказом
оплати позивачем внесків до Пенсійного
фонду. Отже, висновок судів попередніх
інстанцій про виконання позивачем
своїх зобов'язань зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування є
передчасним.

Відповідно до частини п'ятою статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України висновки і мотиви, з яких
скасовані рішення, є обов'язковими для
суду першої чи апеляційної інстанції
при розгляді справи.

Під час розгляду справи судом
досліджувались додані до позовної
заяви платіжні доручення, на яких, як, у
тому числі, зазначив суд касаційної
інстанції, відсутні відмітки про їх
опрацювання банком. Будь-яких інших
платіжних доручень або платіжних
документів на виконання вимог ухвали
суду від 23.05.2014 позивачем суду надано не
було. Позивач не спростував доводів
відповідача щодо ненадходження коштів
на рахунки Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області.

Крім того, відповідно до наявної в
матеріалах справи копії листа АБ «Банк
Регіонального Розвитку» від 15.02.2010 №
01/477 вбачається, що переказ коштів ПП
«Еркер» для сплати страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не був
завершений.

Таким чином, фактично кошти не були
зараховані на рахунок Пенсійного фонду
України, а отже позивачем не виконано
обов'язку щодо сплати страхових
внесків, що також підтверджується
даними виписки з картки особового
рахунку страхувальника, яка надана
суду відповідачем.

За наведених обставин відповідачем
обгрунтовано прийнято відповідні
вимоги, тому суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими і такими, що
задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н
О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 23 червня 2014 р.