Справа № 2а-53/11
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року
Справа № 9104/70977/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сапіги В.П.,

суддів
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Косівської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 02
березня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про стягнення заборгованості,

В С Т А
Н О В И В :

26.01.2011 року позивач звернулася в суд із
позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про стягнення заборгованості
із виплачуваної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 19.08.2007 року по 01.08.2010
року.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона
здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та має
право на отримання допомоги у розмірі,
який не може бути нижчим прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
віком до шести років. Проте вказана
допомога виплачувалася їй в нижчому
розмірі.

Постановою Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 02
березня 2011 року позов задоволено за
період з 19.08.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить постанову
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким повністю відмовити у задоволенні
заявленого позову. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що управління
належним чином виконало свій обов'язок
перед позивачкою щодо виплати їй
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною. Просить врахувати,
що виключно законом про Державний
бюджет України визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування і органи праці
та соціального захисту населення не
вправі їх змінювати. Стверджує, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення було допущено порушення норм
бюджетного законодавства України та не
враховано видаткові можливості
основного фінансового документу
держави.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити
задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
отримує допомогу як особа не
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не була виплачена на
користь позивачки за період з 19.08.2007
року по ІНФОРМАЦІЯ_2 у повному обсязі
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, через
що суб'єкта владних повноважень слід
зобов'язати нарахувати і виплатити
суму цієї допомоги за вказаний період
із врахуванням розміру, визначеного
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду першої інстанції не відповідають
нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

У відповідності до ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги, судом
першої інстанції не враховано вимог
ст.99 КАС України та задоволено позов
поза межами такого строку без
достатніх на те правових підстав.

Відповідно до ст.. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З врахуванням того, що позивач
звернувся за захистом прав, свобод та
інтересів шляхом подання позову до
суду лише 26.01.2011 року, підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними не наводить тому суд
приходить до висновку про залишення
без розгляду адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті. Відтак, оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Згідно ст.. 205 КАС України розглянувши
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції постановляє ухвалу в разі
скасування судового рішення і
залишення позовної заяви без розгляду
або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 100, ст.. 160, ст. 195, ст. 197, п. 4
ч. 1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Постанову Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 02
березня 2011 року в справі № 2а-53/11
скасувати.

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Косівської районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області про
стягнення заборгованості залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.П.Сапіга

Судді
І.М.Обрізко

Н.Г.Левицька