Справа № 2а-192/10/1419 (2-1952/10)
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/64692/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Костенка М.І.,

розглянувши у письмовому проваджені
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Гур'ївської
сільської ради Новоодеського району
Миколаївської області (далі - Сільрада),
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

про скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2007 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
скасування рішень Сільради: № 1 від
27.06.2007 року (далі - Рішення № 1) щодо
затвердження генерального плану
забудови та плану розмежування
земельних ділянок з встановленням
межових знаків на незабудованій
території у межах села, № 7 від 27.06.2007
року (далі - Рішення № 7) про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
виготовлення державних актів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки громадянам
відповідно до списку №1, а також № 2 від
13.07.2007 року (далі - Рішення № 2) про
внесення змін до Рішення № 7 щодо
збільшення кількості земельних
ділянок до 120; зобов'язання Сільради
скасувати державні акти на право
власності на спірну земельну ділянку.

На обґрунтування позову зазначив, що
відповідно до договору оренди № 1 від
28.11.2003 року йому, як члену об'єднання
громадян власників худоби, була надана
в користування терміном на 4 роки 11
місяців земельна ділянка, яка
знаходиться у межах Сільради. Умови
договору оренди виконувалися вчасно,
земельна ділянка використовувалася за
цільовим призначенням. Сільрада у
порушення вимог Земельного кодексу
України прийняла рішення № 1, № 7 від
27.06.2007 року та № 2 від 13.07.2007 року щодо
передачі у власність наданої йому
земельної ділянки для будівництва.

28 вересня 2010 року постановою
Новоодеського районного суду
Миколаївської області, задоволений.

Рішення № 1, 7 та 2 визнані незаконними
та скасовані.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції зазначив, що оскаржувані
рішення прийняті Сільрадою з
порушенням вимог ст. 20 Земельного
кодексу України, що відповідно до ст. 21
зазначеного Кодексу є підставою для їх
скасування.

26 вересня 2012 року постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
постанова Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 28
вересня 2010 року скасована, у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою
з вимогою скасування постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Новоодеського
районного суду Миколаївської області,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального і процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 28.11.2003 року між Сільрадою та
об'єднанням громадян власників худоби
був укладений договір оренди земельної
ділянки, відповідно до якого Сільська
рада надала об'єднанню в оренду
земельну ділянку, загальною площею 23
га, що розташована на території
сільської ради в межах села Гур'ївка,
Новоодеського району, Миколаївської
області строком на 4 роки 11 місяців, до 28
жовтня 2008 року для випасу худоби.

27 червня 2007 року Сільрада прийняла
Рішення № 1 щодо затвердження
генерального плану забудови
незабудованої території, генерального
плану розмежування території, плану
розмежування ділянок на території
забудови незабудованої території в
межах с. Гур'ївка, Новоодеського району,
Миколаївської області та надала дозвіл
на виготовлення проектно-кошторисної
документації на забудову
незабудованої території згідно
генплану.

Крім того, того ж дня, Сільрада прийняла
Рішення № 7, яким був наданий дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо виготовлення
документів (державних актів) що
посвідчують право власності на
земельні ділянки.

13 липня 2007 року Сільрада прийняла
Рішення № 2 про внесення зміни до плану
нової забудови в межах с. Гур'ївка
Новоодеського району Миколаївської
області.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про відмову у задоволенні позову, з
таких підстав.

Відповідно до ст. 22 Земельного
кодексу України землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури або
призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського
призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі тимчасової консервації
тощо).

Землі сільськогосподарського
призначення передаються у власність та
надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого
селянського господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва;

б) сільськогосподарським
підприємствам - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським
науково-дослідним установам та
навчальним закладам, сільським
професійно-технічним училищам та
загальноосвітнім школам - для
дослідних і навчальних цілей,
пропаганди передового досвіду ведення
сільського господарства;

г) несільськогосподарським
підприємствам, установам та
організаціям, релігійним організаціям
і об'єднанням громадян - для ведення
підсобного сільського господарства.

Землі сільськогосподарського
призначення не можуть передаватись у
власність іноземним громадянам, особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам та іноземним державам.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу
України зміна цільового призначення
земель провадиться органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу
України порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам;

б) визнання недійсними угод щодо
земельних ділянок;

в) відмови в державній реєстрації
земельних ділянок або визнання
реєстрації недійсною;

г) притягнення до відповідальності
відповідно до закону громадян та
юридичних осіб, винних у порушенні
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель.

Судом апеляційної інстанцій при
розгляді даного адміністративного
позову не було з'ясовано чи змінювалось
Сільрадою цільове призначення спірних
земельних ділянок при прийняті
оскаржуваних рішень.

Відповідно до гарантійного листа № 1
від 27.06.2007 року наданого Сільраді від
об'єднання громадян власників худоби
Гур'ївської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області в особі голови об'єднання
громадян Баштової Л.А., об'єднання не
заперечувало проти відведення
земельних ділянок під нову
індивідуальну житлову забудову в межах
с. Гур'ївка.

Приймаючи до уваги зазначений
гарантійний лист суд апеляційної
інстанції не з'ясував чи приймалося
відповідне рішення на зборах
об'єднання громадян власників худоби
Гур'ївської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області щодо надання згоди на передачу
земельних ділянок членів об'єднання
Сільраді.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції зазначені обставини не були
встановлені, а встановленим обставинам
не надана належна правова оцінка,
постанова суду апеляційної інстанції
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень з направленням справи на новий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справ.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
постанова суду апеляційної інстанції
підлягають скасуванню,
адміністративна справа направленню до
суду апеляційної інстанції для нового
розгляду.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року скасувати, адміністративну
справу направити до Одеського
апеляційного адміністративного суду
на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Костенко М.І.