Справа № 2-а-3193/11
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3193/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Стоматова
Е.Г.

при секретарі

Кабановій К.О.,

за участю представника стягувача
ОСОБА_5

за участю представника боржника

Скачкової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м.Запоріжжя, подання
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар Марії
Василівни про зміну способу і порядку
виконання судового рішення по справі
№2а-3193/11 за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя про визнання неправомірними
дій щодо відмови у перерахунку пенсії
та зобов'язання здійснити її
перерахунок, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М.В.
звернулася до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання
виконавчого документу №2а-3193/11,
виданого 02.04.2014 року Комунарським
районним судом, про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплатити
пенсію ОСОБА_4 по третій групі
інвалідності відповідно до ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановивши її на рівні 6 мінімальних
пенсій за віком виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановивши її на рівні 50 % від
мінімальної пенсії за віком виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством, за період
з 02.10.2010 року по 09.12.2011 року. Листом
№509-7/12 від 30.04.2014 року боржник повідомив
про неможливість виконання рішення
суду у повному обсязі у зв'язку з
відсутністю відповідних асигнувань.
Управлінням Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя також
було проведено перерахунок пенсії на
виконання постанови суду, в результаті
якого нараховано 38233,52 гривень.
Оскільки боржнику за виконавчим листом
необхідно виконати дії зобов'язального
характеру, без зазначення конкретної
суми стягнення, державний виконавець
не має можливості арештувати
відповідний реєстраційний рахунок
боржника в органі Держказначейства із
подальшим списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем. У
зв'язку з тим, що існують обставини, що
роблять виконання судового рішення
неможливим, тому державний виконавець
просить суд змінити спосіб і порядок
подальшого виконання виконавчого
документу № 2а-3193/11 з зобов'язання
боржника на стягнення з останнього на
користь стягувача коштів у розмірі
38233,52 гривень.

Державний виконавець, будучи
повідомленим судом належним чином про
час і місце розгляду подання, у судове
засідання не з'явився. Відповідно до ч.2
ст.263 КАС України неприбуття у судове
засідання зазначених осіб за таких
обставин не перешкоджає судовому
розгляду.

Від представника боржника до суду
надійшли заперечення, згідно яких
останній заперечував проти
задоволення подання державного
виконавця, зазначивши, що у разі зміни
порядку чи способу виконання рішення
суду, зміниться як його резолютивна
частина, так і спосіб захисту
порушеного права, що є недопустимим. В
судовому засіданні представник
боржника підтримав свої заперечення,
заперечував проти задоволення подання
державного виконавця.

Представник стягувача в судовому
засіданні просила задовольнити
подання державного виконавця з
підстав, викладених у ньому.

Розглянувши подання державного
виконавця та додані до нього документи,
вислухавши думку учасників процесу,
дослідивши матеріали адміністративної
справи № 2а-3193/11, суд вважає, що подання
не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Постановою Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 09.12.2011 року
(головуючий - суддя Стоматов Е.Г.) позов
ОСОБА_4 до Управління ПФУ в
Комунарському районі м.Запоріжжя про
визнання відмови щодо перерахунку
пенсії неправомірною та зобов'язання
вчинити певні дії задоволено повністю,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі
м.Запоріжжя здійснити нарахування та
провести відповідні виплати ОСОБА_4
пенсії по третій групі інвалідності
відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановивши її на рівні 6 мінімальних
пенсій за віком виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановивши її на рівні 50 % від
мінімальної пенсії за віком виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством, за період
з 02.10.2010 року по 09.12.2011 року (а.с.19-20).
Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 25.06.2013 року вищезазначену постанову
залишено без змін (а.с. 40).

02.04.2014 року Комунарським районним судом
м.Запоріжжя ОСОБА_4 видано виконавчий
лист № 2а-3193/11, який був пред'явлений
стягувачем до виконання. Листом №509-7/12
від 30.04.2014 року боржник повідомив про
неможливість виконання рішення суду у
повному обсязі у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань. Управлінням
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя також
було проведено перерахунок пенсії на
виконання постанови суду, в результаті
якого нараховано 38233,52 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, що видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для його реалізації в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, не
змінюючи при цьому його змісту та
способу захисту порушеного права.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 09.12.2011 року, та
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача,
є позовними вимогами, які суд
задовольнив, і обраним видом захисту
порушених прав позивача. У поданні
державний виконавець просить змінити
не спосіб виконання постанови суду, а
фактично саме судове рішення по суті
позовних вимог і вирішити додаткову
позовну вимогу про стягнення коштів,
яка не була предметом розгляду та
дослідження адміністративного суду
під час прийняття постанови. При цьому
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст.198, 223 КАС України).

Також згідно ст.2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Крім того, підставою для зміни способу
і порядку виконання рішення суду є
обставини, які роблять виконання
неможливим. З матеріалів справи
вбачається, що виконання постанови
суду першої інстанції неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України. Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов.
«Захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

У зв'язку з викладеним, суд приходить до
висновку про те, що державним
виконавцем не надано доказів існування
виняткових обставин, що можуть
унеможливити виконання рішення суду у
раніше встановлений спосіб. Тому, на
думку суду, підстави для зміни способу
та порядку виконання постанови
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 09.12.2011 року відсутні.

Також, суд вважає, що подання
державного виконавця взагалі не
відповідає вимогам ст.263 КАС України,
згідно якої державний виконавець може
звернутися до суду із поданням про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення, а не виконавчого
документу, з чим звернулась Морар М.В.
Посилання державного виконавця на лист
Вищого адміністративного суду України
№846/12/13-13 від 13.06.2013 року, є недоречним,
оскільки Вищий адміністративний суд
України своїм листом №173/11/14-14 від 11.02.2014
року відкликав зазначений лист.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у
відповідності до ст.14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.14, 105, 160, 162, 165, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар Марії
Василівни про зміну способу і порядку
виконання судового рішення по справі
№2а-3193/11 за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі
м.Запоріжжя про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана п'яти днів з дня його
проголошення до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя

Е.Г.Стоматов