Справа № 308/4979/13-а
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4979/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі

головуючого - судді Деметрадзе
Т.Р.,

при секретарі Струтинська
Н.Ю..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Чопської митниці Державної
митної служби України щодо оскарження
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Чопської
митниці Державної митної служби
України щодо оскарження постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності. В позовній заяві
представник позивача вказала, що
позивач з постановою не згідний,
оскільки вона не відповідає дійсним
фактичним обставинам справи, підставою
для її винесення стали докази, отримані
незаконним шляхом, а тому постанова є
незаконною і такою, що підлягає
скасуванню. Зазначає, що 20 лютого 2013
року інспектором відділу митного
оформлення № 3 митного поста «Ужгород»
Чопської митниці було складено
протокол про ПМП №0492/30506/13 відносно
позивача, яким нібито встановлено, що
ОСОБА_1 порушив митні правила і
здійснив неправомірну операцію з
товаром (транспортним засобом
особистого користування), що перебуває
під митним контролем, митне оформлення
якого не закінчено.

Вказує, що оскільки ОСОБА_1 є
громадянином Словацької Республіки,
були порушені його права на
ознайомлення зі змістом складеного
протоколу та в роз'ясненні
передбачених законодавством прав, так
як дана особа не володіє мовою
судочинства, а при складанні протоколу
не було залучено в установленому
законом порядку перекладача, а тому
даний протокол не може бути належним та
допустимим доказом по справі, оскільки
він отриманий з порушенням вимог
діючого законодавства.

При цьому, протокол складено в
присутності, нібито перекладача,
працівника Чопської митниці Керецман
Г.А., повноваження якого не
підтверджені належним чином. Керецман
Г.А. не здійснювала точного перекладу,
внаслідок чого громадянин ОСОБА_1 не
розумів, що йому говорять і писав
пояснення під диктовку та натиском
працівників митниці. Насправді
автомобіль марки «AUDI A6», кузов №
НОМЕР_1, реєстраційний номер Словаччини
НОМЕР_2, він ввіз для проведення
ремонту та використання на території
України. Він мав намір вказану машину
вивезти до 21.01.2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримала, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві та просила
суд позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник Чопської митниці в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та вважає позов безпідставними,
оскільки постанова винесена
правомірно. Тому, просив у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши представників сторін та
дослідивши письмові матеріали справи,
оцінивши докази по справі в їх
сукупності, суд прийшов до наступного
висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних
осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п. 3 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України № 2 від 06.03.2008 року).

Постановою в справі про порушення
митних правил, складеною 15 березня 2013 р.
заступником начальника Чопської
митниці позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 469 МК України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 8500,00 грн. за те, що
20.02.2013 року у зону митного контролю
ділянки «В'їзд в Україну» митного поста
«Ужгород» Чопської митниці, заїхав
легковий автомобіль марки «Mercedes Benz
200Е», реєстраційний номерний знак
Словаччини НОМЕР_3, під керуванням
громадянина Словаччини ОСОБА_1, який
прямував з Словаччини в Україну у
м.Ужгород, у приватних справах.

В ході здійснення митного контролю з
використанням єдиної автоматизованої
інформаційної системи (ЄАІС)
Держмитслужби України встановлено, що
громадянин Словаччини ОСОБА_1 21.01.2013
року в смузі руху «зелений коридор»
ввіз на митну територію України через
пункт пропуску «Ужгород» Чопської
митниці, в режимі тимчасового ввезення,
легковий автомобіль марки «AUDI A6», кузов
№ НОМЕР_1, реєстраційний номер
Словаччини НОМЕР_2. Станом на 20.02.2013 року
вищевказаний легковий автомобіль з
території України вивезеним не
значиться.

В наданому пояснені гр. Словаччини
ОСОБА_1 зазначив, що 18.10.2012 року він ввіз
на митну територію України вказаний
автомобіль та передав в м. Ужгороді
громадянину на ім'я Іван для
користування на території України, за
що мав отримати 20 євро. Прізвище та
адресу проживання останнього, а також
місцезнаходження зазначеного
транспортного засобу йому невідомо.

Відповідно до положень ст.458 МК України
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх митним органам для
проведення митного контролю та митного
оформлення, а також здійснення
операцій з товарами, що перебувають під
митним контролем або контроль за якими
покладено на митні органи цим Кодексом
чи іншими законами України, і за які цим
Кодексом передбачена адміністративна
відповідальність.

Частиною 2 статті 469 МК України
передбачено відповідальність за зміну
стану товарів, митне оформлення яких не
закінчено, або товарів, що перебувають
на тимчасовому зберіганні під митним
контролем на складі тимчасового
зберігання, на складі організації -
отримувача гуманітарної допомоги або
на митному складі, користування та
розпорядження ними без дозволу митного
органу, а так само невжиття
передбачених частиною четвертою
статті 204 цього Кодексу заходів щодо
товарів, строк тимчасового зберігання
яких під митним контролем на складі
тимчасового зберігання, на складі
організації - отримувача гуманітарної
допомоги або на митному складі
закінчився.

Водночас відповідно до положень ч.1
ст.380 МК України дозволяється тимчасове
ввезення громадянами - нерезедентами
на митну територію України
транспортних засобів особистого
користування (крім яхт та інших
плавучих засобів для дозвілля та
спорту, що класифікуються у товарній
позиції 8903 згідно з УКЕ ЗЕД) на строк до
одного року.

Частинами 4 та 5 цієї статті визначено,
що тимчасово ввезені транспортні
засоби особистого користування можуть
використовуватися на митній території
України виключно тими громадянами, які
ввезли їх в Україну, для їх особистих
потреб, не можуть використовуватися
для цілей підприємницької діяльності в
Україні, бути розкомплектовані, а також
відчужені чи передані у володіння,
користування або розпорядження іншим
особам. Тимчасово ввезенi транспортнi
засоби особистого користування повиннi
бути вивезенi за межi митної територiї
України з дотриманням строкiв,
установлених вiдповiдно до вимог цього
Кодексу, або помiщенi у митнi режими
вiдмови на користь держави, знищення
або руйнування чи можуть бути оформленi
для вiльного обiгу на митнiй територiї
України за умови сплати митних
платежiв, якi вiдповiдно до закону
пiдлягають сплатi при iмпортi таких
транспортних засобiв.

З досліджених судом матеріалів справи
про порушення митних правил, відносно
громадянина Словаччини ОСОБА_1
вбачається, що висновок митного органу
про порушення ОСОБА_1 ч.2 ст.469 МК України
було зроблено виключно на поясненнях
останнього від 20.02.2013 року, змісту яких
він не розумів, так-як не володіє
українською мовою, а переклад
здійснювався працівником митниці, який
він вважає не вірним.

Відповідно до ст.492 МК України
провадження у справі про порушення
митних правил здійснюється державною
мовою. Особи, які беруть участь у
провадженні у справі про порушення
митних правил і не володіють або
недостатньо володіють державною мовою,
мають право робити заяви, давати
пояснення, подавати клопотання рідною
мовою, а також користуватися послугами
перекладача.

Разом з цим, що при складанні протоколу
про порушення митних правил відносно
позивача, який є громадянином
Словаччини та при відібранні пояснень
від нього, в якості перекладача
словацької мови була залучена
працівник митниці Керецман Г.А.

Згідно ст.503 МК України перекладачем
може бути особа, яка володіє мовою,
знання якої необхідне для здійснення
перекладу під час провадження у справі
про порушення митних правил.
Перекладач зобов'язаний точно і в
повному обсязі здійснювати доручений
йому переклад, у разі необхідності
брати участь у проведенні
процесуальних дій у справі про
порушення митних правил. Як перекладач
може виступати посадова особа митного
органу.

Водночас доводи відповідача про те, що
державний інспектор Керецман Г.А.,
володіє словацькою мовою та нею вірно
здійснено переклад, судом не можуть
бути взяті до уваги, так-як в судовому
засіданні належними доказами не
доведено, що на Керецман Г.А. покладено
обов'язки перекладача та що остання має
відповідну кваліфікацію перекладача з
словацької мови.

Згідно положень ст.489 МК України
посадова особа при розгляді справи про
порушення митних правил зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують та/або обтяжують
відповідальність, чи є підстави для
звільнення особи, що вчинила
правопорушення, від адміністративної
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних
правил відповідно до ст.495 МК України є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку
встановлюються наявність або
відсутність порушення митних правил,
винність особи у його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Такі
дані встановлюються: протоколом про
порушення митних правил, протоколами
процесуальних дій, додатками до
зазначених протоколів; поясненнями
свідків; поясненнями особи, яка
притягується до відповідальності;
висновком експерта; іншими документами
(належним чином завіреними їх копіями
або витягами з них) та інформацією, у
тому числі тими, що перебувають в
електронному вигляді, а також товарами
- безпосередніми предметами порушення
митних правил, товарами із спеціально
виготовленими сховищами (тайниками), що
використовувалися для приховування
безпосередніх предметів порушення
митних правил від митного контролю,
транспортними засобами, що
використовувалися для переміщення
безпосередніх предметів порушення
митних правил через митний кордон
України.

З наданих суду письмових пояснень
ОСОБА_1 від 26.02.2013., переклад яких
здійснено перекладачем ОСОБА_6, до
нього 20.02.2013 десь о 15.00 на українській
стороні кордону підійшли українські
митники та вимагали від нього
пояснення, куди поділись автомобілі
«SKODA ОСТAVIА», державний номерний знак
НОМЕР_4, який він ввіз на Україну 18.10.2012,
а також автомобіль «AUDI», державний
номерний знак НОМЕР_2, ввезений ним
21.01.2013. Під натиском він писав, що йому
говорили митники, але не розумів всього
до кінця. Під їх диктовку він написав,
що одну машину передав пану ОСОБА_8, а
другу пану ОСОБА_6 за що мав отримати 20
євро. Ці факти не відповідають
дійсності, оскільки він нікому машину
не передавав, такі були ввезені ним для
ремонту та використання на території
України. Він планував вказані машини у
визначений законом термін вивезти за
межі України, вони не є проданими,
розкомплектованими, не є переданими
третім особам. Одна машина знаходиться
у його знайомого дома, друга на
техстанції за адресою м.Перечин,
вул.Жовтнева, 104/а».

В свою чергу, письмовими поясненнями
ОСОБА_7, адресованими начальнику
Чопської митниці від 18.03.2013 року,
стверджується, що вказаний автомобіль
на території України використовується
виключно його власником ОСОБА_1 для
особистих потреб, не
розкомплектовувався, не відчужувався,
не передавався у володіння чи
користування, не передавався у
розпорядження іншим особам.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України
завданнями провадження у справах про
порушення митних правил є своєчасне,
всебічне, повне та об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її з дотриманням вимог
закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та запобігання
таким правопорушенням.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що обставини, на які
посилається відповідач у зазначеній
постанові по справі про
адміністративне правопорушення не є
належним та достатнім доказом для
встановлення наявності
адміністративного правопорушення та
винної особи у його скоєнні, як того
вимагає закон, в зв'язку з чим,
адміністративний позов підлягає
задоволенню, а вказана постанова
скасуванню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 4, 6, 14-19, 160-163 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адмінстративний позов - задовольнити.

Постанову заступника начальника
Чопської митниці Федорчук Юрія
Володимировича у справі про порушення
митних правил № 0492/30506/13 від 15.03.2013 року
щодо громадянина Словаччини ОСОБА_1 за
ч. 2 ст. 469 МК України - скасувати.

Провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_1 - закрити на
підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності
в його діях складу адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 469
МК України.

Постанова остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя
Т.Р.
Деметрадзе