Справа № 127/11239/14-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/509/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Вінниці в залі судових
засідань справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
про визнання неправомірною
бездіяльність відповідача та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці про визнання неправомірною
бездіяльність відповідача щодо
неврахування при призначенні пенсії
державного службовця розміру
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення соціально -
побутових потреб, грошової компенсації
за невикористану відпустку та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату недоотриманий
розмір пенсії. Свої вимоги мотивувала
тим, що вона перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Вінниці як пенсіонер, пенсія якому
призначена відповідно до Закону
України «Про державну службу». При
призначені пенсії нею надано довідки
про складові заробітної плати, яку вона
отримувала перед звільненням. У
вказаних довідках, окрім основних
видів заробітної плати, включені інші
виплати, а саме: матеріальна допомоги
на оздоровлення та для вирішення
соціально - побутових потреб, інші
заохочувальні виплати. З листа
відповідача від 19 травня 2014 року
позивач дізналась, що відповідачем до
обрахунку пенсії не були взяті
зазначені виплати на загальну суму
10937,69 грн., з яких сплачувались страхові
внески. Позивач вважає, що розмір
пенсії повинен обчислюватись із
заробітної плати, яку вона фактично
отримувала на день звільнення, в тому
числі і з урахуванням зазначених
виплат, адже на них нараховувався
єдиний соціальний внесок. Просить
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо неврахування при
призначенні пенсії державного
службовця розміру матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально - побутових потреб,
грошової компенсації за невикористану
відпустку, зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок розміру пенсії,
виплатити різницю між недоотриманою
пенсією та допустити рішення до
негайного виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 червня 2014 року
відкрите скорочене провадження по
даній справі. Ухвалою Вінницького
міського суду Вінницької області від 23
червня 2014 року, відповідно до ч.4 ст.183-2
КАС України, справа призначена до
розгляду за загальними правилами
адміністративного судочинства
України.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала на підставах
викладених в позовній заяві та просила
позов задовольнити. Додатково
пояснила, що в травні 2013 року вона
звернулася за призначення пенсії,
однак, так як продовжувала працювати на
посаді, вона отримувала пенсію за
віком, а пенсію, призначену відповідно
до Закону України «Про державну
службу» почала отримувати після
звільнення з посади. Зважаючи, що їй не
було відомо про розмір пенсії,
призначеної в травні 2013 року,
відповідно до Закону України «Про
державну службу», просить поновити
строк звернення до суду.

Представник відповідача заперечувала
щодо задоволення позову, надавши
письмові заперечення. При цьому
відмічала, що заробітна плата
державного службовця складається з
посадового окладу, премії, доплат з
ранг, надбавки за вислугу років та
інших надбавок. Постановою Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2000 року
№ 856 «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії», виплати, які
просить врахувати позивач не
передбачені, а тому і не включаються до
заробітної плати. Матеріальна
допомога, як структура заробітної
плати, не передбачена і ст. 2 Закону
України «Про оплату праці», яка
визначає структуру заробітної плати.
Просить відмовити позивачу в
задоволенні адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС
України суд при вирішенні справи
керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема,
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави. Суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
питань захисту прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на пенсійному обліку в управлінні
Пенсійного фонду України м. Вінниці та
отримує пенсію за віком згідно Закону
України «Про державну службу» з 02
травня 2013 року. 29 квітня 2014 року ОСОБА_1
звільнена з посади провідного
спеціаліста сектору НКРЕ у Вінницькій
області та з 30 квітня 2014 року їй
виплачується пенсія, яка призначена
відповідно до Закону України «Про
державну службу», в повному розмірі.
Розмір її пенсії становить 3219,26 грн. та
визначений як 80% від заробітної плати
за відповідною посадою станом на 02
травня 2013 року. При визначені
заробітної плати для обчислення пенсії
державного службовця, як вбачається з
відповіді відповідача від 19.05.2014 року
за №117/І-1, не включалися матеріальні
допомоги на оздоровлення, для
вирішення соціально - побутових питань.
Разом з тим, як вбачається з довідок про
складові заробітної плати, наданих
позивачем відповідачу, від 30 квітня 2013
року № 07-18-413, від 30 листопада 2012 року №
07-18-514, від 25.04.2014 року № 07-18-122 (подана з
урахування проведеної перевірки УПФУ в
Солом'янському районі м.Києва), позивач
отримувала, зокрема, матеріальну
допомогу на оздоровлення, компенсацію
за невикористану відпустку,
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань. На всі
виплати включені в довідки нарахований
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державу службу»ь (в редакції, яка діяла
на момент призначення розміру
пенсійного забезпечення позивачці), на
одержання пенсії державних службовців
мають право жінки, які досягли
пенсійного віку, встановленого ст.26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", в тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Визначення заробітної
плати для обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», право на пенсію за віком
мають жінки 1961 року народження і старші
після досягнення ними віку, зокрема, 56
років - які народилися з 1 квітня 1957 року
по 30 вересня 1957 року.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державу службу» (в редакції, яка діяла
на момент призначення розміру
пенсійного забезпечення позивачу),
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 2 Закону України, «Про
оплату праці», структура заробітної
плати складається з основної заробітна
плата, додаткової заробітної плати та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, де основна
заробітна плата - це винагорода за
виконану роботу відповідно до
встановлених норм праці (норми часу,
виробітку, обслуговування, посадові
обов'язки). Вона встановлюється у
вигляді тарифних ставок (окладів) і
відрядних розцінок для робітників та
посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чиним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. До інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат належать виплати у формі
винагород за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошовіі матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до п. 2.3.3. Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики від 13 січня 2004 року
№ 5, до інших заохочувальних та
компенсаційних виплат належать
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески в межах
встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Суд звертає увагу на те, що станом на 01
травня 2013 року позивач досягла віку 56
років та за наявного стажу має право на
одержання пенсії державного службовця
в розмірі 80 відсотків суми її
заробітної плати відповідно до ст. 37
Закону України «Про державу службу», в
редакції яка діяла на момент
призначення розміру пенсії. При цьому,
суд звертає увагу, що позивачу під час
перебування на посаді державного
службовця була виплачена матеріальна
допомогу на оздоровлення за 2011 рік в
розмірі 2894,32 грн., грошова компенсація
за невикористану відпустку в 2012 році -
3455,48 грн., матеріальна допомога на
оздоровлення за 2012 рік в розмірі 3204,89
грн. та матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
за 2012 рік - 1383,00 грн., з яких нарахований
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
підтверджується відповідними
довідками. При цьому, відповідачем при
призначенні розміру пенсії позивачки
вказані виплати не включені до
обчислення її розміру. За наведеного,
суд вважає, що вказані виплати, з яких
були фактично нараховані та сплачений
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. До такого висновку
суд дійшов виходячи з того, що перевага
надається спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії (ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
не Законів України «Про державну
службу» та «Про оплату праці», які щодо
спірних відносин є загальними.
Аналогічна позиція викладена і у
постановах Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6
листопада 2013 року, 04 березня 2014 року
(справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13,21-350а13,
21-14а14 відповідно).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Отже,
відповідачем не доведена
правомірність прийнятого ним рішення
щодо не врахування при призначенні
позивачці пенсії державного службовця
розміру інших виплат, а тому позов в
частині визнання неправомірності
бездіяльності відповідача підлягає
задоволенню.

Враховуючи, що судом визнана
бездіяльність відповідача
неправомірною, чим порушено право
позивачки на отримання розміру
пенсійного забезпечення, суд приходить
до висновку про задоволення вимоги про
перерахунок та виплату позивачу з 30
квітня 2014 року пенсії з урахуванням
інших виплат, а саме: матеріальних
допомог та грошової компенсація за
невикористану відпустку.

Щодо зобов'язання відповідача
виплатити різницю недоотриманого
розміру пенсії, починаючи з дня її
призначення і до проведеного
перерахунку, то суд вважає таку вимогу
передчасною, оскільки судом не
встановлено неправомірних дій чи
бездіяльності відповідача щодо цього.

При цьому, суд вважає поважною причиною
пропуску строку позивача звернення до
суду, адже, як встановлено в судовому
засіданні, позивач, звернувшись 02
травня 2013 року за призначення пенсії,
продовжувала працювати на посаді, яка
дає право на призначення пенсії в
порядку та на умовах, передбачених
Законом України «Про державну службу»,
та відповідно отримувала пенсію в
розмірі обчисленому відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тільки після
звільнення 29 квітня 2014 року з роботи
розмір пенсії, визначений відповідно
до Закону України «Про державну
службу», виплачується в повному
розмірі. Відповідно позивач про
неврахування окремих виплат не могла
знати та дізнавшись про них звернулася
за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України,
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.
37, 37-1 Закону України «Про державну
службу», ст. 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 8, 9, 17, 71,
72, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до
адміністративного суду.

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці по неврахуванню при
призначенні ОСОБА_1 пенсії державного
службовця розміру матеріальної
допомоги на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально - побутових потреб
та грошової компенсації за
невикористану відпустку відповідно до
довідок від 30 листопада 2012 року № 07-18-514,
від 25 квітня 2014 року № 07-18-122, від 30
квітня 2013 року № 07-18-413.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці здійснити з
30.04.2014 року перерахунок та виплату
призначеної ОСОБА_1 пенсії державного
службовця з урахуванням при її
обчисленні матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально - побутових потреб та
грошової компенсації за невикористану
відпустку, включених до довідок від 30
листопада 2012 року № 07-18-514, від 25 квітня
2014 року № 07-18-122, від 30 квітня 2013 року №
07-18-413, згідно Закону України «Про
державну службу», в редакції чинній на
час призначення пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
судовий збір в розмірі 73,08 грн.

В решті вимог - відмовити.

Постанову в частині виплати суми за
один місяць допустити до негайного
виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга може бути подана протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови буде
виготовлено у встановлений ч. 3 ст. 160
КАС України п'ятиденний строк.

Суддя: