Справа № 357/9126/14-а
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9126/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2014 року cуддя
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області Дмитренко А. М. ,
розглянувши в порядку скороченого
провадження в місті Білій Церкві
справу за позовом ОСОБА_1 до
управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату одноразової
грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що він є
інвалідом війни 2 групи і згідно
законодавства має право на щорічну
одноразову грошову допомогу до 5 травня
в розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком, але відповідачем вказану
допомогу за 2014 рік йому виплачено у
розмірі 2250 грн. А тому позивач просить
суд зобов'язати відповідача провести
перерахунок і виплату недоотриманої
суми грошової допомоги в розмірі 5569
грн.76 коп.

За ухвалою судді від 03.07.2014 року було
відкрито провадження по даній справі і
призначено її до розгляду в
скороченому провадженні без виклику
сторін.

Оглянувши матеріали справи,
заперечення відповідача на позов,
вважаю, що в задоволенні позову
належить відмовити з наступних
підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач
користується пільгами, встановленими
для інвалідів війни другої групи, що
стверджується копією посвідчення
серії НОМЕР_1 від 16.07.2009 року.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" інвалідам війни
другої групи щорічно до 5 травня
виплачується разова грошова допомога у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

В судовому засіданні також
встановлено, що виплата вказаної
допомоги позивачу за 2014 рік проведена в
розмірі 2250 грн., на що він сам вказує в
позовній заяві.

Виплата зазначеної допомоги була
проведена в розмірах відповідно до
постанови КМ України від 16.04.2014 за № 102 "
Деякі питання виплати у 2014 році разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань".

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України
у своїй діяльності керується
Конституцією і законами України,
актами Президента України.

Згідно зі ст.9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана ВР України;
суд застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана ВР України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу.

Але 25.01.2012 року Конституційним Судом
України було прийнято рішення за №
3-рп/2012, в п.3 резолютивної частини якого
вказано на те, що суди під час вирішення
справ про соціальний захист громадян
керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Згідно зі ст.17 Закону України « Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» фінансування
витрат, пов'язаних з його реалізацією,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції
України , ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу
України виключно законом про державний
бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків.

Отже, як слідує з аналізу зазначених
правових норм, обсяги фінансування не
можуть визначатися будь-яким іншим
законом, крім закону про Державний
бюджет України.

Законом «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» затверджено бюджетні
призначення головним розпорядникам
коштів Державного бюджету України на
2014 рік у розрізі відповідальних
виконавців за бюджетними програмами,
розподіл видатків на централізовані
заходи між
адміністративно-територіальними
одиницями /ст.2/.

Ст.22 Загальної декларації прав людини
передбачено, що кожна людина має право
на соціальне забезпечення, здійснення
необхідних для підтримання її
гідності, вільного розвитку її особи
прав у економічній, соціальній і
культурній галузях за допомогою
національних зусиль та відповідно до
структури і ресурсів кожної держави.

Згідно з вищенаведеним рішенням
Конституційного Суду України від
25.01.2012 року повноваження КМ України
щодо розробки проекту закону про
Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах.

КМ України в силу своїх повноважень
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету,
відповідно до Конституції та законів
України.

Як вказано вище , порядок виплати
одноразової грошової допомоги до 5
травня та її розміри на 2014 рік
врегульовано постановою КМ України
від 16.04.2014 за № 102, якою передбачено, що
виплату здійснює Міністерство
соціальної політики шляхом
перерахування коштів на зазначені цілі
структурним підрозділам з питань
соціального захисту населення
обласних, Київської міської державної
адміністрації (далі - органи
соціального захисту населення), які
через відділення зв'язку або установи
банків перераховують їх на особові
рахунки громадян за місцем отримання
пенсії (особам, що не є пенсіонерами, -
за місцем їх проживання), у таких
розмірах: інвалідам війни другої групи
-2250 грн.

Отже, Кабінетом Міністрів України в
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
Закону « Про Державний бюджет України
на 2014 рік» та Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» видано
нормативно-правий акт, яким визначено
розміри і порядок виплати одноразової
грошової допомоги, який підлягає
застосуванню до даних спірних
правовідносин виходячи з принципу
законності, на що вказано в рішенні
Конституційного Суду України.

А за ст.150 Конституції України з питань,
віднесених до його повноважень,
Конституційний Суд України ухвалює
рішення, які є обов'язковими до
виконання на території України,
остаточними і не можуть бути оскаржені.

Крім того, відповідно до правової
позиції Конституційного Суду України,
викладеної в рішенні від 26.12.2011 року №
20-рп/20011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічній безпеці
України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції
України є найважливішою функцією
держави.

Отже, зміна механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги повинна
відбуватися відповідно до критеріїв
пропорційності та справедливості і є
конституційно допустимою до тих меж, за
якими ставиться під сумнів власне
сутність змісту права на соціальний
захист.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу виплачено одноразову грошову
допомогу до 5 травня за 2014 рік в розмірі
2250 грн., що не суперечить вимогам
діючого законодавства.

А тому позов ОСОБА_1 є необгрунтованим і
не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 19, 95, 113, 150 Конституції
України, рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року за № 3-рп/2012,
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", постановою КМ України від
16.04.2014 за № 102 " Деякі питання виплати у
2014 році разової грошової допомоги,
передбаченої Законами України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань", ст.ст. 6,9,17,
99, 183-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко