Справа № 2а/225/11/13
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/34715/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Маслія В.І.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області на постанову
Дзержинського міського суду Донецької
області від 01 квітня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області про визнання дій
неправомірними,-

у с т а н о в и л а:

В грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області про зобов'язання
видати направлення на медико-соціальну
експертну комісію (далі - МСЕК) для
медичного обстеження та призначати
страхові виплати на поставі копії акту
№ 75 (УШ) «Про нещасний випадок на
виробництві (форми Н-1) від 06.08.1987 року.

Постановою Дзержинського міського
суду Донецької області від 01 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року, позов задоволено: визнано
неправомірними дії виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві України у місті
Дзержинську Донецької області в
частині відмови видавати позивачу
направлення на МСЄК для медичного
обстеження на підставі акту № 75 (УШ) про
нещасний випадок на виробництві від 06
серпня 1987 року за формою Н-1 та
зобов'язано відповідача видавати
ОСОБА_4 направлення на МСЄК для
медичного обстеження на підставі акту
№ 75 (УШ) про нещасний випадок па
виробництві від 06 серпня 1987 року за
формою Н-1, а також призначити
відповідні страхові виплати.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволені
позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки відповідач, порушуючи вимоги
Закону України «Про охорону праці» та
Закону України 2»Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відмовив ОСОБА_4 у
видачі направлення на МСЕК, його дії є
протиправними.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 при виконанні
своїх трудових обов'язків на копальні
Артема 06 серпня 1987 року отримав
виробничу травму, внаслідок якої була
встановлена стійка втрата професійної
працездатності і на період з 12 грудня
1989 року по 12 грудня 1990 року встановлено
80 % втрати професійної працездатності.

З грудня 1990 року ОСОБА_4 медичне
обстеження не проходив та йому не
встановлювався відсоток втрати
працездатності.

07 лютого 1992 року позивач отримав копію
акту № 75 від 06 серпня 1987 року про цей
нещасний випадок на виробництві,
котрий був складений відповідно до
вимог Положення про розслідування та
облік нещасних випадків, але
відповідач відмовляє видати
направлення на МСЄК на теперішній час.
Згідно з цим Актом про нещасний
випадок, котрий мав місце 06 серпня 1987
року, із ОСОБА_4 при виконанні ним
трудових обов'язків - машиніста
електровозу на штреку дільниці 85-980 м на
копальні Артема зазнав травми - перелом
2 ребра справа та перелом нижньої
челюсті справа.

У зв'язку з погіршенням свого стану
здоров'я та наміром пройти повторне
медичне обстеження, ОСОБА_4 звернувся
до відповідача направити його на МСЄК,
однак отримав відмову.

Рішенням Дзержинського міського суду
від 26 листопада 2012 року у позові ОСОБА_4
до ДП «Дзержинськвугілля» про видачу
акту було відмовлено, оскільки після
ліквідації копальні Артема, де
працював позивач, ДК
«Укрвуглереструктурізація» було
призначено підприємством з виконання
робіт із фізичної ліквідації ДП
«Копальня Артема» та правонаступником
копальні на період ліквідації згідно з
розподільчим балансом є Державне
підприємство «Дзержинськвугілля» не
має юридичного права на нове
розслідування нещасного випадку та
складання акту за формою Н-1 та не є
правонаступником ліквідованої
копальні Артема.

Статтею 3 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» передбачено, що інвалідність
як міра втрати здоров'я визначається
шляхом експертного обстеження в
органах медико-соціальної експертизи
Міністерства охорони здоров'я України.

Механізм встановлення МСЕК ступеня
стійкої втрати професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням
трудових обов'язків, визначається
Порядком встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня стійкої втрати
професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків
затвердженим наказом Міністерства
охорони здоров'я України 05.06.2012 №420 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 16 серпня 2012 р. за №1387/21699 (далі -
Порядок №420).

Згідно 1.4. Порядку медико-соціальна
експертиза потерпілого здійснюється
МСЕК у складі комісії відповідно до
пункту 10 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 грудня 2009 року
№ 1317, за наявності:

- акта про нещасний випадок, пов'язаний
з виробництвом, за формою Н-1, наведеною
в додатку 4 до Порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року №1232;

- акта розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання за формою П-4, наведеною в
додатку 17 до Порядку; медичного
висновку лікарсько-експертної комісії
спеціалізованого профпатологічного
лікувально-профілактичного закладу
про наявність (відсутність)
професійного характеру захворювання
за формою, наведеною в додатку 16 до
Порядку;

- направлення роботодавця чи
профспілкового органу підприємства, на
якому потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, суду чи
прокуратури;

- направлення закладу охорони здоров'я,
за формою № 088/о, затвердженою наказом
МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 28 квітня 2012 року за №661/20974.

Згідно матеріалів справи, рішення про
ліквідацію ДП «Шахта ім. Артема» без
правонаступника було прийняте
Кабінетом Міністрів України за
поданням Мінвуглепрому України на
підставі ГКУ та постанови Уряду від
29.06.1999 року № 1164. Наказом МінісШ
ім..Артема» ВО «Дзержинськвугілля», ДП
«шахта ім.. Артема» було ліквідовано,
«Укрвуглереструктаризація» було
призначено підприємством з виконання
робіт із фізичної ліквідації ДП «Шахта
ім. Артема» та правонаступником шахти
за період ліквідації згідно з
розподільчим балансом, ДП
«Дзержинськвугілля» не є
правонаступником усіх прав та
обов'язків пов'язаних з діяльністю ДП
«Шахта ім. Артема».

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» ступінь втрати
працездатності потерпілим
установлюється МСЕК за участю Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків і визначається у відсотках
професійної працездатності, яку мав
потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК
установлює обмеження рівня
життєдіяльності потерпілого, визначає
професію, з якою пов'язане ушкодження
здоров'я, причину, час настання та групу
інвалідності у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, а також визначає необхідні
види медичної та соціальної допомоги.

Огляд потерпілого проводиться МСЕК за
умови подання акта про нещасний
випадок на виробництві, акта
розслідування професійного
захворювання за встановленими формами,
висновку спеціалізованого медичного
закладу (науково-дослідного інституту
профпатології чи його відділення) про
професійний характер захворювання,
направлення
лікувально-профілактичного закладу
або роботодавця чи профспілкового
органу підприємства, на якому
потерпілий одержав травму чи
професійне захворювання, або робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, суду чи прокуратури.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, при вирішенні спору судом
оглянутий оригінал Акта про нещасний
випадок, котрий мав місце 06 серпня 1987
року із ОСОБА_4 при виконанні ним
трудових обов'язків -машиніста
електровозу на штреку дільниці 85-980 м на
копальні Артема. ОСОБА_4 зазнав травми -
перелом 2 ребра справа та перелом
нижньої челюсті справа. Звернуто увагу
на те, що копія вказаного акту, яка є в
матеріалах справи, відповідає в цілому
оглянутому у судовому засіданні
оригіналу

Таким чином, факт отримання позивачем
виробничої травми, а також ступінь
втрати працездатності повністю
підтверджується зібраними ним
документами, які були надані
відповідачу для направлення його на
МСЕК, а тому відмова відповідача видати
відповідне направлення є протиправною.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суддів попередніх
інстанцій, що сам факт отримання
виробничої травми має місце, жодний
документ, який це підтверджує, не
визнаний недійним або скасований, а
тому відповідач зобов'язаний видати
направлення на МСЕК для медичного
обстеження відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві».

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Дзержинського міського суду
Донецької області від 01 квітня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша