Справа № 1170/2а-1234/11
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року м. Київ
К/9991/61467/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Блажівської
Н.Є.,

Усенко Є.А.,

секретар Бовкун В.В.,

за участю представника Генерального
прокуратури України - Замкової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Заступника
прокурора Кіровоградської області
(далі - Прокурор Кіровоградської
області) на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом Заступника Знам'янського
міжрайонного прокурора
Кіровоградської області (далі -
Прокурор) до Виконавчого комітету
Знам'янської міської ради
Кіровоградської області (далі - Міська
рада),

про часткове скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року Прокурор звернувся до
суду з адміністративним позовом про
скасування пунктів 1, 4 рішення Міської
ради № 536 від 24.12.2010 року (далі - Рішення
№ 536) щодо реорганізації мережі та
штатів у закладах освіти та спорту
міста Знам'янська, Кіровоградської
області.

На обґрунтування позову зазначив, що
Міська рада в порушення вимог Кодексу
законів про працю України не отримала
погодження про вивільнення
працівників від первинних
профспілкових організацій
Знам'янської дитячо-юнацької
спортивної школи та будинку дитячої та
юнацької творчості м. Знам'янка.

26 травня 2011 року постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду, позов
задоволений.

Пункти 1, 4 Рішення № 536 визнанні
незаконними та скасовані.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції зазначив, що Рішення
№ 536 Міською радою прийняте у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

21 лютого 2012 року постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду постанова
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року скасована, у задоволенні позову
відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції зазначив, що
оскаржувані пункти рішення прийняті у
відповідності до норм чинного
законодавства.

Прокурор Кіровоградської області
звернувся з касаційною скаргою з
вимогою скасування постанови
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Кіровоградського
окружного адміністративного суду,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального і процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 24.12.2010 року Міська рада
прийняла Рішення № 536 щодо
реорганізації мережі та штатів у
закладах освіти та спорту міста.

Відповідно до пункту 1 оскаржуваного
рішення погоджено скоротити в закладах
міста з 1 березня 2011 року такі посади: 1
ставку гардеробника Знам'янської ЗОШ
І-ІІІ ступенів №1 ім. Т.Г. Шевченка; 0,4
ставки лаборанта навчально - виховного
комплексу «Знам'янська ЗОШ І-ІІІ
ступенів № 2- ліцей»; 0,5 ставки
заступника директора у вечірній школі
з навчально виховної роботи в ліцейних
класах навчально виховного комплексу
«Знам'янська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 -
ліцей»; 0,5 ставки заступника директора
з навчально виховної роботи в
початковій школі Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів № 3; 0,25 ставки практичного
психолога Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів № 3; 0,25 ставки соціального
педагога Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів №3; 1 ставку педагога
організатора Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів №3; 1 ставку інструктора з
фізкультури Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів №3; 0,75 ставки дезінфектора
Знам'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3; 1
ставку медичної сестри Знам'янської
ЗОШ І-ІІІ ступенів №3; 0,3 ставки
лаборанта Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів №3; 3 ставки гардеробників
Знам'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3; 1,25
ставки гардеробника Знам'янської ЗОШ
І-ІІІ ступенів №4; 0,5 ставки лаборанта
Знам'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4; 0,5
ставки лаборанта Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів №6; 1 ставку прибиральника
Знам'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів №6; 0,5
ставки лаборанта Знам'янської ЗОШ І-ІІІ
ступенів №7; 1 ставку водія Знам'янської
ЗОШ І-ІІІ ступенів №7; 1 ставку
методиста Знам'янської станції юних
техніків; 1 ставку завгоспа
Знам'янського міжшкільного
навчально-виробничого комбінату; 0,5
ставки заступника директора з
навчально-виробничої роботи
Знам'янського міжшкільного
навчально-виробничого комбінату; 0,5
ставки лаборанта Знам'янського
міжшкільного навчально-виробничого
комбінату; 3,5 ставки керівників гуртків
Знам'янського будинку дитячої та
юнацької творчості; 0,8 ставки
акомпаніатора Знам'янського будинку
дитячої та юнацької творчості; 0,5
ставки двірника Знам'янського будинку
дитячої та юнацької творчості; 0,25
ставки робітника по обслуговування
Знам'янського будинку дитячої та
юнацької творчості; 0,25 ставки сторожа
Знам'янського будинку дитячої та
юнацької творчості; 0,6 ставки
ізоляторної няні дошкільного
навчального закладу № 2 «Теремок»; 0,5
ставки діловода дошкільного
навчального закладу № 2 «Теремок»; 0,25
ставки медичної сестри з масажу
дошкільного навчального закладу № 2
«Теремок»; 1 ставку комірника
дошкільного навчального закладу № 2
«Теремок»; 1 ставку завгоспа
дошкільного навчального закладу № 6
«Сонечко»; 0,25 ставки медичної сестри з
масажу дошкільного навчального
закладу № 6 «Сонечко»; 0,6 ставки
ізоляторної няні дошкільного
навчального закладу № 6 «Сонечко»; 1
ставку конюха дошкільного навчального
закладу № 8 «Сонечко».

Згідно з пунктом 4 зазначеного рішення
погоджено скоротити в Знам'янській
дитячо-юнацькій спортивній школі з 1
березня 2011 року наступні посади:
головного бухгалтера,
бухгалтера-касира, комірника, сторожа,
тренера - викладача відділення
джиу-джитсу; тренера-викладача
відділення карате; тренера відділення
гандболу; тренера-викладача
греко-римської боротьби.

3 березня 2011 року Прокуратура внесла
протест на пункти 1, 4 Рішення № 526, з
таких підстав, що вони прийняті у
порушення вимог чинного законодавства
України, первинним профспілковим
організаціям не надано відповідної
інформації про вивільнення
працівників, які є їх членами, що
позбавило можливості використати своє
право на внесення пропозицій щодо
вивільнення працівників.

11 березня 2011 року Міська рада прийняла
рішення № 137 щодо розгляду зазначеного
протесту Прокурора, відповідно до
якого відхилила протест.

Суд першої інстанції встановив, що
підставою для прийняття зазначеного
рішення була неможливість забезпечити
видатки на утримання закладів освіти
та спорту міста в існуючій мережі.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про
позашкільну освіту»
фінансово-господарська діяльність
позашкільного навчального закладу
здійснюється відповідно до законів
України «Про освіту», «Про бюджетну
систему України», «Про власність», «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
цього Закону та інших
нормативно-правових актів.
Фінансування державних і комунальних
позашкільних навчальних закладів
здійснюється за рахунок коштів
відповідних бюджетів, приватних
позашкільних навчальних закладів - за
рахунок коштів засновників (власників).
Фінансування державних, комунальних і
приватних позашкільних навчальних
закладів може здійснюватися також за
рахунок додаткових джерел
фінансування, не заборонених
законодавством України.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 26 цього
Закону додатковими джерелами
фінансування позашкільного
навчального закладу є кошти, одержані
за надання додаткових освітніх послуг,
роботи, виконані позашкільним
навчальним закладом на замовлення
підприємств, установ, організацій та
громадян, доходи від реалізації
власної продукції, від надання в оренду
приміщень, обладнання, що не
оподатковуються і спрямовуються на
соціальні потреби та розвиток
навчального закладу; гуманітарна
допомога; дотації з місцевих бюджетів;
добровільні грошові внески,
матеріальні цінності, одержані від
підприємств, установ, організацій та
окремих громадян. Кошти, отримані за
рахунок додаткових джерел
фінансування, використовуються
позашкільним навчальним закладом на
діяльність, передбачену його статутом.

Згідно з п. 40 Положення про позашкільні
навчально виховні заклади,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 45 від 26.01.1994 року,
фінансово-господарська діяльність
державного позашкільного
навчально-виховного закладу
здійснюється за рахунок бюджетних
асигнувань та залучених коштів.
Позашкільні навчально-виховні заклади,
що створюються підприємствами,
кооперативами, організаціями,
установами або приватними особами,
утримуються за рахунок коштів
засновників, а також залучених коштів.

Відповідно до пункту 41 зазначеного
положення джерелами формування коштів
позашкільного навчально-виховного
закладу можуть бути: кошти державного
та місцевого бюджетів, що надходять у
розмірі, не нижчому від передбаченого
нормативами фінансування позашкільних
навчально-виховних закладів; кошти,
одержані від громадян за надання їм
платних послуг в галузі освіти на
підставі відповідних угод; кошти,
одержані за виконання творчих,
науково-дослідних та інших робіт на
замовлення підприємств, установ і
організацій; доходи від надання в
оренду приміщень, обладнання та іншого
майна за погодженням із засновником;
доходи від діяльності підприємницьких
структур, що створюються чи
засновуються позашкільним
навчально-виховним закладом для
реалізації статутних цілей; дотації
органів державної та місцевої влади;
кредити та позички банків; добровільні
внески підприємств, установ,
організацій та окремих громадян,
іноземних юридичних та фізичних осіб;
інші надходження, не заборонені чинним
законодавством. Обсяг бюджетних
асигнувань не залежить від наявності
інших джерел фінансування державного
позашкільного навчально-виховного
закладу. Бюджетні асигнування на
освіту та позабюджетні кошти, не
використані у поточному фінансовому
році, не підлягають вилученню.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
позашкільну освіту» позашкільні
навчальні заклади можуть надавати
платні послуги відповідно до переліку,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, та у порядку, встановленому
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
освіти, за погодженням з Міністерством
фінансів України та центральним
органом виконавчої влади з питань
економічної політики.

Суд першої інстанцій обґрунтовано
зазначив, що фінансово-господарська
діяльність закладів освіти та спорту
міста здійснюється за рахунок
бюджетних асигнувань та залучених
коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про позашкільну освіту» державна
політика у сфері позашкільної освіти
спрямована на створення умов для
здобуття вихованцями, учнями і
слухачами позашкільної освіти;
збереження та розвиток мережі
державних та комунальних позашкільних
навчальних закладів без права їх
перепрофілювання,
перепідпорядкування, злиття, закриття,
передачі приміщень, обладнання,
техніки в оренду.

Згідно з ч. 6 ст. 10 цього Закону органи
місцевого самоврядування в межах їх
компетенції затверджують обсяги
фінансування комунальних позашкільних
навчальних закладів не нижче
мінімальних нормативів, визначених в
установленому порядку центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері освіти, та
забезпечують фінансування витрат на їх
утримання.

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 наказу
Міністерства освіти і науки України №
167 від 24.02.09 року «Про виконання рішення
колегії Міністерства освіти і науки
України з питань стану і перспектив
розвитку позашкільної освіти»
необхідність невідкладного вжиття
заходів щодо припинення скорочення
мережі позашкільних навчальних
закладів, недопущення їх
перепрофілювання, реорганізації,
ліквідації, фактів вилучення земельних
ділянок та необхідність забезпечення
зміцнення та модернізацію
матеріально-технічної бази
позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку, зокрема змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно з ст. 49-4 КЗпП України та ч. 3 ст. 22
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності» у
разі, якщо роботодавець планує
звільнення працівників з причин
економічного, технологічного,
структурного чи аналогічного
характеру або у зв'язку з ліквідацією,
реорганізацією, зміною форми власності
підприємства, установи, організації,
він повинен завчасно, не пізніше як за
три місяці до намічуваних звільнень
надати первинним профспілковим
організаціям інформацію щодо цих
заходів, включаючи інформацію про
причини наступних звільнень, кількість
і категорії працівників, яких це може
стосуватися, про терміни проведення
звільнень, а також провести
консультації з профспілками про заходи
щодо запобігання звільненням чи
зведенню їх кількості до мінімуму або
пом'якшення несприятливих наслідків
будь-яких звільнень.

Профспілки мають право вносити
пропозиції органам державної влади,
органам місцевого самоврядування,
роботодавцям, їх об'єднанням про
перенесення термінів, тимчасове
припинення або скасування заходів,
пов'язаних з вивільненням працівників,
які є обов'язковими для розгляду.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що Міська рада при прийнятті
оскаржуваного рішення не дотримала
вимог Закону України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності», оскільки профспілковим
організаціям не була надана інформація
щодо вивільнення працівників, які є їх
членами, що позбавило можливості
використати своє право на внесення
пропозицій щодо вивільнення
працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Згідно з ч. 4 ст. 223 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
змінити судове рішення суду першої
інстанції, скасувавши судове рішення
суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції, приймаючи
постанову про задоволення позову та
суд апеляційної інстанції залишаючи
без змін постанову суду першої
інстанції, помилково зазначили, що
оскаржуване рішення було прийняте
Знам'янською міською радою
Кіровоградської області, оскільки
оскаржуване рішення було прийняте
виконавчим комітетом Знам'янської
міської ради Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

Колегія суддів дійшла висновку, що
постанова суду апеляційної інстанції
ухвалена з порушенням норм
матеріального права. Постанова
Кіровоградського окружного
адміністративного суду повинна бути
змінена.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 225, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Заступника прокурора
Кіровоградської області задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 лютого 2012 року скасувати, а
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року змінити.

Адміністративний позов Заступника
Знам'янського міжрайонного прокурора
Кіровоградської області до
Виконавчого комітету Знам'янської
міської ради Кіровоградської області
про часткове скасування пунктів
рішення задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати
пункти 1 та 4 рішення Виконавчого
комітету Знам'янської міської ради
Кіровоградської області № 536 від 24.12.2010
року щодо реорганізації мережі та
штатів у закладах освіти та спорту
міста Знам'янки, Кіровоградської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, але може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
визначених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.