Справа № 807/2091/14
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2091/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Повханич Г.П.

за участю:

позивача: Управління Пенсійного фонду
України в Тячівському районі
Закарпатської області, представник -
Жупан А.Ю.;

відповідача: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Управління Пенсійного
фонду України в Тячівському районі
Закарпатської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Тячівському районі Закарпатської
області (далі - позивач) звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в
сумі 316,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та просив
задовольнити позовні вимоги з підстав,
наведених у позовній заяві, мотивуючи
наступним. Відповідач зареєстрований
позивачем, як платник страхових
внесків відповідно до ст. 15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року №1058 (надалі - Закон №1058).
Однак, за відповідачем рахується
заборгованість в розмірі 316,00 грн., яка
не була ним сплачена в добровільному
порядку.

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився без поважних
причин, заперечення на позов не надав,
хоча був належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду. Суд вважає за можливе
вирішити справу на підставі наявних у
ній доказів.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач
перебуває на обліку, як платник
страхових внесків відповідно до ст. 15
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058
(надалі - Закон №1058), що підтверджується
Повідомленням про взяття на облік
фізичної особи-підприємця від 05.02.2004
року (а.с. 6).

Згідно до п. 1 ст. 4 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, а
саме: суб'єктів підприємницької
діяльності незалежно від форми
власності, юридичних та фізичних осіб,
які використовують працю найманих
працівників, встановлюються ставки
збору в розмірі 32 відсотків від об'єкта
оподаткування визначеного п. 1 ст. 2
цього Закону суми фактичних витрат на
оплату праці (грошового забезпечення)
працівників, що включають витрати на
оплату основної і додаткової
заробітної плати на інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", виплати
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком з
доходів фізичних осіб, а також суми
сплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця та допомоги
у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю.

Відповідно до ст. 19 Закону №1058 (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин), а також
Інструкції "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції 16.01.2004 року за №
64/8663 (далі - Інструкція № 21-1), відповідач
повинен був перераховувати внески на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірах, що передбачені
законодавством за такими ставками: 31,8 %
( 33,2% ) від суми фактичних витрат на
оплату праці (грошового забезпечення)
працівників; 2% з виплати заробітної
плати найманих працівників.

У відповідності до п. 6 ст. 17 Закону
№1058 (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Згідно до ч. 1 ст. 14 Закону №1058 (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин)
страхувальниками відповідно до цього
Закону є роботодавці підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону
№1058 (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в статті 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно до ч. 3 ст. 15 Закону №1058 (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) страхувальники
набувають статусу платників страхових
внесків до Пенсійного фонду з дня
взяття їх на облік територіальним
органом Пенсійного фонду, а особи,
визначені частиною першою статті 12
цього Закону, - з дня набрання чинності
договором про їх добровільну участь.

У відповідності до пп. 1 п. 8
Прикінцевих положень Закону №1058 (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) страхові
внески, що перераховуються до
солідарної системи (крім страхових
внесків, що перераховуються особами,
зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у
статті 12 цього Закону, а також
страхових внесків, сплачуваних за осіб,
зазначених у пунктах 8, 13, 14, 17 статті 11
цього Закону), сплачуються
страхувальниками та застрахованими
особами на умовах і в порядку,
визначених цим Законом, та в розмірах,
передбачених Законом України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" для відповідних платників
збору.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону №1058
(в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Згідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України розробленою відповідно до
Закону №1058 (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин) та
Закону України "Про збір обов'язкове
державне пенсійне страхування" ( 400/97-ВР
), затвердженої Постановою Правління
Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 р. за № 64/8663. згідно до п. 8
- порядок стягнення заборгованості зі
страхувальників, п. 8.1. - стягнення
заборгованості із сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сум штрафних санкцій та
нарахування пені, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості, або
застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону №1058
(в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

У відповідності відповідно до п.6 ст.20
Закону №1058 (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом є: - квартал.
В разі здійснення протягом базового
звітного періоду виплат (виплати
доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески,
страхувальники одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
авансові платежі у вигляді сум
страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід). У разі несплати авансових
платежів до страхувальника
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом.

Відтак, відповідачу надсилалася Вимога
про сплату боргу від 06.02.2012 року №Ф973У
(а.с. 8).

Таким чином, заборгованість
відповідача складає 316,00 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку (а.с. 10-11).

На час розгляду адміністративної
справи відповідачем не було
добровільно погашено заборгованість в
сумі 316,00 грн.

За наведених обставин, позовні
вимоги підтверджені належними та
допустимими доказами і підлягають до
задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно
ч.4 ст. 94 КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного,
відповідно до Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Управління Пенсійного фонду
України в Тячівському районі
Закарпатської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 -
задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код за РНОКПП НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Тячівському районі
Закарпатської області заборгованість
в сумі 316,00 (триста шістнадцять гривень)
грн.

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3
КАС України 15 липня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 18
липня 2014 року.