Справа № 810/3605/14
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 червня 2014 року № 810/3605/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Шевченко А.В.,
розглянувши матеріали
адміністративної справи

за позовомХарківського національного
університету внутрішніх справ
(представник - Фесик Антон
Володимирович)догромадянки
ОСОБА_2простягнення витрат, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2014 до Київського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Харківський національний
університет внутрішніх справ
(представник - Фесик Антон
Володимирович), з адміністративним
позовом до громадянки ОСОБА_2 про
стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням особи у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України в сумі 18 396, 47 гривень.

Статтею 107 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суддя після одержання позовної заяви
з`ясовує, чи відповідає позовна заява
вимогам, встановленим статтею 106
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У статті 106 Кодексу адміністративного
судочинства України наведені вимоги до
позовної заяви.

В силу положень частини третьої статті
106 Кодексу адміністративного
судочинства України, до позовної заяви
додається також документ про сплату
судового збору, крім випадків, коли
його не належить сплачувати.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, позивачем до
позовної заяви не додано документу про
сплату судового збору, натомість
надано клопотання про звільнення від
сплати судового збору, враховуючи те,
що позивач повністю фінансується з
Державного бюджету і інші джерела
доходів у позивача відсутні. Також
позивач у вказаному клопотанні
посилається на постанову Кабінету
Міністрів України від 01.03.2014 № 65 «Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету», а саме на
пункт 11, в якому мова йде про
першочерговий порядок здійснення
Державною казначейською службою
платежів. Зазначив, що у відповідності
до вимог вказаної постанови, ГУ ДКС
України у Харківській області не
здійснює платежі за дорученням
позивача щодо сплати судового збору у
першочерговому порядку.

Вищевказане клопотання про звільнення
позивача від сплати судового збору не
підлягає задоволенню з підстав його
необґрунтованості та відсутності на
підтвердження викладених в ньому
обставин документально підтверджених
доказів не здійснення ГУ ДКС України у
Харківській області платежів, зокрема,
щодо сплати судового збору за подання
позовних заяв до суду.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3
частини другої статті 4 Закону України
від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі
змінами та доповненнями), за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставку судового збору
встановлено як 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1, 5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальних
заробітних плат у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду.

Згідно з частиною третьою статті 4
Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про
судовий збір» (зі змінами та
доповненнями), під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

В той же час, статтею 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» встановлено, що мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі з 1
січня складає 1 218 гривень.

Однак, фактично, позивач за подання
адміністративного позову судовий збір
не сплатив.

Слід зазначити, що позовні вимоги
позивача стосуються вимог майнового
характеру (щодо стягнення з
відповідача витрат, пов'язаних з
утриманням особи у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України в сумі 18 396, 47 гривень - пункт 1
прохальної частини позовної заяви),
однак судовий збір позивачем не
сплачено.

Також суду не зрозуміло пункт 2
прохальної частини позовної заяви,
враховуючи частину третю статті 4
Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про
судовий збір», відповідно до якого
позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь Державного
бюджету України судові витрати зі
сплати решти судового збору в сумі 1 644,
30 гривень, з урахуванням поданого
позивачем клопотання про відстрочення
сплати судового збору та відсутності
доказів сплати судового збору взагалі
при зверненні до суду з даним позовом.

У зв'язку з тим, що позивач не надав
належних доказів на підтвердження не
можливості здійснювати платежі,
зокрема, щодо справляння судового
збору за звернення до суду з позовними
заявами, суд не вбачає підстав для
застосування статті 8 Закону України
«Про судовий збір» та, відповідно,
відстрочення сплати судового збору.

Також суд вважає за можливе
зазначити наступне.

Судова влада повністю
утримується за рахунок коштів
Державного бюджету України відповідно
до методу бюджетно-кошторисного
фінансування, який поширюється майже
на всю невиробничу сферу суспільства.
Бюджетне фінансування, як і
фінансування загалом, здійснюється на
основі низки принципів: плановості;
безповоротності та безвідплатності;
цільового спрямування коштів та їх
ефективного використання;
оптимального поєднання власних,
кредитних та бюджетних джерел,
додержання режиму економії та
здійснення постійного контролю за їх
використанням.

Відповідно до Закону України «Про
джерела фінансування органів
державної влади» джерелами
фінансування органів державної влади є
кошти (донараховані і стягнені за
результатами перевірок), суми
загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів), грошові
стягнення за правопорушення, кошти,
одержані від реалізації
конфіскованого майна, за видачу
дозволів (ліцензій) тощо.

Таким чином, одним із основних джерел
поповнення коштів Державного бюджету
України є і суми загальнодержавних
зборів. З урахуванням викладеного та,
враховуючи розмір суми судового збору,
що підлягає сплаті - 182, 70 гривень, суд не
вбачає підстав для задоволення
клопотання позивача про відстрочення
сплати судового збору.

Частиною третьою статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, зокрема, що до позовної
заяви додаються її копії та копії всіх
документів, що приєднуються до неї,
відповідно до кількості відповідачів і
третіх осіб, крім випадків подання
адміністративного позову суб'єктом
владних повноважень. Суб'єкт владних
повноважень при поданні
адміністративного позову зобов'язаний
додати до позовної заяви доказ
надіслання рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
відповідачу і третім особам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
суд дійшов висновку, що позивач не
надав належний доказ, який підтверджує
надіслання відповідачу копії позовної
заяви та доданих до неї документів, з
огляду на те, що в матеріалах позовної
заяви відсутні докази надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів, суд визнав
за можливе залишити позовну заяву без
руху.

Натомість позивачем була надана копія
позовної заяви з доданими до неї
матеріалами для відповідача, що в свою
чергу, не відповідає вимогам,
встановленим частиною третьою статті
106 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд звертає увагу позивача не те, що
належним доказом направлення
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї матеріалів є
розрахунковий документ (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) та бланк
опису вкладення, які відповідно до
приписів Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 № 270, є підтвердженням
надання послуг поштового зв'язку та
відповідності відправлених
документів. Саме бланк опису вкладення
є підтвердженням того, що
безпосередньо позовна заява та додані
до неї матеріали були направлені
відповідачу.

Слід також звернути увагу, що у
відповідності до Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 16.11.2011 № 2091/11/13-11, у зв'язку з
виникненням у судовій практиці питань,
пов'язаних із визначенням належного
доказу надіслання суб'єктом владних
повноважень відповідачу і третім
особам копії позовної заяви та доданих
до неї документів, на підставі пункту 4
частини першої статті 32 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» Вищий
адміністративний суд України визнав за
необхідне повідомити таке.

Відповідно до частини третьої статті 106
Кодексу адміністративного судочинства
України суб'єкт владних повноважень
при поданні адміністративного позову
зобов'язаний додати до позовної заяви
доказ надіслання відповідачу і третім
особам копії позовної заяви та доданих
до неї документів.

Відповідно до частини першої статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил
надання послуг поштового зв'язку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 5 березня 2009 року
№ 270, визначено, що документом, який
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку, є розрахунковий документ
встановленої відповідно до Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» форми та змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається,
що розрахунковий документ, виданий
поштовим відділенням, є доказом
надання (оплати) послуг поштового
зв'язку, проте він не дає можливості
суду перевірити вміст поштового
відправлення і не містить повної
адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить
бланк опису вкладення, який згідно з
пунктом 61 Правил надання послуг
поштового зв'язку заповнюється
відправником у двох примірниках.
Працівник поштового зв'язку повинен
перевірити відповідність вкладення
опису, розписатися на обох його
примірниках і проставити відбиток
календарного штемпеля. Один примірник
опису вкладається до поштового
відправлення, другий видається
відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням
вимог частини третьої статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
належним доказом надіслання суб'єктом
владних повноважень відповідачу і
третім особам у справі копії позовної
заяви та доданих до неї документів може
бути опис вкладення разом з
розрахунковим документом.

Крім того, будь-яким іншим доказом може
бути письмове підтвердження
відповідача (розписка, штамп про
отримання, тощо), або третіх осіб про
отримання позовної заяви та доданих до
неї документів.

Слід відмітити, що законодавець при
внесенні змін до статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
в частині покладення обов'язку на
суб'єкта владних повноважень
направляти копію позовної заяви з
додатками відповідачу мав на меті,
по-перше, зекономити час і кошти суду на
відправку такої кореспонденції.

По-друге, саме формулювання «додати до
позовної заяви доказ надіслання
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення відповідачу і третім
особам копії позовної заяви та доданих
до неї документів» означає, що ціллю
цієї норми є те, щоб такі документи
дійсно були відправлені і щоб суд
пересвідчився, що відповідач отримав
всі документи. Тобто суд перевіряє саме
факт отримання всіх документів, а не
яким саме способом і з яких підстав
було здійснено відправку суб'єктом
владних повноважень (цінним,
рекомендованим листом, з описом
вкладення чи без нього).

Враховуючи вищевикладене, дані
обставини вказують на невідповідність
позовної заяви вимогам процесуального
законодавства, у зв`язку з чим суд,
враховуючи приписи статті 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вважає за необхідне залишити
позовну заяву без руху з наданням
позивачу часу для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви можуть бути
усунуті шляхом подання до суду:

належного доказу, який підтверджує
факт надіслання відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами, а саме: оригінал касового
чеку (розрахункової квитанції) та бланк
опису вкладення;

належного доказу про сплату судового
збору у розмірі, що відповідає вимогам
чинного законодавства за вимоги
майнового характеру, як це передбачено
Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про
судовий збір» (зі змінами та
доповненнями);

письмові пояснення щодо пункту 2
прохальної частини позовної заяви,
відповідно до якого позивач просить
суд стягнути з відповідача на користь
Державного бюджету України судові
витрати зі сплати решти судового збору
в сумі 1 644, 30 гривень, враховуючи подане
позивачем клопотання про відстрочення
сплати судового збору та відсутності
доказів сплати судового збору з боку
позивача на стадії звернення з даним
позовом до суду.

Із реквізитами для сплати судового
збору можна ознайомитися на офіційному
веб-порталі судової влади України
(http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/).

Керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Харківського
національного університету внутрішніх
справ (представник - Фесик Антон
Володимирович) до громадянки ОСОБА_2
про стягнення витрат, пов'язаних з
утриманням особи у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України в сумі 18 396, 47 гривень, - залишити
без руху.

Встановити строк для усунення
недоліків позовної заяви до 04 липня 2014
року.

У разі невиконання вимог цієї ухвали
позовна заява буде вважатися неподаною
і буде повернута заявникові.

Копію ухвали надіслати особі, яка
подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною третьою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті
160 цього Кодексу, або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Шевченко А.В.