Справа № 809/1478/14
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
Справа №
5308/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді
Матковська З.М.

розглянувши у письмовому
провадженні в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківськ
Головного управління Міндоходів у
Івано-Франківській області на ухвалу
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15.05.2014 року
у справі № 809/1478/14 за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів у
Івано-Франківській області до ТзОВ
«Калина ІФ» ЛТД про прийняття
постанови про зупинення податкових
операцій і заборону відлучення
податків майна та зобов'язання до
вчинення дій, -

В С Т А Н
О В И В :

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів у
Івано-Франківській області звернулась
з позовом до ТзОВ «Калина ІФ» ЛТД про
прийняття постанови про зупинення
податкових операцій і заборону
відлучення податків майна та
зобов'язання до вчинення дій.

Ухвалою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.04.2014 року у справі № 809/1478/14 у
прийнятті подання ДПІ у м.
Івано-Франківську до ТзОВ «Калина-ІФ»
відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу. З посиланням на
невірне застосування судом першої
інстанції норм процесуального права
просить таку скасувати, та постановити
нове рішення, яким подання
задовольнити повністю.

Враховуючи те, що особи які беруть
участь у справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає доцільним розглядати справу
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

14.05.2014 року Державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківськ
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області звернулась
з поданням до ТзОВ «Калина-ІФ» ЛТД про
зупинення податкових операцій на
рахунках платника податків, заборону
відчуження майна та просить
зобов'язати платника податків
допустити податкового керуючого для
опису майна у податкову заставу.

Відповідно до долучених до
матеріалів справи доказах, станом на
05.05.2014 року заборгованість
відповідача перед бюджетом становить
196508,21 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду
задоволено стягнення податкового
боргу в сумі 196508,21 грн.

06.03.2014 року ДПІ у м.
Івано-Франківськ звернулось з листом
до платника про надання переліку
ліквідного майна. Однак, ТзОВ
«Калина-ІФ» не надано переліку
активів. Тому податковим керуючим, з
метою опису майна у податкову заставу,
було здійснено виїзд на фактичну
адресу боржника. Однак податковому
керуючому ТзОВ «Калина-ІФ» відмовлено
у здійсненні опису майна у податкову
заставу та не надано жодних
документів, необхідних для такого
опису.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94
Податкового кодексу України, арешт
майна може бути застосовано, якщо
з'ясовується одна з таких обставин,
зокрема, платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

Як вбачається зі змісту ст. 94
Податкового кодексу України дана
стаття регулює порядок здійснення
адміністративного арешту майна
платника податків і не передбачає
зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків за підстав,
зазначених в даній статті. При цьому,
адміністративний арешт може бути
накладено шляхом звернення до суду в
порядку позовного провадження.

Крім цього, зупинення видаткових
операцій на рахунках платника податків
передбачено: п. 89.4 ст. 89 Податкового
кодексу України у випадку, якщо
платник податків не допускає
податкового керуючого для здійснення
опису майна такого платника податків у
податкову заставу та/або не подає
документів, необхідних для такого
опису, податковий керуючий складає акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу; пп. 20.1.15. п. 201.
ст. 20 Податкового кодексу України у
випадку недопущення посадових осіб
органів державної податкової служби до
обстеження територій та приміщень,
визначених у підпункті 20.1.11 цієї статті
(перешкоджання представників органів
держаної податкової служби доступу під
час проведення перевірок до територій,
приміщень (крім житла громадян) та
іншого майна, що використовується для
провадження господарської діяльності,
та/або є об'єктами оподаткування або
використовується для отримання
доходів (прибутку) чи пов'язані з іншими
об'єктами оподаткування та/або можуть
бути джерелом погашення податкового
боргу; пп.20.1.16. п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України у випадку, якщо
платник податків перешкоджає
виконанню податковим керуючим
повноважень, визначених цим Кодексом,
щодо зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків шляхом
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, та зобов'язання
такого платника податків виконати
законні вимоги податкового керуючого,
передбачені цим Кодексом.

Крім цього, колегія суддів зазначає
наступне. Податковим кодексом України
вживаються два поняття, які позначають
арешт коштів на рахунках платника
податків - власне арешт коштів, а також
зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу
України, а також чинного законодавства,
що регулює банківську діяльність і
порядок здійснення безготівкових
розрахунків, дає підстави для висновку
про тотожність зазначених понять для
цілей регулювання податкових
правовідносин.

За таких обставин повноваження
податкових органів щодо звернення до
суду з вимогами як про накладення
арешту на кошти платника податків
(підпункт 20.1.17 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України), так і про
зупинення видаткових операцій на
рахунках платника податків (зокрема,
передбачені нормами підпунктів 20.1.15,
20.1.16 пункту 20.1 статті 20 Податкового
кодексу України, пунктом 89.4
Податкового кодексу України), варто
розуміти як право на звернення з
вимогою про накладення
адміністративного арешту на кошти
платника податків, що перебувають на
його рахунках у банку.

При цьому зазначені вимоги можуть бути
розглянуті судами як у загальному
порядку позовного провадження, так і за
поданням органу державної податкової
служби про зупинення видаткових
операцій на рахунках платника
податків, внесеного до суду на підставі
пункту 1 частини першої статті 183--3
Кодексу адміністративного судочинства
України, із додержанням відповідних
особливостей розгляду цієї категорії
звернень податкових органів.

При цьому в усіх випадках суд
постановляє рішення про зупинення
видаткових операцій платника податків
шляхом накладення арешту на кошти
платника податків у відповідній сумі,
або про накладення арешту на кошти
платника податків у відповідній сумі.

Крім цього, на думку суду, підставою
рішення про зупинення видаткових
операцій платника податків шляхом
накладення арешту на кошти платника
податків у відповідній сумі, або про
накладення арешту на кошти платника
податків у відповідній сумі є
відсутність в такого платника
достатнього для погашення податкового
боргу майна.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
також вважає, що з урахуванням норм ст.
183-3 КАС України, кожне подання може
містити лише одну вимогу.

Приведені в апеляційні скарзі
доводи, висновку суду не спростовують,
а зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 197, 199, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківськ Головного управління
Міндоходів у Івано-Франківській
області залишити без задоволення, а
ухвалу Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15.05.2014 року
у справі № 809/1478/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Матковська З.М.