Справа № 2-а-6486/11/2206
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-6486/11/2206
Головуючий у 1-й інстанції: Кучерява А.В.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Боровицький О. А. Біла Л.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Дунаєвського районного
суду Хмельницької області від 09
листопада 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління соціального захисту
населення Дунаєвецької районної
державної адміністрації Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2011 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління соціального захисту
населення Дунаєвецької районної
державної адміністрації Хмельницької
області про перерахунок пенсії.

Постановою Дунаєвського районного
суду Хмельницької області від 09.11.2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстнції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач є інвалідом війни 2 групи.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" інвалідам війни 2
групи щорічно до 5 травня виплачується
грошова допомога у розмірі
8-мінімальних пенсій за віком.

Позивачу у 2007 - 2010 роках була виплачена
до 5 травня щорічна грошова допомога як
інваліду війни ІІ групи.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що право
позивача на отримання щорічної
грошової допомоги до 5 травня як
інваліду війни ІІ групи передбачено ст.
13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Так, відповідно до ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в редакції, що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, щорічно до 5 травня
інвалідам війни ІІ групи, статус якого
має позивач, виплачується разова
грошова допомога у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Згідно частинам 1 та 4 ст.17-1 названого
Закону вказану виплату здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової
допомоги до 5 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» викладено в новій
редакції, відповідно до якої інвалідам
війни щорічно до 5 травня виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Вказане положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» втратило
чинність, як таке, що визнано
неконституційним, на підставі Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Отже, з 22 травня 2008 року відновлено дію
частини 5 статті 13 Закону «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», відповідно до
якої розмір грошової допомоги
інвалідам війни ІІ групи має становити
8 мінімальних пенсій за віком.

Наявність у позивача права на
отримання допомоги у вказаному розмірі
є визначальною для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
до яких відносяться і пенсії,
визначаються Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону
мінімальний розмір пенсії за віком, як
основна державна соціальна гарантія,
встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної
пенсії за віком Кабінетом Міністрів
України суперечить наведеним нормам
закону.

На підставі ч. 3 ст. 46 Конституції
України пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Із врахуванням наведеної
конституційної норми, розмір
мінімальної пенсії за віком, з якого
має обраховуватися щорічна разова
грошова допомога позивачу, не може бути
нижчим від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Аналогічне положення щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком
міститься в ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 01 січня 2004 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст.28 названого
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Будь-якими іншими чинними
законодавчими актами розмір
мінімальної пенсії за віком не
визначається.

Із врахуванням викладеного,
апеляційний суд приходить до висновку
щодо не взяття до уваги положень ч. 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання грошової допомоги у
встановлених законом розмірах.

Враховуючи, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову районного
суду - без змін.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для залишення без
змін постанови суду першої інстанції
згідно статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Дунаєвського районного суду
Хмельницької області від 09 листопада
2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.