Справа № 826/13356/13-а
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2014 року 16:00
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії:
головуючого судді Шулежка В.П.,
судді Іщука І.О.,
судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, за участю третіх осіб - ОСОБА_2,
ПАТ «Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» про
визнання протиправним та скасування
наказу від 31.10.2012 року № 546, -
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1.) до Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України (далі - відповідач,
Мінрегіонрозвитку), за участю третіх
осіб - ОСОБА_2 (далі - третя особа 1,
ОСОБА_2.), публічного акціонерного
товариства «Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» (далі -
третя особа 2, ПАТ «КиївЗНДІЕП») про
визнання протиправним та скасування
наказу від 31.10.2012 року № 546 «ОС» про
призначення на посаду генерального
директора публічного акціонерного
товариства «Український зональний
науково-дослідний і проектний інститут
по цивільному будівництву» ОСОБА_2
Позивачем подано до суду заяву про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої просить, крім зазначеного,
розірвати контракт, укладений
Мінрегіонрозвитку з ОСОБА_2;
відшкодувати сплату судового збору
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що вважає оскаржуваний
наказ незаконним, оскільки ним
порушено законодавчі норми права,
зокрема, при його видачі порушено
процедуру обрання керівника
акціонерного товариства. Також, вказує,
що порушено її права та інтереси, як
діючого фінансового директора цього
В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
позовні вимоги та просили відмовити у
задоволенні позову повністю.
Відповідач в судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
заяви про розгляд справи за його
відсутності, письмових заперечень
проти позову не надав.
Представник третіх осіб проти позову
заперечував та просив відмовити у його
задоволенні повністю.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на вищевикладене, з
урахуванням вимог ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
ПАТ «КиївЗНДІЕП» створене відповідно
до наказу Міністерства України в
справах будівництва та архітектури від
30.03.1994 року №73 шляхом перетворення
Державного підприємства «Український
зональний науково-дослідний і
проектний інститут по цивільному
будівництву» у відкрите акціонерне
товариство відповідно до Указу
Президента України від 15.06.1993 року №210
«Про корпоратизацію підприємств» та
зареєстровано Печерською районною в м.
Києві державною адміністрацією 17.05.1994
Згідно п. 5.1 Статуту, засновником та
єдиним акціонером інституту є Держава
в особі Мінрегіонрозвитку.
Наказом Мінрегіонрозвитку №546 «ОС» від
31.10.2012 року призначено на посаду
генерального директора інституту ПАТ
«КиївЗНДІЕП» - ОСОБА_2
ОСОБА_1 призначена на посаду
фінансового директора з 21.07.2011 року
відповідно до наказу №125к генерального
директора ПАТ «КиївЗНДІЕП» ОСОБА_3
Наказом ПАТ «КиївЗНДІЕП» від 23.11.2012
року № 169к, підписаного ОСОБА_2, ОСОБА_1
була звільнена з посади фінансового
директора на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу
законів України про працю. Підставою
для звільнення були акти відсутності
Не погоджуючись з наказом
Мінрегіонрозвитку №546 «ОС» від 31.10.2012
року, яким призначено на посаду
генерального директора інституту ПАТ
«КиївЗНДІЕП» - ОСОБА_2, позивач
звернувся з відповідним позовом до
суду.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
виходячи з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно - правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Таким чином, завдання
адміністративного судочинства полягає
у захисті саме порушених прав особи у
публічно-правових відносинах з метою
перевірки прийняття оскаржуваних
рішень, вчинення дій суб'єктом владних
повноважень на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Як вбачається з позовної заяви,
позивач, зокрема, оскаржує наказ про
призначення на посаду генерального
директора публічного акціонерного
товариства «КиївЗНДІЕП» ОСОБА_2
Законом України «Про акціонерні
товариства» від 17.09.2008 року № 514-VI (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено
порядок створення, діяльності,
припинення, виділу акціонерних
товариств, їх правовий статус, права та
обов'язки акціонерів.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
акціонерні товариства», засновниками
акціонерного товариства визнаються
держава в особі органу, уповноваженого
управляти державним майном,
територіальна громада в особі органу,
уповноваженого управляти комунальним
майном, а також фізичні та/або юридичні
особи, що прийняли рішення про його
Згідно ст. 13 Закону України «Про
акціонерні товариства», установчим
документом акціонерного товариства є
Вищим органом акціонерного товариства
є загальні збори (ст. 32 Закону України
«Про акціонерні товариства»).
Статтею 58 Закону України «Про
акціонерні товариства» визначено
засади діяльності виконавчого органу
акціонерного товариства.
Так, зокрема, виконавчий орган
акціонерного товариства здійснює
управління поточною діяльністю
До компетенції виконавчого органу
належить вирішення всіх питань,
пов'язаних з керівництвом поточною
діяльністю товариства, крім питань, що
належать до виключної компетенції
загальних зборів та наглядової ради.
Виконавчий орган акціонерного
товариства підзвітний загальним
зборам і наглядовій раді, організовує
виконання їх рішень. Виконавчий орган
діє від імені акціонерного товариства
у межах, встановлених статутом
акціонерного товариства і законом.
Виконавчий орган акціонерного
товариства може бути колегіальним
(правління, дирекція) або одноосібним
(директор, генеральний директор).
Права та обов'язки членів виконавчого
органу акціонерного товариства
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства, статутом
товариства та/або положенням про
виконавчий орган товариства, а також
контрактом, що укладається з кожним
членом виконавчого органу. Від імені
товариства контракт підписує голова
наглядової ради чи особа, уповноважена
на таке підписання наглядовою радою.
ПАТ «КиївЗНДІЕП» створене відповідно
до наказу Міністерства України в
справах будівництва та архітектури від
30.03.1994 року №73 та є провідною
науково-проектною установою, що
належить до сфери функціонального
управління Мінрегіонбуду України.
Згідно п. 1.2 Статуту, засновником ПАТ
«КиївЗНДІЕП» є Держава в особі
уповноваженого органу управління
Відповідно до п.п. 8.1 - 8.3 Статуту
передбачено, що управління Інститутом
1) Вищий орган Інституту в особі
Мінрегіонбуду України, який виконує
повноваження загальних зборів
акціонерів та наглядової ради до
моменту прийняття рішення про
2) Генеральний директор Інституту.
Генеральний директор є посадовою
Вищий орган Інституту здійснює
управління Інститутом у визначений
законодавством спосіб шляхом
прийняття рішень (наказів).
До компетенції Вищого органу Інституту
(Загальних зборів) належать, зокрема:
призначення та звільнення
Генерального директора Інституту;
визначення умов контракту (в тому числі
умов оплати праці), що укладається з
Генеральним директором Інституту; інші
дії, віднесені законодавством до
компетенції Вищого органу Інституту
(Загальних зборів) та наглядової ради.
Виконавчим органом Інституту, який
здійснює керівництво його поточною
діяльністю, є Генеральний директор.
До компетенції Генерального директора
належать усі питання діяльності
Інституту, окрім тих, що згідно з чинним
законодавством України, цим Статутом
віднесені виключно до компетенції
Вищого органу Інституту.
Генеральний директор підзвітній у
своїй діяльності Вищому органу та
організовує виконання його рішень.
Як встановлено судом, пунктом 8.2
Статуту віднесено до компетенції
Вищого органу Інституту можливість
призначення виконавчого органу
Інституту - Генерального директора та
оформлення його відповідним наказом.
Зі змісту оскаржуваного наказу
вбачається, що підставою для його
прийняття були доповідна записка т.в.о.
завідувача Сектору по роботі з
підвідомчими організаціями ОСОБА_4,
заява ОСОБА_2 від 30.10.2012 року, контракт
між Мінрегіонбуду України від 31.10.2012
року № 27, лист Печерської районної в м.
Києві державної адміністрації від
31.10.2012 року № 7077/1/12.
Отже, твердження позивача є
безпідставними щодо неправомірного
призначення на посаду Генерального
директора, що свідчить про відсутність
підстав для визнання його протиправним
Суд вважає за необхідне зазначити, що
нормами чинного законодавства не
передбачені терміни, впродовж яких
Вищий орган Інституту зобов'язаний
оголосити конкурс на заміщення посади
Генерального директора Інституту, на
яку призначає осіб виключно Вищий
Разом з тим, суд вважає за необхідне
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
у випадках, установлених законом, до
суду можуть звертатися органи та особи,
яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб.
Згідно з вищевказаною нормою права
особа має право звернутись до
адміністративного суду з позовом у
разі, якщо вона вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.
При цьому, обставину дійсного
(фактичного) порушення відповідачем
прав, свобод чи інтересів має довести
належними та допустимими доказами саме
Задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті вимоги,
які відновлюють порушені права чи
інтереси особи в сфері
публічно-правових відносин.
В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України захист прав,
свобод та інтересів осіб завжди є
наступним, тобто передбачає наявність
встановленого судом факту їх порушення
або можливості такого порушення.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що
відсутність рішення про призначення
конкурсу, чи призначення генеральним
директором Інституту ОСОБА_2, ніяким
чином не порушує права та законні
Окрім того, позивач просить суд
розірвати контракт, укладений
Мінрегіонрозвитку з ОСОБА_2
Разом з тим, в межах спору позивачем не
доведено належними доказами яким чином
порушуються її права укладенням
вказаного контракту, крім того, суд
зазначає, що при наявності спору між
сторонами, якими укладено цей контракт,
вони вправі вирішувати між собою у
встановленому законом порядку.
Більш того, суд звертає увагу суду, в
ході розгляду справи судом
встановлено, що позивача було
звільнено наказом ПАТ «КиївЗНДІЕП» від
23.11.2012 року № 169к, підписаноного ОСОБА_2,
з посади фінансового директора.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, а саме рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 31.01.2014 року
позов ОСОБА_1 до ПАТ «КиївЗНДІЕП» про
поновлення її на роботі - задоволено
частково, наказ ПАТ «КиївЗНДІЕП» від
23.11.2012 року № 169к про звільнення ОСОБА_1
з посади фінансового директора ПАТ
«КиївЗНДІЕП» з 23.11.2012 року - скасовано;
поновлено ОСОБА_1 на посаді фінансового
директора ПАТ «КиївЗНДІЕП» з 23.11.2012
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що в позовній заяві наведені
обставини, які не підтверджуються
належними та допустимими доказами, що
свідчить про необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог, отже, а
тому підстав для їх задоволення немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, надавши оцінку
з урахуванням усіх доказів у справі в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов задоволенню не
Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.
Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Головуючий суддя

В.П.Шулежко

Суддя

І.О.Іщук

Суддя

І.М.Погрібніченко