Справа № 2а-2896/10/1770
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року м.
Київ К/800/66726/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області

на ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013

та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013

у справі № 2а-2896/10/1770

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області

до Приватного підприємства «РКС»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
звернулась до суду з позовом, з
урахуванням уточнення та збільшення
позовних вимог, про стягнення з
Приватного підприємства «РКС»
податкової заборгованості в сумі 542 981,38
грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013, яка
залишена без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013,
позов задоволено частково; стягнуто з
Приватного підприємства «РКС» до
Державного бюджету України податкову
заборгованість по податку на додану
вартість у сумі 345 802,49 грн., в решті
позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за відповідачем
рахується податкова заборгованість на
загальну суму 542 981,38 грн. з якої: по
податку на прибуток в сумі 196,09 грн.; з
податку на додану вартість в сумі 542 633,47
грн.; з податку на доходи фізичних осіб
в сумі 151,82 грн.

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 14.04.2011 порушено
провадження у справі № 5023/2682/11 про
банкрутство ПП «РКС» та запроваджено
фінансовий мораторій на задоволення
вимог кредиторів.

Податковий орган в установлений
законом строк, після публікації
оголошення про порушення процедури
банкрутства ПП «РКС», не звернувся до
господарського суду із заявою з
грошовими вимогами до боржника, в
зв'язку з чим, постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
13.02.2012, податкову заборгованість ПП
«РКС», що виникла до 14.04.2011 у розмірі 201
909,31 грн., визнано погашеною.

З урахуванням оскарження позивачем
судових рішень по даній справі
фактично лише в частині відмови в
задоволенні позовних вимог та межі
перегляду, передбачені ст. 220 КАС
України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Зміст наведеної статті
кореспондується із положеннями,
зазначеними в ч. 5 ст. 31 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
згідно яких вимоги, заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, не розглядаються і
вважаються погашеними.

Законодавець своїм імперативним
приписом передбачив жорсткі негативні
наслідки для кредитора у разі
пропущення строку подання до суду
заяви із вимогою до боржника, що
втрачає свою здатність до економічного
змагання. Вказане правило є одним із
інститутів конкурсного права. При
цьому потрібно розуміти, що право
вимоги кредитора щодо виконання
боржником грошового зобов'язання буде
втрачене із спливом тридцятиденного
строку від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується із висновком судів
попередніх інстанцій стосовно того, що
вимоги, які не були заявлені
кредиторами в межах встановленого
строку, який не підлягає поновленню, є
погашеними, та не можуть бути підставою
виникнення нових зобов'язань у
підприємства-боржника під час
проведення процедури його ліквідації.

За вказаних обставин, меж перегляду,
відсутності порушень норм
матеріального та процесуального права,
висновок судів першої та апеляційної
інстанцій про часткове задоволення
позовних вимог є вірним, а касаційна
скарга позивача - необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області відхилити.

Ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013 та
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний