Справа № 369/1213/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
369/1213/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Волчко А.Я.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 15 квітня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року, позивач звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії. Свої
позовні вимоги мотивував тим, що
позивач з 13.07.2012 року перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області , номер особового
рахунку НОМЕР_1, пенсійне посвідчення
НОМЕР_2, видане 15.08.2012 року, та
отримувала пенсію за віком. 09.11.2013 року
у зв'язку із звільненням з посади
державного службовця вона, відповідно
до Закону України «Про державну
службу», набула права на пенсію
державного службовця. 11.11.2013 року, на
підставі ст.37 - 1 Закону України «Про
державну службу», вона звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії, надавши
довідки: про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи або класний чин,
або спеціальні знання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу»
за період з 01.11.2011 року до 31.10.2013 року за
вих. №29846/07-40 від 07.11.2013 року, та про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу»
за період з 01.11.2011 року до 31.10.2013 року за
вих. №29847/07-40 від 07.11.2013 року. В свою
чергу, відповідачем було здійснено
перерахунок та призначено пенсію у
розмірі 4170,27 грн. Одночасно з цим, при
перерахунку пенсії відповідач
безпідставно не врахував такі складові
заробітної плати як грошова
винагорода, матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, зазначені у довідці. У зв'язку з
цим, не погоджуючись із порядком
визначення пенсії, 26.11.2013 року
позивачем було подано заяву про
перерахунок останньої. Своїм листом
від 12.12.2013 року за вих. №320/Г-01
відповідач у перерахунку пенсії та
включенні до заробітної плати -
грошової винагороди, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, зазначених
у довідці, відмовив, пославшись на
приписи ст. ст. 33, 37 Закону України «Про
державну службу» та Постанови Кабінету
міністрів України №865 від 31.05.2000 року.
На думку позивача рішення відповідача
про відмову в перерахунку пенсії з
включенням до заробітної плати -
грошової винагороди, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, зазначених
у довідці, є протиправним та таким, що
не відповідає вимогам чинного
законодавства України.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 05 травня 2014 року позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України у Києво-Святошинському
районі Київської області про відмову
ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з
включенням до заробітної плати сум
грошової винагороди, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, зазначених
у довідці про складові заробітної
плати (надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії,
відповідно до Закону України «Про
державну службу» за період з 01.11.2011 року
до 31.10.2013 року за вих. №29847/07-40 від 07.11.2013
року, - протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Києво-Святошинському
районі Київської області врахувати з
11.11.2013 року як невід'ємні частини
складової заробітної плати, з якої
проводиться нарахування гр. ОСОБА_2
пенсії, суми грошової винагороди,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, зазначені
у довідці про складові заробітної
плати (надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії,
відповідно до Закону України «Про
державну службу» за період з 01.11.2011 року
до 31.10.2013 року за вих. №29847/07-40 від 07.11.2013
року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Києво-Святошинському
районі Київської області здійснити з
11.11.2013 року перерахунок та виплату гр.
ОСОБА_2 пенсії, призначеної з
урахуванням сум грошової винагороди,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, зазначених
у довідці про складові заробітної
плати (надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії,
відповідно до Закону України «Про
державну службу» за період з 01.11.2011 року
до 31.10.2013 року за вих. №29847/07-40 від 07.11.2013
року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 з 13.07.2012 року перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
у Києво-Святошинському районі
Київської області, номер особового
рахунку НОМЕР_1, пенсійне посвідчення
НОМЕР_2, видане 15.08.2012 року, та
отримувала пенсію за віком.

Позивач, 09.11.2013 року у зв'язку із
звільненням з посади державного
службовця, відповідно до Закону
України «Про державну службу», набула
права на пенсію державного службовця.

Крім того, позивач, 11.11.2013 року, на
підставі ст. 371 Закону України «Про
державну службу», звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії, надавши
довідки: про складові заробітної плати
(посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи або класний чин,
або спеціальні знання, або
дипломатичний ранг, надбавка за
вислугу років), що подається для
призначення пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу»
за період з 01.11.2011 року до 31.10.2013 року за
вих. №29846/07-40 від 07.11.2013 року, та про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії, відповідно до
Закону України «Про державну службу»
за період з 01.11.2011 року до 31.10.2013 року за
вих. №29847/07-40 від 07.11.2013 року (надалі -
Довідка).

Відповідачем було здійснено
перерахунок та призначено пенсію у
розмірі 4170,27 грн. Одночасно з цим, при
перерахунку пенсії позивачу,
відповідач не врахував такі складові
заробітної плати як грошова
винагорода, матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, зазначені у довідці.

У зв'язку з цим, не погоджуючись із
порядком визначення пенсії, 26.11.2013 року
ОСОБА_2 було подано заяву про
перерахунок останньої.

Своїм листом від 12.12.2013 року за вих.
№320/Г-01 відповідач у перерахунку пенсії
та включенні до заробітної плати -
грошової винагороди, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, зазначених
у довідці, відмовив, пославшись на
приписи ст. ст. 33, 37 Закону України «Про
державну службу» та Постанови Кабінету
міністрів України №865 від 31.05.2000 року.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу», пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
оплату праці», заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату
праці» визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

З огляду на ч. ч. 2, 6 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок,
зокрема: за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інших надбавок і доплат, а також
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

З вище перелічених правових норм
витікає, що грошова винагорода,
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, згідно п. 1.ч. 1 ст. 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з яких згідно з Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески в межах
встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» - максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону, враховуються до
заробітної плати (доходу).

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески, враховуються
в заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Також встановлено, що відповідно до
відомостей, зазначених у довідці на
грошову винагороду, матеріальну
допомогу на оздоровлення та
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, були
нараховані та сплачені єдині внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Аналізуючи вищевказані правові
норми у розрізі наданих суду
матеріалів, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
грошова винагорода, матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, на які
нараховані єдині внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, зазначені у
довідці, не включаються до складу
заробітної плати державного службовця
та не підлягають врахуванню при
обчисленні розміру пенсії, є
необґрунтованим, та суперечить чинному
законодавству.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства, не довів
правомірність своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області - залишити без задоволення, а
постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 22
липня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.