Справа № 2а-2162/09/1770
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
Справа №
9104/17779/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2010
року у справі за позовом дочірнього
підприємства державної акціонерної
компанії «Хліб України» «Дубенський
комбінат хлібопродуктів» до
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
частково протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

дочірнє підприємство державної
акціонерної компанії «Хліб України»
«Дубенський комбінат хлібопродуктів»
звернулось в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
Дубенської об'єднаної державної
податкової інспекції в якому просило, з
урахуванням змін(а.с.70) щодо відмови
від позовних вимог в частині
донарахування 3154 грн. авансового
внеску з податку на прибуток
підприємства та 946,20 грн. штрафної
(фінансової) санкції, визнати частково
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
05.08.2008 року № /0.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2010
року, позовні вимоги задоволено
частково, податкове повідомлення -
рішення Дубенської об'єднаної
державної податкової інспекції від
05.08.2008 року № /0 визнано
протиправним та скасовано в частині
визначення податкового зобов'язання по
податку на прибуток в сумі 209357грн.50коп.,
у тому числі за основним платежем -
153071грн., штрафними фінансовими)
санкціями - 56286грн.50коп., у задоволенні
решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду першої інстанції Дубенська
об'єднана державна податкова інспекція
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, а
постанова винесена з порушенням норм
матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
згідно Акту перевірки встановлено, що
підприємством завищено валові витрати
в сумі 188240 грн., в т.ч. 1 кв.2007 - 85809 грн., 2
кв.2007 - 10967 грн., 9 міс.2007 - 32381 грн. та - 4 кв.
2007 - 59083 грн.

За 1 кв. 2007 р. по коду рядка 04.2
задекларовано убуток балансової
вартості запасів в сумі 19739 грн.,
фактично за даними перевірки убуток
балансової вартості запасів станом на
01.04.2007 р. становить 954 грн., в результаті
чого завищено валові витрати в сумі 18785
грн. Вказане порушення також
стверджується поясненням головного
бухгалтера.

Крім того, документально не
підтверджено витрат на суму 67024 грн.,
чим порушено пп. 5.3.9. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств».

За перше півріччя 2007 р. по коду рядка 04.2
задекларовано убуток балансової
вартості запасів в сумі 10967 грн.,
фактично за даними перевірки
встановлено приріст балансової
вартості запасів станом на 01.07.07 р. в
сумі 3547 грн., в результаті чого завищено
валові витрати в сумі 10967 грн. Зазначене
порушення також стверджується
поясненнями головного бухгалтера.

За 9 міс. 2007 р. по коду рядка 04.2
задекларовано убуток балансової
вартості запасів у сумі 7381 грн.,
фактично за даними перевірки
встановлено приріст балансової
вартості запасів станом на 01.10.07р. в
сумі 18656 грн., в результаті чого
завищено валові витрати у сумі 7381 грн.
Зазначене порушення також
стверджується поясненням головного
бухгалтера.

Крім того, документально не
підтверджено витрат на суму 25000 грн.
сплачених ПП «Феміда» на підставі
рішення суду (яке перевіряючим надано
не було), чим порушено п.п.5.3.9. ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств». Крім того, п.п.5.3.5 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» передбачено, що
до складу валових витрат не
включаються суми штрафів та пені,
сплачених за рішенням суду.

Щодо завищення валових витрат в 4-му кв.
2007 р. в сумі 59083грн., то апелянт зазначає,
що перевіркою встановлено, що
позивачем віднесено до складу валових
витрат в IV кварталі 2007 року витрати в
сумі 59 083 грн. понесені в результаті
надання послуг приватним
підприємством «Феміда», про що
свідчать наступні документи: Копія
акту за липень 2000 року, ПП
«Феміда»надало ДП ДАК Хліб України
«Дубенський комбінат хлібопродуктів»
послуги по контролю якості
зварювальних стиків та підключення
зерносушилки на суму 773 грн. Дана
операція відображена в
бухгалтерському обліку Кт-631, Дт-91;
Копія акту за грудень 2000 року, ПП
«Феміда» надало позивачу послуги по
контролю якості зварювальних з'єднань
на суму 129,00 грн. Дана операція
відображена в бухгалтерському обліку
Кт-631, Дт; Копія акту за 2000 року ПП
«Феміда» надало ДП ДАК Хліб України
«Дубенський комбінат хлібопродуктів»
послуги на суму 12444 грн. Дана операція
відображена у бухгалтерському обліку
Кт-631, Дт-91; Копія акту за 2000 року ПП
«Феміда» надало позивачу послуги на
суму 19669 грн. Дана операція
відображена у бухгалтерському обліку
Кт-631, Дт-91; Копія акту за березень 1993
року ПП «Феміда» надало ДП ДАК Хліб
України «Дубенський комбінат
хлібопродуктів» послуги на суму
26068 грн. Дана операція відображена в
бухгалтерському обліку Кт-631, Дт-91.

Підпунктом 5.2.1, п.5.2, ст.5 Закону України
«Про оподаткування підприємств» до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Порядком
складання декларації про прибуток,
затвердженим наказом ДПА України від
29.03.03 р. №143 передбачено, що податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку і дані
приведені в податковій декларації
повинні підтверджуватися первинними
документами обліку та відповідати
податковому обліку.

Відповідно до пп.5.3.9, п.5.3, ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
піриємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Під час перевірки встановлено, що ДП
«Дубенський комбінат хлібопродуктів»
ДАК «Хліб України» включив в рядок 04.1
«витрати на придбання товарів (робіт,
послуг)» податкової декларації з
податку на прибуток підприємств
витрати минулих податкових періодів
понесені в результаті надання послуг
приватним підприємством «Феміда» по
яких минув строк давності на суму 59 083
грн. на підставі копій актів виконаних
робіт.

Крім того відповідно до пп. 11.2.1, п.11.2, ст.
11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» датою
збільшення валових витрат виробництва
(обігу) вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Отже послуги надані приватним
підприємством «Феміда» для позивача
відповідно до копій актів виконаних
робіт були здійснені в 1999-2000 роках, і по
п.п. 11.2.1, п.11.2, ст. 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
повинні бути включені до складу
валових витрат по першій події. В
порушення п.5.1, пп.5.2.1, п.5.2, пп.5.3.9, п.5.3
ст.5 вказаного Закону та порушення
пп.15.1.1, п. 15.1, ст. 15, п. 5.1, ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» позивач включив в рядок 04.1
«витрати на придбання товарів (робіт,
послуг)» податкової декларації з
податку на прибуток підприємств
витрати минулих податкових періодів
понесені в результаті надання послуг
ПП «Феміда» по яких минув строк
давності на суму 59 083 грн. в т.ч. 4 квартал
2007 року 59 083 грн., оскільки абзацом 2
підпункт 12.3.1 ст. 12 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено, що заборгованість, за якою
кредитор звертається до суду щодо її
примусового стягнення до закінчення
строків позовної давності, не
включається до складу валових витрат
кредитора згідно з підпунктом 12.1.1 п. 12.1
цієї статті та не може бути
відшкодованою за рахунок його
страхових резервів.

Крім того перевіряючими встановлено
недостачу насіння ріпаку на складі
станом на 01.01.08 р. у кількості 166,87 т, на
суму 433862 грн. Перевіркою достовірності
причин виникнення недостачі вказаних в
протоколі інвентаризаційної комісії
від 10.03.2008 року встановлено, що між
комбінатом та ПП ОСОБА_1 укладено
договір відповідального зберігання
зернових, зернобобових та олійних
культур від 01.06.2007 року №18, за умовами
якого комбінат зобов'язується
забезпечити приймання від
поклажодавця зерно на відповідальне
зберігання, з оформленням складських
документів, забезпечити його кількісне
та якісне зберігання і відгрузити або
переоформити його в повній
відповідності із письмовою вимогою
поклажодавця.

В результаті оформлення виписаних
складських квитанцій на зерно №290
від 06.09.2007 року, №291 від 06.09.2007 року та
№314 від 10.10.2007 року ПП ОСОБА_1 було
засвідчено передачу права власності
від ДП «Дубенський комбінат
хлібопродуктів» ДАК «Хліб України»
зерна ріпаку в кількості 163, 567 тонн
ріпаку, на суму 425 274 гривень, в т.ч.
вересень 2007 року - 109,281 тонн на суму 284 131
грн. та жовтень 2007 року - 54286 тонн на суму
141 143 грн.

Відповідно до пп.4.1.6, п.4.1. ст.4 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валового доходу
включаються вартості матеріальних
цінностей, переданих платнику податку
згідно з договорами схову (у
відповідальне зберігання) та
використаних ним у власному
виробничому чи господарському обороті.
Отже в порушення вказаної норми ДП
«Дубенський комбінат хлібопродуктів»
ДАК «Хліб України» не включено до
складу валових доходів вартість
матеріальних цінностей (насіння
ріпаку) переданих платнику податку
згідно з договорами відповідального
зберігання від Поклажодавців - ЗАТ
компанії «Райз» і ТзОВ Фірми «Габен»
які були використані у господарському
обороті Комбінату (безоплатно надані
товари) шляхом здійснення
переоформлення права власності зерна
ріпаку отриманого у відповідальне
зберігання на ПП ОСОБА_1 на загальну
суму 425 274 грн. в т.ч.: квартал 2007 року - 284
131 грн.; квартал 2007 року - 141 143 грн.

В зв'язку з вище викладеним просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовний
вимог.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
Дубенською об'єднаною податковою
інспекцією проведено виїзну
позапланову документальну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.07р. по 31.12.07р, в ході якої
встановлено порушення платником
податків вимог податкового
законодавства, зокрема вимог пп.4.1.6, п.4.1
ст.4, п.5.1, пп.5.2.1, п.5.2, пп.5.3.5, пп.5.3.9, п.5.3
ст.5, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
про що складено акт перевірки від 22.07.08
р. на підставі якого відповідачем
винесено податкове
повідомлення-рішення за № /0 від
05.08.08 р., яким позивачу, визначено
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій) за
платежем податок на прибуток в сумі
267450,50грн., у тому числі за основним
платежем - 193223грн. та нараховані
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
74227,50грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
з'ясував, що податковий орган під час
проведення позапланової перевірки
прийшов до висновку, що позивачем не
включено до валового доходу по першій
події операції, відображені в розділі
3.1.5/1 акту від 09.06.08р. №142/23/00955779 у сумі
98644грн. за 2007 рік про результати виїзної
планової документальної перевірки
позивача з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 01.01.07р. по 31.12.07 р. (а.с.128-139), при
цьому розділ 3.1.5 називається «Податок
на додану вартість». Представник
податкового органу не зміг надати
пояснення, чому у вказаному акті
перевірки від 09.06.2008 р. інспектором
вчинено такий напис (посилання).

Підчас розгляду справи у суді першої
інстанції, про що зазначено у постанові
суду, представники сторін погодилися,
що у акті планової перевірки від 09.06.08р.
таке порушення зазначене на сторінці 16
у розділі 3.1.1 «Валовий дохід». При цьому
знову міститься посилання на розділ 3.1.5
«Податок на додану вартість». І у цьому
випадку представник податкового
органу не зміг надати пояснення щодо не
включення до валового доходу по першій
позиції операцій, відображених у
розділі 3.1.5. У самому ж розділі 3.1.5 акту
перевірки від 09.06.08р. податковим
органом не описані операції, які
покладені в основу висновку про
порушення вимог п.4.1 ст.4, пп.11.3.1. п. 11.3.
ст. 11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Отже факт порушення вимог п.4.1 ст.4,
пп.11.3.1. п.11.3. ст.11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
податковим органом зазначалось у акті
перевірки від 09.06.08р.

Тому суд першої інстанції вірно вважав,
що в цій частині висновки податкового
органу слід визнати помилковими та
неправомірними, а визначення
податкового зобов'язання в сумі 24661грн.
та нарахування штрафних санкцій в сумі
9932грн. є протиправним.

Також судом першої інстанції
з'ясовано, що податковим органом, як
порушення вимог податкового
законодавства, зазначено операції
відображені у акті перевірки від 22.07.08р.
на сторінці 13 та 19 (а.с.31, 34- зворотна
сторона). Представник позивача визнала
порушення вимог податкового
законодавства лише частково в сумі
9500грн., внаслідок чого сплачено 2375грн.
суми основного платежу та -57грн. -
штрафних санкцій.

При цьому в решті суми працівниками
податкового органу на сторінці 18-19 акту
від 22.07.08р. невірно відображено таку
суму приросту (убутку), оскільки у
таблиці на сторінці 17 за даними
податкового органу відображені
зведені дані по залишках запасів
станом на 01.01.07р., які становлять
74459,45грн. Станом на 01.04.07 р., за даними
податкового органу, залишки запасів
становлять 64 004,94грн. У таблицях на
сторінці 18 та 19 акту податковим органом
відображено балансову вартість у сумі
64959 грн., тоді як податковий орган
балансову вартість визначив у сумі
74459,45грн.

Згідно пояснень представник позивача,
сума 64959грн. взята із податкової
декларації, яка в свою чергу була
помилково визначена внаслідок не
відображення даних по запасах по 205
рахунку «Будівельні матеріали». У
подальшому така помилка була
виправлена шляхом подання уточнюючого
розрахунку (а.с.90-107).

Суд першої інстанції вірно вважав, що
оскільки податковий орган визначив
суму балансової вартості станом на
01.01.07р. 74459,45грн., то і у подальшому ця
сума мала б бути відображена у колонках
та рядках за даними перевірки, тому
відповідно за даними перевірки убуток
балансової вартості запасів станом на
01.04.2007р. має становити 10454,45грн. (74459,45грн.
- 64005грн.). В результаті підприємством
валові витрати мали б бути завищені
лише на -184,55грн. (заокруглено - 9285грн.), а
не на 18785грн.

Така ж помилка податкового органу має
місце і у розрахунках за І півріччя, 9
місяців та за 2007 рік. Так за І півріччя
2007 року убуток (а не приріст) має
становити 5953,45грн. (74459,45грн. - 68506грн.), а
завищені валові витрати мають
становити 5013,55грн., а не 10967грн. За 9
місяців 2007 року приріст має становити
9155,55грн. (74459,45грн. - 83615грн.), а не -18656грн.,
як зазначено податковим органом, і тоді
сума занижених валових доходів буде
становити 9155,55грн., а не 18656грн. За 2007 рік
приріст має становити - 23507,55грн.
(74459,45грн. - 97967грн.), а не - 33008грн., як
зазначено податковим органом, і тоді
сума занижених валових доходів буде
становити - 16415грн., а не 25916грн.

З огляду на це суд першої інстанції
підставно вважав, що податковим
органом неправомірно визначено суму
податкового зобов'язання та суму
штрафних санкцій, за винятком
самостійно обрахованої та сплаченої
суми по основному зобов'язанню (2375грн.)
та штрафних санкціях (957грн.), тому
податкове повідомлення-рішення в цій
частині підлягає визнанню
протиправним та скасуванню, в частині
сплаченої суми по основному
зобов'язанню (2375грн.) та штрафних
санкціях (957грн.) позивачу слід
відмовити.

Щодо визначення податковим органом
порушення позивачем пп.4.1.6, п.4.1. ст.4
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», оскільки
підприємством не включено до складу
валових доходів вартість матеріальних
цінностей (насіння ріпаку) переданих
платнику податку згідно з договорами
відповідального зберігання від
поклажодавців - ЗАТ компанії «Райз» і
ТзОВ Фірми «Габен», які були
використані у господарському обороті
комбінату (безоплатно надані товари)
шляхом здійснення переоформлення
права власності зерна ріпаку
отриманого на відповідальне
зберігання на ПП ОСОБА_1 на загальну
суму 425 274 у грн. в т.ч.: III квартал 2007 року
- 284131грн.; IV квартал 2007 року - 141143грн., то
судом першої інстанції встановлено, що
насіння ріпаку перебувало на
відповідальному збереженні на
підставі договорів зберігання,
складських накладних. У обороті
позивача таке насіння ріпаку не
перебувало. Фактично насіння ріпаку
обліковувалося на позабалансовому
рахунку №023 протягом 2007-2008 років до
встановлення обставин у кримінальній
справі №58/26-08 порушеної за цим фактом
відносно колишнього заступника
директора ОСОБА_1

Факт нестачі насіння ріпаку в
кількості 163,567 тонн на суму 425274.00 грн.,
яка була встановлена актом
інвентаризації комісії згідно наказу
директора від 05.03.2008 року №32 та
підтверджена актом КРУ №140-16/7 від 14.03.2008
року. На збереження насіння ріпаку
передавалося ТзОВ фірмою «Габен» та
приватним підприємцем ОСОБА_1, який
одночасно працював на підприємстві
позивача на посаді заступника
директора. Використовуючи своє
посадове становище, ОСОБА_1 реалізував
не лише насіння ріпаку, яке було ним
здане, як приватним підприємцем, на
збереження, а й насіння ріпаку, яке було
здане на збереження ТзОВ фірмою
«Габен».

Суд першої інстанції вірно вважав, що
податковим органом не надана належним
чином оцінка цим обставинам, а лише
взято до уваги складські квитанції, що
потягло за собою неправомірний
висновок про порушення позивачем
пп.4.1.6, п.4.1. ст.4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», а
відтак у цій частині податкове
повідомлення-рішення є неправомірним.

Щодо порушення, на думку податкового
органу, вимог п.5.1, пп.5.2.І, п.5.2, пп.5.3.9, п.5.3
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та п. 5.1. ст.5
пп.15.1.1 п. 15.1. ст.15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими зондами»,
оскільки позивач неправомірно включив
в рядок 04.1 «витрати на придбання
товарів (робіт, послуг)» податкової
декларації з податку на прибуток
підприємств витрати минулих
податкових періодів, понесені в
результаті надання послуг приватним
підприємством «Феміда», по яких минув
строк давності на суму 59083грн. за IV
квартал 2007 року, то судом у даній
спірній ситуації з'ясовано, що фактично
акти виконаних робіт платнику податків
від ПП «Феміда» були надані у 2007 році:
за жовтень 2007 року на суму 20401грн., за
цей же період на суму 26068 грн., за
листопад 2007 року на суму 12444грн. (а.с.110).
Всього надано актів виконаних робіт на
суму 58913грн. Непідтверджена сума
об'єкту оподаткування - 170грн.

Оскільки платником податків
підтверджено, що витрати минулих
періодів ним були оплачені лише після
надходження актів виконаних робіт у
жовтні-листопаді 2007 року, то відповідно
суд першої інстанції вірно вважав, що у
цій частині податкове повідомлення
рішення підлягає визнанню
протиправним та скасуванню, у частині ж
непідтвердженої суми об'єкту
оподаткування у розмірі 170 грн., та
нарахованих податкових зобов'язань
(податок на прибуток 42,50грн. та штрафні
санкції у сумі 170грн.) у задоволенні
позову слід відмовити.

Щодо зазначення податковим органом
порушення позивачем вимог п.5.1, пп.5.3.5,
пп.5.3.9 п.5.3, ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
бо ДП ДАК Хліб України «Дубенський
комбінат хлібопродуктів» включив до
складу валових витрат в III кварталі 2007
року, витрати в розмірі 25000,00грн.,
сплачені приватному підприємству
«Феміда» на підставі рішення суду, яке
документально не підтверджене, то
судом першої інстанції встановлено, що
згідно акту перевірки ДП ДАК Хліб
України «Дубенський комбінат
хлібопродуктів» віднесено до складу
валових витрат суму в розмірі 25 000,00 грн.
сплачену приватному підприємству
«Феміда» на підставі рішення суду,
справа №151210 від 11.09.2005 року, про що
свідчать: платіжне доручення №244 від
24.07.2007 року на суму 5 000,00 грн.; платіжне
доручення №311 від 16.08.2007 року на суму 10
000,00 грн.; платіжне доручення №358 від
06.09.2007 року на суму 10 000,00 грн, при цьому
під час проведення перевірки рішення
суду надане не було, з мотивацією, що
воно знаходиться у юриста.

У даній спірній ситуації встановлено,
що грошові кошти перераховувалися
згідно рішення суду від 11.09.2005 року по
справі №151210, однак, згідно матеріалів
справи (а.с. 19-20), рішенням
господарського суду Рівненської
області по справі 15/210 (а не 151210) від
11.09.03р. (а не 11.09.05р.) позов задоволено на
користь приватного підприємства
«Феміда» про стягнення із дочірнього
підприємства ДАК Хліб України
«Дубенський комбінат хлібопродуктів»
50784,00 грн. заборгованості та 1515,00 грн.
понесених судових витрат.

При цьому суд вірно зазначив, що
виконання судових рішень, які набрали
законної сили, здійснюється відповідно
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження» на підставі виконавчого
документу, яким, за рішеннями
господарських судів, що набрали
законної сили, є наказ. А оскільки
згідно платіжних документів не
вбачається, що виконувалося саме
рішення господарського суду
Рівненської області від 11.09.03р. в
порядку процедури виконавчого
провадження, то відповідно суд
правильно вважав, що податковим
органом правомірно встановлено
порушення платником податків вимог
податкового законодавства.

Розглядаючи спір в частині не
підтвердження позивачем
документально встановленого порушення
податкового законодавства останній
погодився з таким, сплативши 16756грн.
податку на прибуток та штрафу в сумі
1043грн. (5%) замість 10053грн. (50%).

При цьому судом вірно враховано, що
згідно пп.17.1.3. п.17.1. ст.17 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» у разі
коли контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті
«б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
цього Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Враховуючи самостійну сплату
платником податків суми податкового
зобов'язання та часткову сплату
штрафної санкції суд правильно вважав,
що в цій частині податкове
повідомлення-рішення слід визнати
протиправним, у решті позовних вимог в
цій частині (щодо штрафу в розмірі
9010грн.) слід відмовити.

З огляду на вище викладене суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позов позивача підлягає до
часткового задоволення.

Враховуючи зазначене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального т а процесуального
права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Дубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції - залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2010
року по справі № 2а-2162/09/1770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2014
року