Справа № 247/3144/14-а
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №247/3144/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2014 р.оку Торезький міський
суд Донецької області в складі:

Головуючої - судді

Стріжакової Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду міста Торез
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в м.Торезі Донецької області
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії. Свої вимоги мотивувала тим,
що має статус «дитина війни» та згідно
ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни» має право на підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, яку повинен нараховувати та
виплачувати відповідач. Законом
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» встановлено прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, з 1.01.2014 року у сумі 949
грн. Вважає, що має право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі,
передбаченому ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни». Просить визнати
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язати здійснити
нарахування та виплату їй підвищення
до пенсії як «дитині війни» в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком для осіб,
які втратили працездатність, за період
з 01 січня 2014 року, з урахуванням
фактично здійснених виплат та
проводити дане нарахування та виплату
до внесення відповідних змін до ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»;
стягнути з державного бюджету України
понесені ним судові витрати (а.с.2-5).

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, просили справу розглянути у їх
відсутність. Позивач у поданій до суду
заяві просив його позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі (а.с.15).
Представник відповідача, повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи, подав письмову заяву,
в якій просив справу розглянути у його
відсутність та подав письмові
заперечення на позов відповідно до
яких позовні вимоги не визнає, вважає,
що виплати позивачу здійснені
відповідно до діючого законодавства,
підстав для задоволення позову немає.
Просить відмовити у задоволенні позову
(а.с.16, 18-20).

Оскільки усі сторони, які беруть участь
у справі, заявили клопотання про
розгляд справи у їх відсутності,
справа розглядається за вимогами ч.4
ст.122 КАСУ України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено, що позивач,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком та
відноситься до категорії осіб із
статусом «дитина війни» - осіб, які є
громадянами України та яким на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менше 18 років, про
що свідчить відбиток штампу у
пенсійному посвідченні позивача
НОМЕР_1 (а.с.7,8).

Статтею 1 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-IV (
далі Закон № 2195-IV) встановлено, що
дитина війни це особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менше 18 років.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що
дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Відповідно до ст. 7 Закону №2195- IV
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про внесення змін в
Закон України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» № 3491-УІ від 14.06.2011
року встановлено, що в 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються в порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат вказаній категорії громадян
було делеговано Кабінету Міністрів
України.

На виконання п. 7 даного Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» (була чинною з 23
липня по 31 грудня 2011 року), якою
визначені, у тому числі, розміри
надбавок, передбачені статтею 6 Закону
№ 2195, а саме: до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
підвищення проводиться у розмірі 49,80
грн.

Відповідно до прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» та Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» норми і положення статі 5 і 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються в порядку і
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України і бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік та 2013 рік.

28.12.2011 року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верст населення».
Пунктом 4 цієї постанови (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
відносин) встановлено, що дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії підвищення, встановлене статтею
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», проводиться у розмірі 7
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність.

25.01.2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі №
З-рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України (далі - Рішення).

У резолютивній частині рішення
встановлено наступне.

1) Однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2) Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

3) Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

У мотивувальній частині рішення, яка є
обов'язковою до виконання, зазначено,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно з ч.7 ст.20 Бюджетного кодексу
України за бюджетними програмами
здійснення заходів, за якими потребує
нормативно-правового визначення
механізму використання бюджетних
коштів, головні розпорядники коштів
державного бюджету розробляють
проекти порядків використання коштів
державного бюджету та забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України. За
рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було встановлено
жодних обмежень щодо застосування
положень ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції від 1.01.2006 року.

Крім того, зазначеним вище Законом не
було надано повноважень Кабінету
Міністрів України визначати розмір та
порядок застосування положень ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Законом України № 1165 від 27.03.2014 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», який набрав чинності з 03.04.2014 року,
розділ «Прикінцеві положення» був
доповнений п.7, що надав Кабінету
Міністрів України» право:

за результатами щоквартального
виконання Державного бюджету України у
2014 році вносити пропозиції щодо
підвищення соціальних стандартів та їх
фінансового забезпечення;

за результатами вжитих заходів щодо
забезпечення позитивних зрушень у
розвитку економіки у першому півріччі
2014 року внести пропозиції щодо
відновлення обсягів видатків на
виконання першочергових соціальних та
економічних програм з урахуванням
затверджених Кабінетом Міністрів
України державних цільових програм;

привести свої нормативно-правові акти
у відповідність із цим Законом.

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України з 24.04.2014 року
запровадив у дію постанову № 112 «Про
внесення змін до деяких постанов
Кабінету міністрів України з питань
пенсійного забезпечення», якою вніс
зміни до постанови №1381.

Цими змінами було уточнено часові межи
застосування постанови і визначений
розмір доплати до пенсії соціальній
категорії «діти війни».

Таким чином, пенсійним органом
правомірно було проведено нарахування
доплати позивачу як «дитині війни» у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 1381.

Зібрані у справі докази та їх належна
оцінка вказують на наявність підстав
для відмови у задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись: Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» №2195-IV
від 18.11.2004 року, Законом України «Про
внесення змін в Закон України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» №
3491-УІ від 14.06.2011 року, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», Законом України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік», Законом
України № 1165 від 27.03.2014 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
ст.20 Бюджетного кодексу України,
Рішенням Конституційного Суду України
№ З-рп/2012 від 25.01.2012 року, постановою КМУ
від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», постановою КМУ
від 28.12.2011 року №1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верст населення»,
ст.ст.2,8,9,10,19,69-71,79,86,87,94,98,99,100,102,104,105,
158-163,185,186,254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України в м.Торезі Донецької
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова постановлена в нарадчій
кімнаті та проголошено вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 23 липня 2014року.

Постанова виготовлена в повному обсязі
23 липня 2014року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Торезький міський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Т. В. Стріжакова