Справа № 2а-1098/11/2670
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Справа: № 2а-1098/11/2670

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Головного управління Міндоходів у
місті Києві до Головного управління
юстиції у Черкаській області про
скасування постанови від 23.12.2010 року ВП
№ 7896596 про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Міндоходів у місті
Києві ( далі - позивач ) звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління юстиції у
Черкаській області ( далі - відповідач )
про скасування постанови від 23.12.2010
року ВП № 7896596 про накладення штрафу.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 квітня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову та ухвалити нову
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, так як, на його думку,
оскаржуване рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно з ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі ( у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження ), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
24.05.2006 року Господарським судом м. Києва
було ухвалено постанову про
зобов'язання Державної податкової
адміністрації у місті Києві ( далі - ДПА
у м. Києві ) повернути Ірландській
компанії «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» вісім
літаків Л-410 УВП, які були вилучені
згідно з протоколом огляду місця від
30.03.2001 року КМ № 002713 співробітниками
ДПА у м. Києві

Для виконання вказаного судового
рішення Господарським судом м. Києва
було видано виконавчий лист від 11.06.2008
року № 11/91-А, на підставі якого
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження ВП № 7896596.

У ході даного виконавчого
провадження органами Державної
виконавчої служби України боржнику -
ДПА у м. Києві були направлені вимоги
від 08.09.2008 року, 29.10.2008 року, 24.11.2008 року,
27.05.2010 року, 12.07.2010 року, 06.12.2010 року,
якими зобов'язано ДПА у м. Києві
виконати рішення суду.

Однак, постанова Господарського суду м.
Києва від 24.05.2006 року з боку ДПА у м.
Києві залишилась без виконання, у
зв'язку з чим державним виконавцем
складено постанову від 23.12.2010 року ВП №
7896596 про накладення на боржника штрафу
в розмірі 340,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами Закону
України «Про виконавче провадження» у
редакції, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин (
далі - Закон № 606-ХІV ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 606-ХІV закріплено,
що державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

У відповідності до ч. 5 ст. 124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно зі ст. 87 Закону № 606-ХІV, у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу в розмірі від двох до десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
боржника - юридичну особу - від двадцяти
до тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
призначає новий строк для виконання.

Отже, з викладених правових норм, які
діяли на момент виникнення спірних
правовідносин, вбачається, що
законодавством регламентовано
обов'язковість виконання судових
рішень та відповідальність боржників у
разі їх невиконання.

При цьому, єдиною та необхідною
правовою підставою для притягнення
боржника до відповідальності шляхом
накладення на нього штрафних санкцій у
розмірі, передбаченому в ст. 87 Закону №
606-ХІV, є невиконання ним судового
рішення у межах строків, визначених
державним виконавцем.

Таким чином, оскільки позивачем на
вимоги державного виконавця не було
виконано рішення Господарського суду
м. Києва від 24.05.2006 року у справі № 11/91-А,
то судова колегія вважає, що постанова
від 23.12.2010 року ВП № 7896596 про накладення
штрафу, винесена на підставі та у
відповідності з вимогами чинного
законодавства, зокрема ст. 87 Закону №
606-ХІV.

Доводи апелянта щодо неможливості
виконання ним своїх обов'язків за
постановою Господарського суду м.
Києва від 24.05.2006 року у справі № 11/91-А у
зв'язку з фактичною відсутністю в нього
майна стягувача, судова колегія вважає
не обґрунтованими, оскільки зазначені
обставини не є підставою для
звільнення боржника від виконання його
обов'язків.

Крім того, судова колегія відзначає, що
відсутність у боржника майна,
необхідного для задоволення вимог
стягувача є лише підставою для
застосування органами Державної
виконавчої служби України відповідних
заходів, перелік яких закріплено у ч. 3
ст. 11 Закону № 606-ХІV, для забезпечення
конституційних прав обох сторін
виконавчого провадження та належного і
повного виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відсутності
жодних правових підстав для
задоволення адміністративного позову
та приходить до висновку про те, що
судом першої інстанції було повно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у місті Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16 квітня 2014 року - без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у місті Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16 квітня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.