Справа № А18/250-08
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № А18/250-08
інстанції: Кошик А.Ю.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаль М.І.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Київській області на
постанову Господарського суду
Київської області від 17 травня 2012 року
у справі за адміністративним позовом
Казенного заводу порошкової
металургії до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Київській області про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Казенний завод порошкової
металургії звернулися в суд з
адміністративним позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській
області про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 04.04.2008 року.

Постановою Господарського суду
Київської області від 17 травня 2012 року
вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст.196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
за результатами проведеної податковим
органом перевірки своєчасності сплати
податку на додану вартість прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 04.04.2008 року, яким позивачу
визначено сплатити суму 9 508,52 грн.
штрафних санкцій за несвоєчасну сплату
податку на прибуток в розмірі 20%.

На час виникнення спірних
правовідносин застосуванню підлягали
положення Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
розрахунку, вважається узгодженим з
дня подання такої податкової
декларації.

Підпункт 5.3.1 пункту 5.3 статті 5
зазначеного Закону встановлює, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено, що узгоджена
сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки,
визначені цією статтею, визнається
сумою податкового боргу платника
податків.

В матеріалах справи відсутні докази
наявності у Казенного заводу
порошкової металургії податкового
боргу в спірній сумі.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1
статті 3 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.

Таким чином, як вірно зазначено судом
першої інстанції, відповідачем не було
враховано, що зміст вищенаведеної
статті Закону не містить будь-яких
обмежень стосовно заборони платнику
податків сплачувати податкові
зобов'язання за наявності податкового
боргу, не встановлює порядку та
механізму сплати податкового боргу, не
встановлює порядку та механізму
стягнення боргу за рахунок сплачених
платником податкових зобов'язань, а
також не дає повноважень контролюючому
органу здійснювати будь-які дії
стосовно визначення черговості сплати
податків чи погашення боргу, змінювати
призначення платежу та без згоди
платника розпоряджатися його коштами.

Посилання податкового органу на ст. 7
п.7.7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» не заслуговують на
увагу, оскільки податковий борг
погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Зазначена відповідачем норма не
встановлює права податкового органу на
самостійну зміну контролюючим органом
призначення платежу, яке було
самостійно визначене платником
податків у платіжному дорученні на
сплату податкових зобов'язань по
податку на додану вартість, та
направляти такі суми при веденні
оперативного обліку платежів на
погашення податкового боргу за інший
податковий період.

Судова колегія вважає необхідним
зазначити, що право визначати
призначення платежу відповідно до
чинного законодавства України
належить виключно платнику податків.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідач
неправомірно перераховував кошти
сплачені позивачем на погашення
податкової заборгованості, яка виникла
раніше з визначенням у платіжних
документах призначення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській
області - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду
Київської області від 17 травня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
13.06.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.