Справа № 569/10121/14-а
Суддя: Сидорук Є. І. Є. І.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року Рівненський
міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Сидорука
Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Хмельницькій
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського
міського суду із адміністративним
позовом до УДАІ УМВС України в
Хмельницькій області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення.

У своїй позовній заяві вказує, що 25
червня 2014 року він, керуючи автомобілем
марки «Тойота Камрі» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався
трасою Городище - Староконстянтинів в
напрямку м. Рівне, де був зупинений
прапорщиком міліції ДПС ДАІ
Хмельницької області Дем’янчуком А.О.
Підставою для його зупинки, як йому
повідомив працівник ДПС ДАІ , стало те,
що він перевищив швидкість руху. На
його заперечення та пояснення
працівник ДПС ДАІ уваги не звертав. ВУ
подальшому працівник ДПС ДАІ склав
протокол про адміністративне
правопорушення. Вважає, що працівник
ДПС ДАІ неправомірно притягнув його до
адміністративної відповідальності, а
сама постанова є незаконною та
підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином, подав до
суду письмову заяву в якій просив
справу розглянути без його участі.
Позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, заяву про
перенесення розгляду справи не
подавав, заперечення проти позову до
суду не надходило.

У відповідності ч. 4 ст. 122 КАС України
справа розглядається судом за наявними
у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суддя прийшов до наступного
висновку.

Судом встановлено, що що 25 червня 2014
року він, керуючи автомобілем марки
«Тойота Камрі» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався
трасою Городище - Староконстянтинів в
напрямку м. Рівне, де був зупинений
прапорщиком міліції ДПС ДАІ
Хмельницької області Дем’янчуком А.О.

Постановою серії ПС1 № 043752 від 25.06.2014
року в справі про адміністративне
правопорушення було притягнуто до
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122
КУпАП та накладено штраф в розмірі 255,00
грн.

Як вбачається із постанови про
адміністративне правопорушення, 25
червня 2014 року ОСОБА_1 на 282 км.
автодороги Городище -
Староконстянтинів в напрямку м. Рівне
рухався зі швидкістю 94 км/год., чим
перевищив швидкість на 34 км/год.
Швидкість вимірювалась приладом
«Трукам» 000567.

Окрім постанови в справі про
адміністративне правопорушення факт
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення нічим не
підтверджується. Зокрема не відібрано
пояснення від свідків та очевидців
адміністративного правопорушення, які
могли б засвідчити чи спростувати факт
адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Із матеріалів справи
не вбачається встановлення
відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач
як суб'єкт владних повноважень не довів
правомірності прийнятого ним спірного
рішення (постанови) з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин та
вимог законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160 - 163, 171-2, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ
УМВС України в Хмельницькій області
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 043752 від 25.06.2014 року, винесену
інспектором ДПС ДАІ Хмельницької
області прапорщиком міліції
Дем’янчуком А.О. про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
122 КУпАП та накладення на нього
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
255,00 грн.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Сидорук Є. І.