Справа № 2а-4691/10/1870
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/17169/11

№ К/9991/17169/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко
Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Сумської міжрайонної
державної податкової інспекції

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.03.2011

у справі № 2а-4691/10/1870 Сумського
окружного адміністративного суду

за позовом Державного підприємства (ДП)
«Наумівський спиртовий завод»

до Сумської міжрайонної державної
податкової інспекції (МДПІ)

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 09.11.2010 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011
скасовано постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
09.11.2010 та прийнято нове рішення, яким
позовні вимоги задоволено: скасовано
податкові повідомлення-рішення №
/0 від 09.10.2009 та № /1-1212/23 від
18.12.2009.

У касаційній скарзі Сумська МДПІ
просить скасувати ухвалену у справі
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011 та
залишити в силі постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
09.11.2010, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на
подання заперечень на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення ДП
«Наумівський спиртовий завод»
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, податку на прибуток та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій згідно з податковими
повідомленнями-рішеннями, з приводу
правомірності яких виник спір, стали
висновки контролюючого органу,
викладені в акті перевірки від 28.09.2009 №
61/23/00375208/10, про порушення позивачем норм
підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4,
підпункту 5.2.1 пункту 5.2, пункту 5.9 статті
5 та пункту 1.32 статті 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (Закон № 334/94-ВР), а саме:
занижено валового доходу у загальній
сумі 1357834,00 грн. у податковому обліку за
3 та 4 квартали 2008 року та 1 квартал 2009
року, занижено валовий доход у сумі
1130761,00 грн. у податковому обліку за 2
квартал 2008 року та 2 квартал 2009 року;
завищено валові витрати на загальну
суму 1764955,00 грн. у податковому обліку за
2 та 4 квартали 2008 року, 1 квартал 2009 року;
занижено валові витрати у податковому
обліку за 3 квартал 2008 року та 2 квартал
2009 року, внаслідок чого занижено
податок на прибуток на загальну суму
86644,00 грн. у податковому обліку за
півріччя 2008 року, 2008 рік, 1 квартал 2009
року; завищено податок на прибуток у
сумі 34750,00 грн. за 3 квартали 2008 року та
завищено від`ємне значення об`єкту
оподаткування податком на прибуток у
сумі 221486,00 грн. за півріччя 2009 року. Крім
того, перевіряючими встановлено
порушення позивачем норм підпунктів
7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (Закон
№ 168/97-ВР): занижено податковий кредит у
загальній сумі 29893,00 грн. за рахунок
завищення у сумі 505106,00 грн. у
податковому обліку за травень, серпень,
жовтень 2008 року та заниження у сумі
534999,00 грн. у податковому обліку за
квітень, червень, липень, вересень,
листопад 2008 року, внаслідок чого
занижено податок на додану вартість у
податковому обліку за травень 2008 року у
сумі 208922,00 грн. та завищено податок на
додану вартість у податковому обліку
за квітень, червень, липень, серпень,
вересень, жовтень, листопад 2008 року на
загальну суму 235449,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки
та адміністративного оскарження ДПІ
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 09.10.2009 №
/0, яким позивачу визначено
податкове зобов`язання з податку на
додану вартість у сумі 104461,00 грн.
(штрафні (фінансові) санкції) та від
18.12.2009 № /1-1212/23, яким позивачу
визначено податкове зобов`язання з
податку на прибуток у сумі 18990,50 грн.
(штрафні (фінансові) санкції).

У судовому процесі встановлено,
штрафні санкції згідно спірних
податкових повідомлень-рішень
застосовані податковим органом із
посиланням на норми підпункту 17.1.3
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1
статті 17 Закону № 2181-ІІІ, у разі коли
контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підстави, викладеними у підпункті «б»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього
Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
п'яти відсотків від суми недоплати за
кожний з податкових періодів,
установлених для такого податку, збору
(обов'язкового платежу), починаючи з
податкового періоду, на який припадає
така недоплата, та закінчуючи
податковим періодом, на який припадає
отримання платником податків
податкового повідомлення від
контролюючого органу, але не більше
п'ятдесяти відсотків такої суми та не
менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян сукупно за
весь строк недоплати, незалежно від
кількості податкових періодів, що
минули.

Пунктом «б» пп. 4.2.2 п. 4.2 статті 4 цього ж
Закону визначено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях.

Оскільки податковим органом не було
донараховано податкові зобов'язання як
із податку на прибуток, так із податку
на додану вартість, то правильним є
висновок суду апеляційної інстанції
про неправомірність застосування
штрафних (фінансових) санкцій до
позивача згідно з підпунктом 17.1.3
пункту 17.1 ст.17 Закону № 2181-ІІІ, а отже і
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сумської міжрайонної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош