Справа № 815/458/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 р. Справа № 815/458/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бутенко А. В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Вербицької Н.В.

при секретарі - Дубина Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за
апеляційними скаргами фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 17.12.2013 року,-

В С Т А Н О В
И ЛА:

З позовом до суду
звернулась фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 17.12.2013 року та стягнення
судового збору.

В обґрунтування позову зазначається,
що податкове повідомлення - рішення
№ від 17.12.2013 року підлягає
скасуванню, як таке, що не відповідає
чинному законодавству, оскільки
прийнято на підставі невірних
висновків, до яких прийшов відповідач в
ході проведення перевірки.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 17.12.2013 року в
частині на суму 155750 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в частині відмови у
задоволенні позову, в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

В апеляційній скарзі Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
ставиться питання про скасування
судового рішення в частині
задоволенних позовних вимог, в зв'язку
з тим, що воно постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки судом
першої інстанції не було досліджено
обставини справи, що мають значення для
справи, наслідком чого стало
постановлення необґрунтованого та
неправомірного рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційних скарг,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 20.11.2013 року по 29.11.2013 року Головним
управлінням Міндоходів в Одеській
області проводилась фактична
перевірка фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, за результатами якої було
складено Акт про результати фактичної
перевірки від 29.11.2013 року.

Згідно висновків акту перевірки
встановлено порушення позивачем вимог
п. 2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого Постановою
правління Національного банку України
від 15.12.2004 N 637 (зі змінами та
доповненнями).

На підставі зазначеного акту перевірки
ДПІ у Приморському районі м. Одеси було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 17.12.2013
року, яким застосовано суму штрафних
санкцій 157745,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що спірне податкове
повідомлення - рішення підлягає
скасуванню в частині визначення
штрафних санкцій у розмірі 155 750 грн., з
огляду на відсутність факту порушення
позивачем п.2. 6 ст.2 Положення, щодо не
оприбуткування 31 150 грн. Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог у частині
застосування фінансових санкцій в
розмірі 1995 грн., суд першої інстанції
дійшов висновку, що позивач, видавши
кінцевому споживачу - покупцю рюкзаку
за отримані від нього кошти
розрахункову квитанцію, в якій
зазначив, що через позивача отримана
залогова вартість товару
Експозиційної точки споживчої мережі
Мегаспорт, фактично здійснив продаж
зазначеного товару покупцю, але, при
цьому, в порушення п. 2.6 ст. 2 Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
національного банку України від 15.12.2004
року № 637, п. 4 Наказу Міністерства
фінансів України від 15.12.2011 року 1637 «Про
затвердження форм книги обліку доходів
і книги обліку доходів і витрат та
порядок їх ведення» щодо відображення
своєї діяльності за підсумками
робочого дня позивач, який є платником
єдиного податку, не відобразив
зазначену операцію, яка була ним
здійснена 19.11.2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
19.11.2013 року перевіряючими була
проведена контрольна розрахункова
операція без застосування реєстратора
розрахункових операцій при продажу
товару, а саме рюкзак на суму 399,00 грн.
Розрахункова операція проведена з
видачею квитанції №18599316 від 19.11.2013,
роздрукованої за допомогою
комп'ютерної системи, в якій зазначено
не про реалізацію товару кінцевому
покупцю, а «прийняття залогової
вартості» через ОСОБА_2 Готівкові кошти
не оприбутковані у книзі обліку
доходів в день їх фактичного
надходження.

Так, відповідно до п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296
ПК України, платники єдиного податку
першої і другої груп та платники
єдиного податку третьої та п'ятої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня, відображення
отриманих доходів.

Згідно з п.п. 4, 5 Порядку ведення книги
обліку доходів платників єдиного
податку першої і другої груп та
платників єдиного податку третьої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
15.12.2011 року №1637, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2011 року за № 1534/20272, у книзі
відображається фактично отримана сума
доходу від провадження діяльності із
сумарним підсумком за місяць, квартал,
рік. Записи у Книзі виконуються за
підсумками робочого дня, протягом
якого отримано дохід, зокрема кошти, що
надійшли на поточний рахунок платника
податку та/або отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично безоплатно
отримано товари (роботи, послуги).

Отже, колегія суддів вважає , що ФОП
ОСОБА_2, передавши кінцевому споживачу
товар за отримані від нього кошти,
фактично здійснювала продаж
зазначеного товару цьому покупцю, але
при цьому в порушення п. 2.6 ст. 2
Положення №637, п.4 Порядку N 1637 щодо
відображення своєї діяльності за
підсумками робочого дня ФОП ОСОБА_2, яка
є платником єдиного податку, не
відобразила зазначену операцію, яка
була нею здійснена 19.11.2013 року.

Недотримання вимог вказаного
Положення тягне відповідальність,
передбачену п. 1 Указу Президента
України від 12 червня 1995 року N 436/95 "Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки", яким встановлено, що у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу,
зокрема, за неоприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вражає, що суд першої інстанції
дійшов обгнутованого висновку щодо
правомірності застосування податковим
органом фінансової санкції до позивача
за неоприбуткування готівкових коштів
отриманих від продажу рюкзаку.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи позивача, що вказані кошти
позивач не повинен був відображати в
Книзі обліку доходів з посиланням на
наявність у неї договору доручення №1764
від 01.01.2013 року, укладений з ФОП ОСОБА_3,
та довіреності від 01.06.2013 року, від ТОВ
«МС 46», оскільки підприємець, який
застосовує спрощену систему
оподаткування, одержавши готівкові
кошти від покупця, повинен видати
розрахунковий документ установленої
форми. При цьому такий підприємець
зобов'язаний забезпечити облік
отриманих готівкових коштів
відповідно до Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, незалежно від того, чи
відносяться отримані готівкові кошти
до складу доходу такого підприємця.

Щодо не оприбуткування у книзі
обліку доходів готівкових коштів, які
надійшли від продажу товарів, згідно
супровідної відомості від 20.11.2013 року
на суму 31150,00 грн., у день їх фактичного
надходження, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається із копії супровідної
відомості до сумки з готівковою
виручкою, отриманні грошові кошти
20.11.2013 року на суму 31150,00 грн.
інкасувались на банківські рахунки
ТОВ «МС-46» іншою особою ФОП ОСОБА_3.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції , що податковим органом не
доведено, що 31150,00 грн. отримані саме
позивачем, тому ці кошти не можуть
вважатись доходом позивача та не
підлягають внесенню до книги обліку
доходів і витрат позивача.

Відтак, правильним є висновок суду
першої інстанції що спірне податкове
повідомлення-рішення являється
протиправним та підлягає скасуванню
частково на суму 155750 грн.

Інші доводи апеляційних скарг
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Оскільки судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст.205,
ст.206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 03
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
О.В. Лук`янчук

Суддя:
Н.В. Вербицька

Суддя:
Ю. М. Градовський