Справа № 826/2759/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2759/14
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Надія» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Надія» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві про визнання
незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Надія» ( далі -
позивач ) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві ( далі -
відповідач ) про визнання незаконними
та скасування припису від 04.02.2014 року
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
постанови від 18.02.2014 року №
76/14/7/26-62/1802/02/1 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 07 квітня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову суду та ухвалити
нову про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, так як, на думку
апелянта, оскаржуване рішення суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно з ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі ( у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження ), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, нежитлове приміщення № 345 за
адресою: м. Київ, бульвар Ромена Ролана,
13-А експлуатується товариством з
обмеженою відповідальністю «Надія» (
далі - ТОВ «Надія»).

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві ( далі - Інспекція ) було
проведено позапланову перевірку
вказаного нежитлового приміщення з
питань дотримання вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
державних будівельних норм, стандартів
і правил, за результатами якої складено
акт від 04.02.2014 року.

В ході вказаної перевірки
відповідачем був виявлений факт
експлуатації ТОВ «Надія» самовільно
реконструйованого нежитлового
приміщення із прибудовою до нього в
якості торгівельного закладу та кафе
за адресою м. Київ, бульвар Ромена
Ролана, 13-А, про що зафіксовано у
відповідному акті перевірки від 04.02.2014
року.

В той же день, 04.02.2014 року
Інспекцією було складено протокол у
відношенні ТОВ «Надія», відповідно до
якого встановлено порушення:
експлуатація самовільно
реконструйованого нежитлового
приміщення літ.А із прибудовою до нього
у якості торгівельного закладу та
закладу громадського харчування, чим
порушено ч.8 ст.39 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
винесено припис, яким товариству
заборонено експлуатацію нежитлового
приміщення за вказаною вище адресою до
усунення виявленого порушення
законодавства та зобов'язано усунути
таке порушення, про що повідомити
Інспекцію у строк до 28.02.2014 року.

Далі, постановою Інспекції від
18.02.2014 року ТОВ «Надія» було визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого абз. 4 п.6 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 109 620,00 грн.

Судова колегія встановила, що
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач використовує
самовільно реконструйоване нежитлове
приміщення, яке не було прийнято в
експлуатацію в порядку, передбаченому
законодавством «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Однак, колегія суддів не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, вважаючи їх
помилковими з огляду на наступне.

Спірні правовідносини
регулюються Конституцією України,
нормами Законів України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
( далі - Закон № 3038-VI ), «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» ( далі
- Закон № 208/94-ВР ), Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року № 461 ( далі - Порядок № 461 ), Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (
далі - Порядок № 553 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з п.п. 16, 17, 22 Порядку № 553, за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф.

Ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI регламентовано,
що посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право: складати
протоколи про вчинення правопорушень,
акти перевірок та накладати штрафи
відповідно до закону; видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Відповідно до п. 11 Порядку № 553,
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право забороняти за вмотивованим
письмовим рішенням керівника
відповідної інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію.

У ч. 8 ст. 39 Закону № 3038-VI закріплено, що
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих ( якщо таке
прийняття передбачено законодавством )
в експлуатацію, забороняється.

Аналогічна правова норма
міститься у п. 12 Порядку № 461.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону №
208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Отже, законодавством у галузі
містобудівної діяльності
забороняється використання об'єктів
будівництва не введених в експлуатацію
та регламентовано повноваження
органів Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
застосовувати до правопорушників
санкції, зокрема, у вигляді заборони
експлуатації об'єктів будівництва та
накладення штрафу, а також зобов'язання
суб'єктів містобудування нести
відповідальність у разі порушення
законодавчих приписів у цій галузі.

При цьому, викладені нормативні
приписи щодо експлуатації приміщень
поширюються виключно на об'єкти
будівництва та не розповсюджуються на
порядок використання малих
архітектурних форм.

Разом з тим, відповідно до
висновку Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, який міститься в матеріалах
справи, споруда, яка прибудована до
частини нежитлового приміщення № 345 за
адресою: м. Київ, бульвар Ромена Ролана,
13-А та використовується позивачем як
кафе, є малою архітектурною формою (
далі - МАФ ), до якої не застосовуються
вищенаведені нормативні приписи щодо
експлуатації приміщень.

Водночас, прит притягненні ТОВ
«Надія» до адміністративної
відповідальності, Інспекцією
зазначено, що суттю правопорушення є
саме експлуатація основного
самовільно реконструйованого
позивачем нежитлового приміщення № 235
літ.А із прибудовою до нього в якості
торгівельного закладу громадського
харчування на бульварі Ромена Ролана 13
у Святошинському районі м. Києва. При
цьому, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази щодо самовільної
реконструкції основного приміщення за
вказаною адресою. Зокрема, ані в акті
перевірки, ані в оскаржуваному приписі
Інспенцією не вказано у чому саме
полягала незаконна самовільна
реконструкція та використання без
введення в експлуатацію із порушенням
ч. 8 ст. 39 Закону № 3038-VI ТОВ «Надія» саме
основного нежитлового приміщення, яке
є повноцінним об'єктом будівництва, а
не його прибудови ( МАФу ).

Більш того, не було надано відповідачем
таких належних і допустимих доказів у
розумінні ст.70 КАС України і в ході
апеляційного розгляду. Пропозиція та
запит суду про надання таких доказів
залишені Інспекцією поза увагою, а
представник відповідача, яка була
присутня в ході апеляційного розгляду
справи, не змогла надати суду жодних
пояснень з приводу виявленого
правопорушення і не конкретизувала яка
сама самовільна реконструкція
здійснена позивачем у торгівельному
закладі з порушенням ч. 8 ст. 39 Закону №
3038-VI ТОВ.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що відповідач, який є суб'єктом
владних повноважень, діючи всупереч
приписів ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів
правомірності прийнятого ним припису
від 04.02.2014 року та постанови від 18.02.2014
року № 76/14/7/26-62/1802/02/1 і не переконав суд
у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що відповідачем при
винесенні припису від 04.02.2014 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
постанови від 18.02.2014 року №
76/14/7/26-62/1802/02/1 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності було порушено вимоги
чинного законодавства в галузі
містобудівної діяльності, зокрема, ст.
39 Закону № 3038-VI, ст. 2 Закону № 208/94-ВР,
п.п. 16, 17, 22 Порядку № 553, що є достатньою
та необхідною підставою для визнання
вказаних рішень незаконними та їх
скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було неповно
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи та порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та є підставою для скасування
судового рішення і ухвалення нового
про задоволення адміністративного
позову.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на це, суд апеляційної
інстанції вважає необхідним
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Надія» -
задовольнити, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 квітня 2014 року - скасувати та ухвалити
нову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198,
202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Надія» -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 квітня 2014 року -
скасувати.

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Надія» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання незаконними
та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
припис від 04.02.2014 року про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
постанову від 18.02.2014 року №
76/14/7/26-62/1802/02/1 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Епель О.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.