Справа № 826/2048/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2014 року письмове
провадження № 826/2048/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Арсірія Р.О. вирішив у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
За позовомДержавної фінансової
інспекції у м. Києвідо третя особа
Дочірнього підприємства Державної
компанії «Укрспецекспорт» -
Державнагоспрозрахункова
зовнішньоторговельна та інвестиційна
фірма «Укрінмаш» Генеральна
прокуратура Українипрозобов'язання
вчинити дії До Окружного
адміністративного суду міста Києва в
інтересах держави звернулась Державна
фінансова інспекція в м. Києві (надалі -
позивач) з позовом до Дочірнього
підприємства Державної компанії
Державнагоспрозрахункова
зовнішньоторговельна та інвестиційна
фірма «Укрінмаш» (надалі - відповідач),
в якому просила зобов'язати
відповідача виконати в повному обсязі
пункт 2 та пункт 3 письмової вимоги
В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив,
що відповідачем у порушення вимог
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», безпідставно не
виконані законні вимоги позивача, що
порушує інтереси держави.
Відповідач проти позову заперечував,
вважаючи заявлені позовні вимоги
необґрунтованими і незаконними,
оскільки на даний час п.2 вимоги
ним виконано, а вимоги п.3 не мають бути
ним виконані з підстав їх незаконності
по відношенню до відповідача, у зв'язку
з чим просив суд відмовити позивачу в
задоволенні заявленого ним
адміністративного позову у повному
У судове засідання, призначене на 02.07.2014
р. представник третьої особи не прибув,
хоча про дату, час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
письмових пояснень по суті спору суду
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст.128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01.01.2011 року по
31.03.2013 року, за результатами якої
складено обліковий акт № 464т.
В ході ревізії, крім іншого, позивачем
було встановлено наступне:
1. відповідачем не нараховано пеню ЗАТ
«Ди Жди Армс Корпорейшн» за поставлені
еквівалентно 519 000,03 грн., що передбачено
в п.9.2 Контракту від 17.02.2011 року № 4/15-К,
чим порушено вимоги ч.ч.1, 2 ст.193
Господарського кодексу України, в
частині умов виконання господарських
зобов'язань та застосування
господарських санкцій, в результаті
чого відповідачем недоотримано коштів
еквівалентно 519031,50 грн., чим нанесено
матеріальної шкоди (збитків)
відповідачу на зазначену суму;
2. внаслідок включення контрагентами
відповідача - ТОВ «Фенікс Транс Сервіс,
ТД», АВП «Агротранссервіс», ДП
«Шепетівський ремонтний завод» та ДП
«Балаклійський ремонтний завод» до
актів виконаних робіт (наданих послуг)
за договорами недостовірних даних, в
частині завищення вартості фактично
понесених ними витрат, які не
підтвердженні первинними документами
зазначених суб'єктів господарювання,
відповідачем здійснено оплату
завищеної вартості наданих послуг
(виконаних робіт) на загальну суму
1247629,02 грн., чим порушено контрагентами
ст.193 Господарського кодексу України,
що призвело до матеріальної шкоди
(збитків) нанесених державному бюджету
Відповідачем подавалися позивачу
заперечення до акту ревізії № 464т, за
результатами розгляду яких, в частині
виявлених вищенаведених порушень -
Враховуючи виявлені порушення,
позивачем було виставлено відповідачу
«Щодо усунення порушень виявлених
ревізією», пунктами 2 та 3 якої
вимагається наступне:
п.2 - відобразити в обліку дебіторську
заборгованість по розрахункам з ЗАТ
«Ди Жди Армс Корпорейшн» та провести
претензійно-позовну роботу щодо
стягнення штрафних санкцій з ЗАТ «Ди
Жди Армс Корпорейшн». В іншому випадку
відшкодувати нанесену матеріальну
шкоду за рахунок винних осіб у порядку
встановленому законодавством України;
п.3 - відобразити в обліку дебіторську
заборгованість та стягнути з
контрагентів кошти в сумі 1247629,02 грн., в
т.ч. шляхом проведення
претензійно-позовної роботи. В іншому
випадку відшкодувати, нанесену
матеріальну шкоду за рахунок винних
осіб у порядку встановленому
законодавством України.
Листом від 10.10.2013 року № 27/11-8276
відповідач повідомив позивача про стан
виконання вимоги від 09.09.2013 року №
виявлених ревізією», зокрема:
щодо нарахування пені ЗАТ «Ди Джи Армс
Корпорейшн» - у відповідності до п. 9.2
Контракту від 17.02.2011 року № 4/15-К
відповідачем виставлено вимогу ЗАТ «Ди
США. Після спливу зазначеного у
Контракті строку на розгляд такої
вимоги в 15 днів, та у випадку
ненадходження коштів від ЗАТ «Дд Джи
Армс Корпорейшн», відповідач
обов'язково звернеться до суду з
відповідною позовною заявою;
щодо нанесення збитків відповідачу з
боку підприємств, установ та
організацій у вигляді перевищення
договірної вартості витрат на
передпродажну підготовку та
транспортування на суму 1247629,07 грн. -
відповідачем підготовлено та
направлено лист до Генеральної
прокуратури України від 10.10.2013 року №
27/11-8275 про проведення перевірки
виявлених позивачем порушень. У
випадку підтвердження викладених в
акті ревізії та вимозі фактів,
відповідачем буде вжито відповідних
заходів щодо пред'явлення позовних
вимог та стягнення суми надлишково
Лист відповідача від 10.10.2013 року №
27/11-8276 був розцінений позивачем як
невиконання вимоги від 09.09.2013 року №
виявлених ревізією», що і стало
підставою для його звернення до
адміністративного суду з відповідним
Відповідно до п.10 ст.10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.
Дослідивши та надавши оцінку наявним у
матеріалах справи письмовим доказам,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.
Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (далі-Закон).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону, здійснення
державного фінансового контролю
забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).
Згідно ч.2,3 ст.2 Закону, державний
фінансовий контроль забезпечується
органом державного фінансового
контролю через проведення державного
фінансового аудиту, перевірки
державних закупівель та інспектування.
Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону,
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.
Згідно ч.1,4,17 ст.11 Закону, плановою
виїзною ревізією вважається ревізія у
підконтрольних установах, яка
передбачена у плані роботи органу
державного фінансового контролю і
проводиться за місцезнаходженням
такої юридичної особи чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна ревізія.
Проведення планових виїзних ревізій
здійснюється органами державного
фінансового контролю одночасно з
іншими органами виконавчої влади,
уповноваженими здійснювати контроль
за нарахуванням і сплатою податків та
зборів. Порядок координації проведення
планових виїзних перевірок органами
виконавчої влади, уповноваженими
здійснювати контроль за нарахуванням і
сплатою податків та зборів,
визначається Кабінетом Міністрів
Зустрічні звірки, які проводяться
органами державного фінансового
контролю, не є контрольними заходами і
проводяться у разі виникнення потреби
у їх проведенні на підставі
направлення, виписаного керівником
органу державного фінансового
Згідно Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23.04.2011 року № 499/2011,
центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю є Державна
фінансова інспекція України
(Держфінінспекція України).
Відповідно до п.3 зазначеного
положення, основними завданнями
Держфінінспекції України є реалізація
державної політики у сфері державного
фінансового контролю, а також внесення
пропозицій щодо її формування.
Згідно пп.1,4 п.4 Положення про Державну
фінансову інспекцію України
Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань, крім
здійснює державний фінансовий
контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів;
вживає в установленому порядку заходів
до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
винних осіб, зокрема: вимагає від
керівників та інших службових осіб
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства.
Згідно пп.17 п.6 Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, вилучати в судовому порядку до
бюджету виявлені під час проведення
ревізій приховані, занижені валютні та
інші платежі, порушувати перед
відповідними державними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування у разі,
коли отримані підприємствами,
установами та організаціями кошти і
позички використовуються з порушенням
Пунктом 7 зазначеного Положення
визначено, що Держфінінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, містах або міжрайонні,
об'єднані в районах та містах
територіальні органи, головних
інспекторів у районах та містах.
Процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання
визначає Порядок проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 р. № 550 (далі-Порядок).
Згідно п.2 Порядку, інспектування
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.
Відповідно до п.26 Порядку, з метою
підтвердження виду, обсягу операцій та
розрахунків для з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку об'єкта контролю контролюючими
органами можуть проводитися зустрічні
звірки на підприємствах, в установах та
Для проведення зустрічної звірки
посадовій особі контролюючого органу
видається направлення встановленого
Мінфіном зразка за підписом керівника,
скріпленим печаткою відповідного
контролюючого органу.
За результатами зустрічної звірки
складається у чотирьох примірниках
довідка, перший, другий та третій
примірники якої долучаються до
відповідних примірників акта ревізії.
Четвертий примірник довідки
складається для підприємства (установи
чи організації), на якому проводилася
зустрічна звірка. Підписання та
вручення підприємству (установі чи
організації) довідки зустрічної звірки
здійснюється у тому ж порядку, який
визначений для акта ревізії.
Згідно п.35 Порядку, результати ревізії
оформляються актом, який складається
на паперовому носії державною мовою і
повинен мати наскрізну нумерацію
сторінок. На першому аркуші акта
ревізії, який оформляється на бланку
контролюючого органу, зазначається
назва документа (акт), дата і номер,
місце складення (назва міста, села чи
Акт ревізії містить:
вступну частину, в якій зазначаються
підстава для проведення ревізії, тема
ревізії, повна назва об'єкта контролю,
його місцезнаходження, відомості про
організаційно-правову форму та форму
власності, дати початку і закінчення
ревізії, період, який підлягав ревізії,
перелік посадових осіб контролюючого
органу та залучених спеціалістів, що
проводили ревізію, перелік посадових
осіб, які відповідали за
фінансово-господарську діяльність
об'єкта контролю у період, що підлягав
констатуючу частину, в якій наведено
інформацію про результати ревізії в
розрізі кожного питання програми із
зазначенням, за який період, яким
способом (вибірковим, суцільним) та за
якими документами перевірено ці
питання, висновок про наявність або
відсутність порушень законодавства, а
також у разі наявності визначений в
установленому законодавством порядку
розмір збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю внаслідок таких
Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
Відповідно до п.47 Порядку, про
результати ревізії, якою виявлено
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, у визначені
в пункті 46 цього Порядку строки
інформуються органи управління об'єкта
контролю та за необхідності відповідні
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування.
Про розгляд результатів ревізії та
вжиті у зв'язку з цим заходи органи
управління об'єкта контролю та органи
виконавчої влади не пізніше ніж у
місячний строк інформують відповідний
Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем вчинялися дії по
виконанню п.2,3 вимоги від 09.09.2013 року №
виявлених ревізією», що свідчить про
добросовісність відповідача та вжиття
ним необхідних і можливих заходів для
усунення виявлених позивачем під час
ревізії порушень, а також про помилкове
сприйняття позивачем листа
відповідача від 10.10.2013 року № 27/11-8276 як
невиконання його зазначеної письмової
Так, судом встановлено, що на виконання
пункту 2 вимоги від 09.09.2013 року №
виявлених ревізією», відповідачем
скерована на адресу ЗАТ «Ди Джи Армс
Корпорейшн» вимога у порядку п.9.2.
Контракту від 17.02.2011 року № 4/15-К про
сплату протягом 15 днів суму штрафу в
несплатою контрагентом зазначеної
суми, відповідачем проведена
претензійно-позовна робота щодо
стягнення штрафних санкцій з ЗАТ «Ди
Джи Армс Корпорейшн» шляхом подання до
Господарського суду м. Києва позову про
стягнення з контрагента штрафних
санкцій у розмірі 64 500,00 дол. США за
неналежне виконання грошових
зобов'язань за контрактом № 4/15-К від
17.02.2011 р., за результатом розгляду якого,
рішенням Господарського суду м. Києва
від 21.05.2014 року у справі № 910/20633/13 позов
відповідача задоволено та стягнуто з
ЗАТ «Ди Джи Армс Корпорейшн» штрафні
санкції в розмірі 64500,00 дол.США.

Вищезазначене свідчить про фактичне
виконання відповідачем п.2 письмової
вимоги позивача від 09.09.2013 року №
26-072-14-14/11998 «Щодо усунення порушень
виявлених ревізією» та, відповідно, про
відсутність у суду підстав для
задоволення заявлених позовних вимог в
цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача виконати в повному обсязі
пункт 3 письмової вимоги позивача від
09.09.2013 року № 26-072-14-14/11998, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з акту ревізії та
письмової вимоги позивача, в ході
ревізії виявлені порушення ст.193
Господарського кодексу України
контрагентами відповідача - ТОВ
«Фенікс Транс Сервіс, ТД», АВП
«Агротранссервіс», ДП «Шепетівський
ремонтний завод» та ДП «Балаклійський
ремонтний завод» внаслідок включення
ними до актів виконаних робіт (наданих
послуг) за договорами недостовірних
даних, в частині завищення вартості
фактично понесених ними витрат, які не
підтвердженні первинними документами.

При цьому, позивачем не встановлено та
не зазначено про порушення
відповідачем норм законів чи інших
нормативно-правових актів, а також не
зазначено винних у їх допущенні осіб,
як того вимагають діючі законодавчі
норми, зокрема, які наведені судом вище
по тексту рішення, що фактично свідчить
про відсутність з боку відповідача
факту допущення таких порушень та,
відповідно, про відсутність у позивача
підстав для вимоги про їх усунення.

Суд вважає за необхідне також
зауважити, що п.3 вимоги позивача від
09.09.2013 року № 26-072-14-14/11998 «Щодо усунення
порушень виявлених ревізією»
викладений у спосіб, який унеможливлює
її реальне виконання, оскільки
договірні взаємовідносини відповідача
з контрагентами виконані у повному
обсязі, взаємні зобов'язання прийняті
та оплачені без зауважень, при цьому,
відповідач не наділений правами і
повноваженнями щодо втручання у
внутрішню діяльність контрагентів за
договорами.

В той же час, суд звертає увагу на те, що
саме позивач наділений відповідними
владними повноваженнями порушувати
перед відповідними державними
органами питання про визнання
недійсними договорів, укладених із
порушенням законодавства, у судовому
порядку стягувати у дохід держави
кошти, отримані підконтрольними
установами за незаконними договорами,
без установлених законом підстав та з
порушенням законодавства.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Державної
фінансової інспекції у м. Києві
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Р.О. Арсірій