Справа № 826/1395/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/1395/14 Головуючий у
1-й інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що він звернувся до
відповідача з метою встановлення
статусу інваліда війни відповідно до п.
9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та надав для
цього всі необхідні документи, але йому
в цьому було відмовлено. Тому позивач
просить визнати протиправними такі дії
відповідача та зобов'язати його
встановити йому статус інваліда війни.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
квітня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у місті Києві державної
адміністрації щодо відмови у
встановленні ОСОБА_2 статусу інваліда
війни і видачі відповідного
посвідчення. Зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
Дніпровської районної у місті Києві
державної адміністрації передати
заяву ОСОБА_2 від 25.11.2013 року для
вирішення Комісії для розгляду питань,
пов'язаних із встановленням статусу
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Відмовлено
ОСОБА_2 в задоволенні
адміністративного позову в іншій
частині.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про відмову
у задоволенні даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції може
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
1-ї категорії та учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, що підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.05.2000
року і вкладкою до нього НОМЕР_2 від
29.05.2000 року.

Внаслідок участі в роботах по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, позивач отримав
2-гу групу інвалідності (безстроково),
яка пов'язана з виконанням таких робіт,
що підтверджується довідкою МСЕК серії
КИЕ-1 № 511106 від 16.05.2000 року.

Участь позивача у ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи
підтверджується його усними
поясненнями у судовому засіданні,
показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, а
також довідкою Головного управління з
питань надзвичайних ситуацій
Київської міської державної
адміністрації від 23.01.2008 року № 14,
виданій позивачу про те, що він в період
з 19.11.1986 року по 03.12.1986 року приймав
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в складі
невоєнізованих формувань Цивільної
оборони Автотранспортного
підприємства 09122 та витягом з протоколу
№ 3 від 12.12.2007 року засідання комісії з
розгляду звернень громадян для
підтвердження їх участі в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у складі формувань Цивільної оборони.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про встановлення йому статусу
інваліда війни.

Відповідач надіслав позивачу лист від
06.12.2013 року № 37/09-10962, в якому зазначено
про відсутність підстав для
позитивного вирішення питання
встановлення статусу інваліда війни та
видачі відповідного посвідчення, з
огляду на те, що Спірною комісією не
вирішено питання щодо підтвердження
Вам статусу ліквідатора аварії на
Чорнобильській АЕС та відсутні
документи про залучення позивача до
складу формувань Цивільної оборони під
час ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС (маршрутний лист не
може бути прийнятий до уваги).

Не погоджуючись з такими діями
відповідача позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що викладені
в позовній заяві посилання позивача є
обґрунтованими та таким, що підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обґрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2, ст. 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни
гарантії їх соціального захисту»
позивачі просять встановити їм статус
інваліда війни.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону
України «Про статус ветеранів війни
гарантії їх соціального захисту»
позивачам повинно бути вручено
посвідчення інваліда війни.

Згідно до п. 2 Положення про порядок
видачі посвідчень і нагрудних знаків
інвалідів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1994 року № 302, посвідчення є
документом, що підтверджує статус осіб,
на яких поширюється дія Закону України
«Про статус ветеранів війни гарантії
їх соціального захисту».

Таким чином, реалізувати свої права і
отримати відповідні пільги,
встановлені законодавством для
інвалідів війни, позивачі можуть
шляхом отримання в органах праці та
соціального захисту населення
посвідчення інваліда війни шляхом
подання відповідних документів.

В Законі України «Про статус ветеранів
війни гарантії їх соціального
захисту», а також інших
нормативно-правових актах України
уточнення або обмежень для
інвалідів-чорнобильців, які приймали
участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у
складі формувань Цивільної оборони, не
встановлено.

Таким чином, враховуючи норми чинного
законодавства України, зокрема, Закон
України «Про статус ветеранів війни
гарантії їх соціального захисту», для
отримання статусу інваліда війни
необхідно наявність інвалідності,
отриманої внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи;
підтвердження участі у ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи у
складі формувань ЦО.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивач відповідно до
довідки до акту МСЕК має інвалідність,
йому встановлено причинний зв'язок
інвалідності з виконанням робіт по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому судом першої інстанції було
встановлено, що позивач надав
відповідачу всі необхідні документи,
відомості яких доводять наявність у
нього права на отримання статусу
інваліда війни.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
неправомірність спірних дій
відповідача та наявність підстав для
задоволення позову в цій частині.

Крім цього, судом першої інстанції було
встановлено за змістом наданої
відповідачем відповіді, що заява
позивача від 25.11.2013 року на розгляд до
відповідної Комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
не передавалася, відповідне рішення з
цього питання Комісією не приймалося і
протоколом не оформлювалося.

Відсутність офіційного рішення
Комісії для розгляду питань, пов'язаних
із встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, щодо надання чи відмови у
наданні позивачу статусу інваліда
війни та відповідного посвідчення, а
також відсутність на час вирішення
справи судом рішення Спірної комісії
стосовно особової справи позивача, що
випливає з наявного в справі листа
Міністерства соціальної політики
України від 04.03.2014 року № 143/20/112-14 до
суду, є перешкодою для задоволення
вимоги позивача про зобов'язання
відповідача встановити статус
інваліда війни та видати відповідне
посвідчення.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають, однак з
метою повного захисту прав і інтересів
позивача, про які він просить, та згідно
із ст. 11 КАС необхідно вийти за межі
позовних вимог і зобов'язати
відповідача передати заяву позивача
від 25.11.2013 року відповідній Комісії для
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, для прийняття офіційного
рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції наявність підстав для
задоволення даного позову частково.

Відтак, доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним, а тому
підстав для її задоволення немає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 183-2, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

І.О.
Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.