Справа № К/9991/19138/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/19138/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом Прокурора Чаплинського
району Херсонської області в інтересах
Чаплинського районного центру
зайнятості Херсонської області до
ОСОБА_4 про стягнення незаконно
отриманої грошової допомоги по
безробіттю, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 8 грудня 2010 року, -

встановив:

У вересні 2009 року прокурор
Чаплинського району Херсонської
області в інтересах Чаплинського
районного центру зайнятості
Херсонської області звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
незаконно отриманої грошової допомоги
по безробіттю в сумі 4140,26 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
ОСОБА_4 неправомірно отримав допомогу
по безробіттю, оскільки на день
отримання статусу безробітного він був
керівником юридичної особи, а згідно із
законодавством України така особа не
може бути визнана безробітною.

Постановою Чаплинського районного
суду Херсонської області від 12
листопада 2009 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 8 грудня

2010 року постанову Чаплинського
районного суду Херсонської області від
12 листопада 2009 року скасовано, прийнято
нову постанову, якою позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Чаплинського районного центру
зайнятості Херсонської області
незаконно отриману грошову допомогу по
безробіттю в сумі 4140,26 гривень.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм права,
просить Вищий адміністративний суд
України скасувати постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 8 грудня 2010 року та залишити в силі
постанову Чаплинського районного суду
Херсонської області від 12 листопада 2009
року.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 1999 року відповідач
ОСОБА_4 був керівником Приватного
підприємства «Агросоюз».

З 22 жовтня 2007 року по 4 серпня 2008 року
ОСОБА_4 отримав грошову допомогу по
безробіттю, яка становила 4140,26 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що з 15
квітня 2006 року засновником та
керівником Приватного підприємства
«Агросоюз» є ОСОБА_5, і дійшов висновку
про відсутність підстав для повернення
грошової допомоги по безробіттю, яка
була виплачена відповідачеві, оскільки
незняття з державної реєстрації ОСОБА_4
як керівника юридичної особи відбулось
не з його вини. ОСОБА_4 на законних
підставах звернувся до Чаплинського
районного центру зайнятості
Херсонської області та на момент
призначення йому допомоги по
безробіттю дійсно мав статус
безробітного, а посилання позивача на
наявність відповідного запису в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
відхилив як підставу задоволення
позову.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги апеляційний суд виходив з того,
що так як ОСОБА_4 був керівником
юридичної особи, вирішальним для
визначення статусу відповідача на
момент отримання допомоги по
безробіттю є саме дані з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 11 серпня 2009 року
ОСОБА_4 був керівником Приватного
підприємства «Агросоюз». Станом на 9
вересня 2010 року керівником зазначеної
юридичної особи вказана інша особа, і
як вбачається з довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України відповідні зміни
щодо керівництва суб'єкта
господарювання до Єдиного державного
реєстру внесені державним
реєстратором лише 7 вересня 2009 року. З
урахуванням наведеного суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що в період нарахування Чаплинським
районним центром зайнятості
Херсонської області відповідної
допомоги, відповідач був керівником
господарюючого суб'єкта, а відтак не
мав статусу безробітного та,
відповідно, незаконно отримував
допомогу по безробіттю.

У пункті 1 статті 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2 березня 2000 року №
1533-III (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття (далі - страхування
на випадок безробіття) - система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про зайнятість населення» від
1 березня 1991 року № 803-XII (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у

державній службі зайнятості як такі, що
шукають роботу, готові та здатні
приступити до підходящої роботи.
Безробітними визнаються також
інваліди, які не досягли пенсійного
віку, не працюють та зареєстровані як
такі, що шукають роботу.

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України
«Про зайнятість населення» зайнятість
- це діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі.

Відповідно до підпункту «б» пункту 3
статті 1 Закону України «Про зайнятість
населення» в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах: громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві.

Умови виплати допомоги по безробіттю,
визначені статтею 22 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», пов'язуються з початком
настання безробіття, тобто наданням
особі статусу безробітного.

Згідно частин 2, 3 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг. Сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до пункту 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 березня 2006 року № 357, чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, у разі встановлення
центрами зайнятості відповідно до
цього Порядку належності безробітної
особи до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Пунктом 6.14. Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307, чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, встановлено, якщо під
час одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

Закон України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV
регулює відносини, які виникають у
сфері державної реєстрації юридичних
осіб, а також фізичних осіб -
підприємців.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців
створюється з метою забезпечення
органів державної влади, а також
учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(частина 1 статті 16 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Перелік відомостей, які включаються до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців про
юридичну особу або фізичну особу -
підприємця встановлено у статті 17
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

У частині 3 статті 4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» визначено,
що зміни до установчих документів
юридичної особи, а також зміна прізвища
та/або імені, та/або по батькові або
місця проживання фізичної особи -
підприємця підлягають обов'язковій
державній реєстрації шляхом внесення
відповідних змін до записів Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців в порядку,
встановленому цим Законом.

Приписами Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» зобов'язано саме
фізичну особу вчинити певні дії і лише
при належному їх виконанні державний
реєстратор вносить відповідний запис
до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців у порядку, встановленому
цим Законом.

Враховуючи те, що на момент отримання
допомоги по безробіттю ОСОБА_4
залишався керівником Приватного
підприємства «Агросоюз», про що
свідчить витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 11 серпня 2009
року, і з урахуванням неповідомлення
відповідачем про це Чаплинський
районний центр зайнятості Херсонської
області, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
надання ОСОБА_4 статусу безробітного є
безпідставним, кошти, виплачені йому як
допомога по безробіттю, підлягають
поверненню.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків
апеляційного суду і встановлених
обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 2201
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без

задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
постанова Одеського апеляційного
адміністративного суду від 8 грудня 2010
року прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 8 грудня 2010
року у справі за позовом Прокурора
Чаплинського району Херсонської
області в інтересах Чаплинського
районного центру зайнятості
Херсонської області до ОСОБА_4 про
стягнення незаконно отриманої
грошової допомоги по безробіттю -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.