Справа № 755/12128/14-а
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/755/272/14
"17" липня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Сиченко К.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії, -
Позивач звернулась до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії посилаючись
на те, що вона була евакуйована у 1986
році з зони відчуження, інвалід ІІІ
групи, а також є дружиною померлого
громадянина із числа ліквідаторів,
смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, а тому
має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі
трьох мінімальних заробітних плат за
період з 1996 року по 2013 рік, що дорівнює 51
розмірам мінімальних заробітних плат
та на отримання одноразової
компенсації за втрату годувальника в
розмірі 60 мінімальних заробітних плат.
Вважає, що виплачена у вигляді
щорічних сум компенсації на
оздоровлення нарахована відповідачем
невірно, всупереч вимогам ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Тому просить суд визнати протиправною
бездіяльність відповідача; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок,
нарахування та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі
трьох мінімальних заробітних плат за
період з 1996 року по 2013 рік, що дорівнює 51
розмірам мінімальних заробітних плат
та одноразову компенсацію за втрату
годувальника в розмірі 60 мінімальних
заробітних плат; зобов'язати
відповідача в подальшому нараховувати
та виплачувати щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат.
В подальшому в судовому засіданні в
якості співвідповідача було залучено
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат.
Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали та просили
суд позовні вимоги задовольнити в
В судове засідання відповідачі не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, до суду від відповідача 1
надійшли письмові заперечення проти
позову, в яких просить суд застосувати
позовну давність та розглядати справу
у відсутність представника.
Ухвалою від 17.07.2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині вимог за період часу з
1996 року по 12.11.2013 рік залишено без
Суд, вислухавши пояснення позивач та її
представника, дослідивши матеріали
справи приходить до наступного
Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації з 2000 року як особа, яка
постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС
1-ї категорії ІІІ групи інвалідності.
Крім того, позивач є дружиною померлого
громадянина з числа ліквідаторів,
смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їхнього життя і здоров'я, створення
єдиного порядку визначення категорій
зон радіоактивно забруднених
територій, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації з 2000 року, як особа, яка
постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1
категорії ІІІ групи інвалідності (а.с.5).
Відповідно до положень ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Згідно ст. 62 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
Відповідно заявлених вимог
позивач просить нарахувати та
виплатити їй щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 3 мінімальних
Разом з тим, розмір щорічної
допомоги на оздоровлення визначений
постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 р. № 562, якою установлено, що розмір
такої допомоги інвалідам IIІ групи, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, складає в сумі 90 грн.
З інформації відділу прийняття рішень,
яка додана до заперечень на позов
вбачається, що за 2013 рік позивачу
допомога на оздоровлення була
нарахована у розмірі 90 грн., згідно
розпорядження від 01.06.2013 року, а
одноразова компенсація як вдові, яка
втратила годувальника із числа осіб,
віднесених до учасників ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, смерть яких
пов'язана з Чорнобильською катастрофою
призначено рішенням від 21.11.2008 року в
розмірі 7586 грн. (а.с.29).
Приписами п. 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Зазначені норми Закону не визнані
Слід зазначити, що Закон України «Про
державний бюджет України на 2013 рік»,
прийнятий пізніше ніж Закон України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
неконституційним не визнавався,
положення постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 є
Статтею 117 Конституції України
визначено, що Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції
видає постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 95
Конституції України виключно Законом
про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків. При
цьому норми, введені цим законом діють
протягом бюджетного року і є
пріоритетним відносно інших законів.
Відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року за № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012), суди
під час вирішення справ про соціальних
захист громадян повинні керуватися
принципом законності, який передбачає
застосування законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституції та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, Закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
Згідно зі ст. 22 Загальної декларації
прав людини розміри соціальних виплат
і допомоги встановлюється з
урахуванням фінансових можливостей
держави. Передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збережіння балансу інтересів
усього суспільства. Отже, зміна
механізму нарахування певних видів
соціальних виплат та допомоги є
конституційно допустимим.
Враховуючи, що відповідач при
нарахуванні та виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення
керувався постановою КМУ № 562 від 12.07.2005
року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка прийнята Кабінетом Міністрів
України у межах його компетенції, на
основі і на виконання Бюджетного
кодексу України та Закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік, суд приходить до
висновку, що дії відповідача 1 по
нарахуванню та дії відповідача 2 по
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу, як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи І категорії, інваліду ІІІ
групи, не порушують прав позивача,
тобто, є правомірними.
Щодо позовних вимог про захист
прав позивача в подальшому, суд
приходить до висновку, що дані позовні
вимоги потрібно залишити без
задоволення у зв'язку з тим, що Кодекс
адміністративного судочинства України
не містить норми, яка б передбачала
захист порушених прав на майбутнє.
Отже, суд вважає, що позов є не
обґрунтованим, а тому не підлягає
задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 95, 117 Конституції України, Загальною
декларацією прав людини, ст. 48, 62 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
Законом України «Про державний бюджет
на 2013 рік», постановою Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 р. № 562, рішенням Конституційного
Суду України від 25.01.2012 року за № 3-рп/2012
(справа № 1-11/2012), ст. ст. 8, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 100,
122, 128, 158-163, 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-
п о с т а н о в и в:
В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії - відмовити.
До суду може бути подана апеляційна
скарга на постанову суду протягом
десяти днів з дня отримання копії
Суддя