Справа № 2а-1850/10/2670
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/800/8242/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Державної
фінансової інспекції в м. Києві на
постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 20.08.2012р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2013р. у
справі

за позовом Державної фінансової
інспекції в м. Києві

до відповідача Центрального
спортивно-господарчого комбінату
Комітету з фізичного виховання та
спорту Міністерства освіти і науки,
молоді та спорту України

про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

11.02.2010р. до суду надійшов позов
Контрольно-ревізійного управління в м.
Києві, правонаступником якого є
Державна фінансова інспекція в м. Києві
(далі Фінінспекція), про стягнення з
Центрального спортивно-господарчого
комбінату Комітету з фізичного
виховання та спорту Міністерства
освіти і науки, молоді та спорту
України (далі Комбінат) до загального
фонду державного бюджету України
коштів в сумі 122083грн. Свої вимоги
позивач мотивував тим, що під час
проведеної ревізії було встановлено,
що на протязі 2006-2009р.р. Комбінат не
перераховував до бюджету частину
отриманої ним орендної плати. Вимогу
про усунення виявлених недоліків
відповідачем не виконано, в зв'язку з
чим Фінінспекція просила задовольнити
позов.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.08.2012р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.01.2013., в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
Фінінспекція звернулась з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просила їх скасувати та задовольнити
позов. При цьому скаржник зазначив, що
суди дійшли помилкового висновку про
недоведеність позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач
зазначив, що рішення судів є законними
та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за наслідками
проведеної ревізії позивачем складено
акт від 22.09.2009р. №04-30/1071 та 5.10.2009р.
направлено в адресу Комбінату вимогу
№26-04-14-14/706 про усунення виявлених
ревізією порушень. Зокрема, в пункті 3
вимоги запропоновано перерахувати до
загального фонду державного бюджету
України кошти в сумі 122083грн.,
недоотримані останнім у вигляді
надходжень від орендної плати.

Здійснивши аналіз обставин справи та
доказів, наданих сторонами, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов правильного висновку про те, що
в порушення приписів статті 71 КАС
України позивач не надав достатніх та
належних доказів обґрунтованості його
висновків щодо розміру не отриманих
державним бюджетом коштів.

Судами попередніх інстанцій дано
належну оцінку висновкам позивача, що
містяться в акті ревізії, щодо того, яку
суму від отриманої за оренду власних
приміщень Комбінат повинен був на
протязі 2006-2009р.р. перераховувати до
відповідного фонду державного бюджету.
При цьому судами, у відповідності до
вимог частин 4 та 5 статті 11, частині 1
статті 138 та статті 159 КАС України,
здійснено всі залежні від них дії для
повного та всебічного дослідження
обставин справи.

В судових рішеннях наведено мотиви, з
яких суди виходили при їх прийнятті,
мотиви неврахування доводів позивача
та положення закону, яким керувались
суди при прийнятті своїх рішень.

Відповідно до частини першої ст. 220
КАС України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Касаційна скарга не спростовує
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні адміністративного спору
та, по суті, зводиться до переоцінки
достовірності проаналізованих судами
доказів.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в м. Києві
залишити без задоволення, постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 20.08.2012р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.01.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз