Справа № 740/2562/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 740/2562/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мельничук В.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 20 червня 2014 року
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення недоплаченої
заборгованості,

ВСТАНОВИВ

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради (надалі за текстом - «Управління»)
здійснити перерахунок та виплату
компенсації, призначену за втрату
здоров'я у розмірі 30 мінімальних
заробітних плат, здійснити розрахунок,
тобто нарахування та виплату з
урахуванням отриманої суми разової
компенсації, призначеної за втрату
здоров'я як інваліду 3 групи у розмірі 30
мінімальних заробітних плат, за
визначенням розміру мінімальної
заробітної плати на момент виплати
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 р. № 796-XII (надалі за текстом -
«Закон 796-XII»). Також просив стягнути з
відповідача щорічну разову грошову
допомогу - на оздоровлення у сумі 29 220
грн. та одноразову компенсацію за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30
мінімальних заробітних плат у сумі 2 220
грн.

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 20
червня 2014 року позовні вимоги про
поновлення строку звернення до суду
залишено без задоволення. У
задоволенні вимог про визнання відмови
відповідача щодо нарахування і виплати
несплаченої разової компенсації,
призначеної за втрат здоров'я, у
розмірі 30 мінімальних заробітних плат
як інваліду III групи згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждати
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 01.04.1999 року по теперішній час
незаконною відмовлено. Позовні вимоги
про зобов'язання відповідача зробити
розрахунок, тобто нарахувати і
виплатити з урахуванню у отриманої
суми разової компенсації, призначеної
за втрату здоров'я як інваліду 3 групи у
розмірі 30 мінімальних заробітних плат,
розмір мінімальної заробітні : плати
визначається на момент виплати згідно
ст.48 ч.І аб.2 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати на момент
виплат та про стягнення недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення у сумі 29 220 грн.,
одноразову компенсацію за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 30
мінімальних заробітних плат у сумі 2 220
грн. залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
задовольнити його позовні вимоги
повністю.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_2
має правовий статус постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії.

За даними довідки до акту огляду МСЕК
серії МСЕ-ЧНВ № 124476 від 01.04.1999 р. позивач
є інвалідом третьої групи як особа,
що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів справи вбачається, що
щорічна допомога на оздоровлення за 2007
рік була нарахована та виплачена
позивачеві у квітні 2007 року, за 2008 рік у
серпні 2008 року, за 2009 рік у жовтні 2009
року, за 2010 рік у липні 2010 року, за 2012 рік
у січні 2013 року, за 2013 рік у травні 2013
року на підставі розпорядження
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради.

Статтею 48 Закону 796-XII, передбачено, що
виплата одноразової компенсації
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи провадиться протягом
одного місяця з дня встановлення
інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, у 1999
році ОСОБА_2 встановлено третю групу
інвалідності. Позивач взятий на облік в
Управлінні як постраждалий від
наслідків Чорнобильської катастрофи з
19 вересня 2001 року.

Крім того, у 2010 році, Управління у листі
№ 04-/2152 від 17.09.2010 року вказало позивачу,
що за виплатою одноразової компенсації
до Управління він не звертався, у
зв'язку з чим, управління не мало
підстав для виплати зазначеної
компенсації.

Таким чином, позивач ще у вересні 2010
року знав про порушення свого права на
виплату одноразової компенсації, але
правом на звернення до суду не
скористався.

Частиною 2 статті 99 КАС України
встановлено шестимісячний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи.

Проте позивач звернувся до суду лише 12
червня 2014 року, тобто з пропущенням
встановленого частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України строку для звернення до
адміністративного суду.

Та обставина, що позивач у серпні 2010
року та вересні 2011 році звертався до
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради щодо виплати сум допомоги на
оздоровлення не перериває та не
зупиняє строків звернення до суду, який
повинен обчислюватись з часу
фактичного порушення прав та інтересів
позивача, тобто з дати неправильно
виплачених сум зазначеної допомоги, а
не з часу звернення позивача до
відповідача з відповідною скаргою.

Спірні виплати є одноразовими,
виплачуються щорічно, і правовідносини
закінчуються на день проведення таких
виплат.

Наслідком пропущення строку звернення
до суду, за приписами статті 100 КАСУ, є
залишення позову без розгляду.

З огляду на те, що колегією суддів не
встановлено підстав для поновлення
позивачу строку звернення до суду та
враховуючи дату подачі
адміністративного позову, позовні
вимоги ОСОБА_2 в частині нарахування та
виплати щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення за період до
2013 року включно, а також одноразової
компенсації учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
підлягають залишенню без розгляду.

Судова колегія також зазначає, що
згідно частини 1 статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Із наведеного випливає, що в
адміністративному судочинстві
підлягають захисту порушені права,
свободи та інтереси осіб у сфері
публічно-правових відносин.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент звернення позивача до суду
допомога на оздоровлення за 2014 рік йому
ще не виплачувалась.

Таким чином, позовні вимоги в частині
зобов'язання Управління здійснити
нарахування та виплату щорічної
разової грошової допомоги на
оздоровлення за 2014 рік задоволенню не
підлягають, у зв'язку з відсутністю
порушеного права позивача.

Оскільки ухвалене у справі судове
рішення не відповідає вимогам статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо законності та
обґрунтованості, то воно підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 20
червня 2014 року скасувати та прийняти
нову постанову.

В задоволенні адміністративного
позову про стягнення щорічної разової
грошової допомоги на оздоровлення за
2014 рік відмовити.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
компенсації за втрату здоров'я у
розмірі 30 мінімальних заробітних плат
та в частині зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за період до
2013 року включно залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.П.Мельничук

Головуючий суддя

Лічевецький І.О.

Судді:

Грищенко Т.М.