Справа № 826/6999/13-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 липня 2014 року м. Київ
В/800/2690/14

Вищий адміністративний суд України у
склад колегії суддів:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Вербицької О.В., Островича С.Е.,
Федорова М.О., Шипуліної Т.М.,

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18
березня 2014 року

у справі № 826/6999/13-а (К/800/60494/13)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ірмес»

до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
звернулась до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 18 березня 2014 року у справі №
826/6999/13-а за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ірмес» до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про скасування податкового
повідомлення-рішення, якою постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року було залишено без змін.

Посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме: пункту 2 статті
16 Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю», Державною
податковою інспекцією у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві до заяви про
перегляд судового рішення додана
ухвала Вищого адміністративного суду
України від 03 лютого 2009 року у справі №
5/3426-28/404А (К-12986/07).

Дослідивши заяву Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, а також додані неї
матеріали, Вищий адміністративний суд
України дійшов висновку, що підстави
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні, з
огляду на наступне.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 18 березня 2014 року, про
перегляд якої подано заяву,
переглядалося питання правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій, передбачених статтею 16
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю», згідно
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення та було
підтверджено висновки суду
апеляційної інстанції про
неправомірність їх застосування з
огляду на те, що продаж цінних паперів
компанією-нерезидентом є поверненням
раніше здійснених цим нерезидентом
інвестицій в Україну, з урахуванням
того, що кошти, отримані цим
нерезидентом, були зараховані на його
поточний (інвестиційний) рахунок,
відкритий в національній валюті
України, у зв'язку з чим здійснення
зазначеної господарської операції не
потребувало індивідуальної ліцензії
Національного банку України.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від 03
лютого 2009 року у справі № 5/3426-28/404А
(К-12986/07), на яку посилається заявник як
на підставу для перегляду справи з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, вбачається,
що у даній справі переглядалося
питання правомірності застосування до
позивача штрафних санкцій,
передбачених статтею 16 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю», згідно
оспорюваного рішення та було
підтверджено висновки судів першої та
апеляційної інстанцій про
правомірність їх застосування, з
огляду на те, що розрахунки з
постачальниками-нерезидентами позивач
здійснював без участі уповноваженого
банку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Колегія суддів відзначає, що
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм.

Таким чином, мова йде про застосування
положень Декрету Кабінету Міністрів
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю», до
різних за змістом правовідносин і не
може розцінюватись як неоднакове
застосування касаційною інстанцією
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин у допуску справи до
провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві в допуску справи до
провадження по перегляду Верховним
Судом України справи Окружного
адміністративного суду міста Києва
№826/6999/13-а за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ірмес» до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ О.В. Вербицька

_____________________ С.Е. Острович

_____________________ М.О. Федоров

_____________________ Т.М.
Шипуліна