Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/18847/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Амєліна С.Є.,

Заїки М.М.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Чернобаївському районі Черкаської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Драбівському
районі Черкаської області про визнання
дій протиправними та стягнення
заборгованості,

провадження в якій відкрито за
касаційними скаргами Управління
Пенсійного фонду України в
Чернобаївському районі Черкаської
області (далі - Управління ПФУ) на
постанови Черкаського окружного
адміністративного суду від 14 січня 2011
року та Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 березня 2011
року

та Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Драбівському районі Черкаської
області (далі - Відділення Фонду) на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 1 березня 2011
року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року Управління ПФУ
пред'явило в суді позов про визнання
протиправними дій Відділення Фонду
щодо відмови у прийнятті до
відшкодування понесених ним витрат на
виплату пенсій по інвалідності (втраті
годувальника) внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, державної
адресної допомоги та допомоги на
поховання, виплачених за період з 1
вересня по 30 листопада 2010 року, в
розмірі 79 597 гривень 83 копійки та
стягнення зазначених витрат.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 14
січня 2011 року Управлінню ПФУ в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від
1 березня 2011 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про часткове задоволення
позовних вимог. Стягнуто з Відділення
Фонду на користь Управління ПФУ
неприйняті до відшкодування кошти в
розмірі 2 458 гривень 81 копійка. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В обґрунтування касаційних скарг
сторони посилаються на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
Управління ПФУ ставить питання про
скасування прийнятих судами
попередніх інстанцій рішень та
ухвалення нового рішення про
задоволення позову, а Відділення Фонду
- про скасування постанови
апеляційного суду та залишення в силі
постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційних скарг, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
огляду на таке.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив із того, що Управління ПФУ є
неналежним позивачем у справі,
оскільки згідно з Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ та правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4
(зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за
№ 376/7697; далі - Порядок) сторони на
своєму рівні уповноважені лише
складати акти щомісячних звірок витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії, а не здійснювати
відшкодування витрат.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Пунктом 7 Порядку, якому, на думку
апеляційного суду суперечать вимоги
територіального органу Пенсійного
фонду - позивача по справі, про
відшкодування витрат, не врегульовує
спірні відносини, які виникли у цій
справі, оскільки встановлене ним
правило та механізм взаєморозрахунків
на централізованому рівні між Фондом
та ПФУ розраховані на відсутність
спору та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених згідно з
пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Статтею 16 Закону України від 23 вересня
1999 року № 1105-ХIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV)
визначено, що безпосереднє управління
Фондом здійснюють його правління та
виконавча дирекція. За змістом статті 18
цього ж Закону, виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання
рішень правління Фонду, робочими
органами виконавчої дирекції Фонду є,
зокрема, її відділення в районах і
містах обласного значення. Робочі
органи виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Згідно з пунктом 7 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України № 384/2011 від 6
квітня 2011 року, який набрав
чинності з 18 квітня 2011 року, ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи (головні управління ПФУ в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві, Севастополі, та
управління ПФУ в районах, містах і
районах у містах).

Отже, вимоги Управління ПФУ про
відшкодування Відділенням Фонду
витрат на виплату пенсій відповідають
змісту його прав, як територіального
органу ПФУ, щодо відшкодування
понесених ним витрат та узгоджуються
із компетенцією Відділення Фонду,
основними завданнями якого згідно з
Положенням про виконавчу дирекцію
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженим постановою правління
цього Фонду від 20 квітня 2001 року № 15,
крім іншого, визначено виконання
завдань та основних принципів
страхування від нещасного випадку,
фінансування страхових виплат, а до
повноважень у сфері здійснення
процедури страхування та координації
страхової діяльності - співпрацю з
фондами з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування витрат,
понесених ними у зв'язку з матеріальним
забезпеченням потерпілих внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Оскільки постанова була ухвалена судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, апеляційний суд
обґрунтовано її скасував.

У той же час, колегія суддів не може
повною мірою погодитися з висновками
апеляційного суду, якими він мотивував
своє рішення, з огляду на таке.

Судами встановлено, що спірні
правовідносини виникли у зв'язку з
відмовою Відділення Фонду прийняти до
відшкодування витрати Управління ПФУ
за період з 1 вересня по 30 листопада 2010
року, в розмірі 79 597 гривень 83
копійки, які складаються з:

- щомісячної адресної допомоги,
виплачена відповідно до положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року № 265
"Деякі питання пенсійного забезпечення
громадян", у розмірі 77 139 гривень 2
копійки;

- допомоги на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала пенсію
по інвалідності (по втраті
годувальника) внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, у розмірі 1
446 гривень;

- витрат на виплату пенсій по
інвалідності (втраті годувальника)
особам, які стали інвалідами внаслідок
нещасного випадку на виробництві
(професійного захворювання) на
території колишніх республік СРСР, у
розмірі 751 гривня 26 копійок;

- витрат на виплату і доставку
пенсій у розмірі 261 гривна 55
копійок.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення з Відділення
Фонду на користь Управління ПФУ витрат
на виплату щомісячної державної
адресної допомоги, апеляційний суд
виходив з того, що, зважаючи на
особливості фінансування страхування
від нещасного випадку, цільове
використання цих коштів, а також те, що
зазначені виплати як окремий вид
соціальної допомоги не входять до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, адже в
пункті 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ та правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4
(зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697; далі - Порядок), у переліку витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, державна
адресна допомога відсутня, а тому Фонд
не може нести витрати на їх виплату.

Зазначений висновок апеляційного суду
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права
та відповідає правовій позиції
Верховного Суду України з розгляду
справ таких категорій.

Так, у постанові від 20 листопада 2012 року
(справа № 21-361а12), Верховний Суд України,
проаналізувавши положення статей 1, 4, 25
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР, статті 21 Закону
№ 1105-XIV, статті 81 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон №
1788-ХІІ), пункту 4 Порядку, дійшов
висновку, що стягненню з Відділення
Фонду підлягають лише витрати на
доставку пенсій, щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття та
основний розмір пенсій, а позовні
вимоги в частині стягнення державної
адресної допомоги задоволенню не
підлягають.

Що ж стосується висновку апеляційного
суду про стягнення з Відділення Фонду
на користь Управління ПФУ лише витрат
на виплату і доставку основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання особам, нещасні випадки з
якими сталися на території республік
колишнього СРСР, то він також є
правильним, з огляду на таке.

Спеціальним законом, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві,
є Закон № 1105-XIV.

Відповідно статті 2 Закону № 1105-XIV,
його дія поширюється на осіб, які
працюють на умовах трудового договору
(контракту) на підприємствах, в
установах, організаціях, незалежно від
їх форм власності та господарювання
(далі - підприємства), у фізичних осіб,
на осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності. Особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, котра стала інвалідом внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої пенсії органами
Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Також, відповідно статті 1 Угоди
про гарантії прав громадян
держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав у сфері пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року
(далі Угода), пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено,
що всі витрати, пов'язані зі
здійсненням пенсійного забезпечення
за даною Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, витрати, понесені
Управлінням ПФУ у зв'язку із виплатою
та доставкою пенсій по інвалідності
від трудового каліцтва (у тому числі й
пенсій особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР)
підлягають відшкодуванню за рахунок
Відділення Фонду як належного
страховика від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання.

Зазначена правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 20 березня 2007 року №
21-1087во06, від 12 червня 2012 року №
21-165а12, від 23 квітня 2013 року (справа №
21-108а13) та 21 травня 2013 року №
21-129а13, 12 листопада 2013 року (справа
№ 21-394а13).

Оскільки Відділення Фонду відмовилося
відшкодувати витрати на виплату та
доставку пенсій по інвалідності від
трудового каліцтва (у тому числі й
пенсій особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР),
апеляційний суд обґрунтовано стягнув
їх на користь Управління ПФУ.

Також апеляційним судом були
задоволені позовні вимоги Управління
ПФУ в частині стягнення з Відділення
Фонду витрат на виплату допомоги на
поховання у розмірі 1 446 гривень.

Правова позиція з розгляду справ такої
категорії була висловлена Верховним
Судом України у постанові від 23 травня
2011 року (справа №
21-48а11), відповідно до якої Відділення
Фонду зобов'язане відшкодовувати
виплачені іншим страховиком суми
допомоги на поховання лише тих осіб,
які померли від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, тобто за умови наявності
причинного зв'язку їх смерті з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Згідно з частиною першою статті 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Втім, апеляційний суд, покладаючи на
Відділення Фонду обов'язок
відшкодувати Управлінню ПФУ витрати на
виплату допомоги на поховання,
обставини справи в цій частині не
дослідив.

Наведені обставини, відповідно до
частин другої та четвертої статті 227
КАС України, надають суду касаційної
інстанції право скасувати постанову
суду апеляційної інстанції та
направити справу на новий апеляційний
розгляд саме в цій частині. У зв'язку з
цим, касаційні скарги сторін
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Чернобаївському районі Черкаської
області та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Драбівському
районі Черкаської області
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 1
березня 2011 року в частині, якою
вирішено спір про стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Драбівському
районі Черкаської області витрат на
виплату допомоги на поховання у
розмірі 1 446 гривень, скасувати.

Справу в частині позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Чернобаївському районі Черкаської
області про стягнення з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Драбівському
районі Черкаської області витрат на
виплату допомоги на поховання у
розмірі 1 446 гривень направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 1 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

С.Є. Амєлін

М.М. Заїка