Справа № 426/1680/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/58523/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Логвиненка А.О.

Маслія В.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області на постанову Сватівського
районного суду Луганської області від
01 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області про перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Сватівського районного
суду Луганської області від 01 жовтня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року, позовні вимоги задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
управління Пенсійного Фонду України в
Сватівському районі Луганської
області щодо відмови ОСОБА_4 у
зарахуванні пільгового стажу роботи в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.Зобов'язано
управління Пенсійного Фонду України в
Сватівському районі Луганської
області здійснити позивачу
перерахунок пенсії і зарахувати період
роботи з 22 травня 1981 року по 01 січня 1991
рік в місцевостях, прирівняних до
районах Крайньої Півночі у полуторному
розмірі з урахуванням п.5 розділу 15
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області звернулось з касаційною
скаргою, у якій просить їх скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, ОСОБА_4 з 22 травня 1981 року
по 07 вересня 1992 рік працював на різних
посадах в мостзагоні №76
Мостобудівного тресту №10 в Амурській
області СРСР, яка була прирівняна до
районів Крайньої Півночі.

Згідно Указу Президіуму Верховної Ради
СРСР «Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
півночі, місцевостях прирівняних до
районів Крайньої Півночі» від 1960 року,
позивач має право на залік до трудового
стажу, який дає право на пільгову
пенсію, час роботи в Амурській області
із розрахунку 1 рік за 1 рік 6 місяців.

Однак, ОСОБА_4 відмовлено управлінням
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області, з підстав відсутності у
позивача трудового договору, який би
підтвердив факт його роботи в
Амурській області.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій прийшли до
висновку про неправомірність дій
управління Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області при прийнятті рішення про
відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_4

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інтонацій, з огляду на
наступне.

Факт роботи ОСОБА_4 в місцевості, яка
прирівнюється до районів Крайньої
Півночі підтверджується копією
трудової книжки позивача, в якій
зазначено, що він працював в мостзагоні
№76 Мостобудівного тресту №10
Амурської області і ця місцевість
прирівнюється до районів Крайньої
Півночі, працював там на різних посадах
з 22 травня 1981 року по 07 вересня 1992 рік.

Стаж роботи ОСОБА_4 у цій місцевості
становить 11 років 3 місяці і 5 днів. Тому
відповідно до п.5 розділу 15
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» цей період
роботи позивача до 01 січня 1991 року в
місцевостях, прирівняних до Крайньої
Півночі колишнього СРСР, зараховується
до страхового стажу в порядку і на
умовах, передбачених законодавством,
що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення трудового стажу
застосовується для позивача
відповідно до п.5 Указу Верховної Ради
СРСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі,
місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі», так як на підставі
записів у трудовій книжці позивача,
останній відпрацював у такій
місцевості понад 5 років і йому повинен
зараховуватись один рік роботи за 1
рік 6 місяців роботи при обчисленні
стажу, який дає право на отримання
пенсії за віком та по інвалідності, що
також підтверджується п.3 Постанови
Ради Міністрів СРСР від 10 лютого 1960
року №148 «Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради СРСР від
10 лютого 1960 року Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої півночі, місцевостях
прирівняних до районів Крайньої
Півночі».

Відповідно до п.п.2,3 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967
року «Про розширення пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі» пенсія за
віком позивачу може бути призначена, як
відпрацювавшому понад 15 календарних
років в районах Крайньої Півночі
колишнього СРСР з 50 років.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують. За
таких обставин підстав для задоволення
касаційної скарги судова колегія не
вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сватівському районі Луганської
області - залишити без задоволення, а
постанову Сватівського районного суду
Луганської області від 01 жовтня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: