Справа № 810/3292/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року м. Київ
810/3292/14

14:03

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., за участю секретаря
судового засідання: Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача - Матюшенко Д.В.,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар»

до Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції

Головного управління
Міндоходів у Київській області

про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання

вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» з позовом до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість від 06.05.2014 № 30/15-229,
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо поновлення реєстрації Товариства
з обмеженою відповідальністю «Рейтар»
платником податку на додану вартість
за свідоцтвом від 01.11.2006 № 13780192, а також
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо внесення до Реєстру платників
податків на додану вартість запис про
відміну анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» за
свідоцтвом від 01.11.2006 № 13780192 платником
податку на додану вартість з 06.05.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що рішення про анулювання
реєстрації Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» як платника
податку на додану вартість прийнято
податковим органом неправомірно, без
врахування вимог чинного
законодавства. У спірному рішенні
зазначено, що підприємство відсутнє за
місцезнаходженням. Проте, як стверджує
позивач, підприємство постійно
підтверджує відомості про юридичну
особу з дати державної реєстрації по
16.05.2014. Однак, не зважаючи на зазначені
обставини, відповідач прийняв рішення
про анулювання реєстрації позивача
платником податку на додану вартість
та не вжив усіх необхідних заходів для
встановлення місцезнаходження
підприємства. Тому, спірне рішення є
незаконним і підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Уповноважені представники відповідача
у судові засідання не з'являлись.

Від відповідача до суду надійшли
письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких
відповідач зазначив, що підставою для
анулювання реєстрації позивача
платником податку на додану вартість
були відомості з Єдиного Державного
реєстру юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців від 30.04.2014 № 2000015
про відсутність Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» за
місцезнаходженням.

Тому, як вважає відповідач, рішення про
анулювання реєстрації позивача
платником податку на додану вартість є
правомірним і не підлягає скасуванню.

Крім того, у письмових запереченнях на
адміністративний позов, відповідач
просив суд здійснювати розгляд справи
без участі представників податкового
органу.

В ході судового розгляду представник
позивача подав суду заяву від 02.07.2014
про збільшення розміру позовних вимог
та залучення до справи другого
відповідача.

Розглянувши доводи вказаної заяви, суд
дійшов висновку, що ця заява за своїм
змістом є заявою про зміну підстав та
предмету позову, а не заявою про
збільшення позовних вимог, оскільки
позивач просив суд залучити до участі у
справі другого відповідача та визнати
протиправним і скасувати запис Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Іванківського міжрайонного управління
юстиції у Київській області за №
2000015 від 30.04.2014, щодо відсутності
підтвердження відомостей про юридичну
особу ТОВ «Рейтар».

Відповідно до частини першої статті 137
Кодексу адміністративного судочинства
України позивач може протягом всього
часу судового розгляду збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи. До початку
судового розгляду справи по суті
позивач може змінити підставу або
предмет адміністративного позову,
подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи.

Враховуючи, що на час подачі суду заяви
від 02.07.2014 суд перейшов до слухання
справи по суті заявлених позовних
вимог, зазначена заява протокольною
ухвалою була залишена судом без
розгляду.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» є юридичною
особою, що зареєстрована 12.08.2004, як
платник податків перебуває на обліку у
Вишгородській об'єднаній державній
податковій інспекції Київської
області.

Крім того, відповідно до Свідоцтва №
13780192 про реєстрацію платника податку
на додану вартість, позивач
зареєстрований платником податку на
додану вартість за № 13.

06.05.2014 Вишгородською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Київській області прийнято рішення №
30/15-229 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар».

Як вбачається із вказаного рішення,
комісією податкового органу, яка
створена відповідно до наказу
начальника Вишгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області, встановлено факт
відсутності підприємства за
місцезнаходженням, що підтверджується
даними запису в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 30.04.2014 № 2000015.

Враховуючи викладене, комісія дійшла
висновку про порушення позивачем вимог
підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184
Податкового кодексу України та
необхідності анулювання реєстрації з
06.05.2014 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» платником
податку на додану вартість.

Не погоджуючись із прийнятим
відповідачем рішенням, позивач
звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 184.1 статті 184
Податкового кодексу України 184.1.
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку і
відбувається у разі якщо:

а) будь-яка особа, зареєстрована як
платник податку протягом попередніх 12
місяців, подала заяву про анулювання
реєстрації, якщо загальна вартість
оподатковуваних товарів/послуг, що
надаються такою особою, за останні 12
календарних місяців була меншою від
суми, визначеної статтею 181 цього
Кодексу, за умови сплати суми
податкових зобов'язань у випадках,
визначених цим розділом;

б) будь-яка особа, зареєстрована як
платник податку, прийняла рішення про
припинення та затвердила
ліквідаційний баланс, передавальний
акт або розподільчий баланс відповідно
до законодавства за умови сплати суми
податкових зобов'язань із податку у
випадках, визначених цим розділом;

в) будь-яка особа, зареєстрована як
платник податку, реєструється як
платник єдиного податку, умова сплати
якого не передбачає сплати податку на
додану вартість;

г) особа, зареєстрована як платник
податку, протягом 12 послідовних
податкових місяців не подає
контролюючому органу декларації з
податку на додану вартість та/або подає
таку декларацію (податковий
розрахунок), яка (який) свідчить про
відсутність постачання/придбання
товарів, здійснених з метою формування
податкового зобов'язання чи
податкового кредиту;

ґ) установчі документи будь-якої особи,
зареєстрованої як платник податку,
визнані рішенням суду недійсними;

д) господарським судом винесено ухвалу
про ліквідацію юридичної особи -
банкрута;

е) платник податку ліквідується за
рішенням суду (фізична особа
позбувається статусу суб'єкта
господарювання) або особу звільнено
від сплати податку чи її податкову
реєстрацію анульовано (скасовано,
визнано недійсною) за рішенням суду;

є) фізична особа, зареєстрована як
платник податку, померла, її оголошено
померлою, визнано недієздатною або
безвісно відсутньою, обмежено її
цивільну дієздатність;

ж) в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців наявний запис про
відсутність юридичної особи або
фізичної особи за її місцезнаходженням
(місцем проживання) або запис про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу;

з) припинено дію договору про спільну
діяльність, договору управління
майном, угоди про розподіл продукції
(для платників податку, зазначених у
підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180
цього Кодексу) або закінчився строк, на
який утворено особу, зареєстровану як
платник податку.

Згідно з частиною одинадцятою статті 19
Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» юридична
особа зобов'язана подавати (надсилати)
щороку протягом місяця, що настає за
датою державної реєстрації, починаючи
з наступного року, державному
реєстратору для підтвердження
відомостей про юридичну особу
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу.

Відповідно до частини дванадцятої
статті 19 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» у
разі ненадходження в установлений
частиною одинадцятою цієї статті строк
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження державному
реєстратору від органу доходів і
зборів повідомлення встановленого
зразка про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті
19 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців» у
разі неподання юридичною особою
протягом місяця з дати надходження їй
відповідного повідомлення
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу державний реєстратор повинен
внести до Єдиного державного реєстру
запис про відсутність підтвердження
зазначених відомостей датою, яка
встановлена для чергового подання
реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Таким чином, державний реєстратор
надсилає юридичній особі повідомлення
про необхідність щорічного
підтвердження відомостей у випадку
коли від такої юридичної особи не
надходять відомості про підтвердження
даних про юридичну особу. При цьому, у
разі коли державний реєстратор
надіслав зазначене повідомлення,
юридична особа має право протягом
місяця з дня його отримання подати
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей. У свою чергу, у разі, якщо
від податкового органу надійде
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
протягом 5 робочих днів повідомлення
про необхідність підтвердження
відомостей про місцезнаходження.

Як було зазначено судом, спірне рішення
про анулювання позивача платником
податку на додану вартість прийнято на
підставі підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 Податкового кодексу України.

При цьому, у рішенні відповідачем
зазначено, що відсутність Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рейтар»
за місцезнаходженням підтверджується
даними запису в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців від 30.04.2014 №
2000015. Саме на підставі цього
запису було прийнято рішення від 06.05.2014
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість.

У запереченнях на позов відповідач
посилається на підпункт 12.5 пункту 12
Порядок обліку платників податків і
зборів, який затверджено наказом
Міністерства фінансів України від
09.12.2011 № 1588 та зазначає, що якщо за
результатами заходів щодо
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника)
контролюючого органу приймає рішення
про надсилання до відповідного
державного реєстратора повідомлення
про відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням за формою №
18-ОПП для вжиття заходів, передбачених
частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Проте, жодних доказів на підтвердження
тієї обставини, що такі заходи були
вжиті податковим органом та як
результат надіслано державному
реєстратору відповідну довідку форми
№ 18-ОПП відповідачем суду надано не
було.

Судом досліджено дані витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб і
фізичних осіб-підприємців і
встановлено, що позивач починаючи з
10.10.2007 постійно підтверджує своє
місцезнаходження. У свою чергу, серед
останніх записів у ньому наявний запис
про підтвердження відомостей про
юридичну особу, серед яких запис від
15.05.2013 про підтвердження відомостей про
юридичну особу, запис від 30.04.2014 про
внесення інформації щодо відсутності
підтвердження відомостей про юридичну
особу, запис від 16.05.2014 про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Як встановлено судом, державним
реєстратором позивачу було надіслано
повідомлення щодо необхідності
подання реєстраційної картки про
підтвердження відомостей про юридичну
особу, яка датовано 30.04.2014 вих. № 03-01-04/105.
Як вбачається із копії конверту, що
наявний у матеріалах справи, дане
повідомлення отримано підприємством
06.05.2014.

Позивач 16.05.2014 подав державному
реєстратору реєстраційну картку щодо
підтвердження відомостей про юридичну
особу, про що свідчать дані наявного у
матеріалах справи Опису документів, що
надаються юридичною особою державному
реєстратору від 16.05.2014, який підписано
державним реєстратором.

Отже, оскільки державний реєстратор
30.04.2014 тільки підготував та надіслав
позивачу повідомлення про
необхідність подання реєстраційної
картки про підтвердження відомостей
про юридичну особу, позивач мав право
відповідно до вимог статті 19 Закону
України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» протягом місяця з
дати надходження відповідного
повідомлення подати державному
реєстратору реєстраційну картку про
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Як вбачається з даних Єдиного
державного реєстру юридичних осіб і
фізичних осіб-підприємців, позивач
підтвердив відомості про юридичну
особу у строк, встановлений законом,
про що свідчить запис від 16.05.2014 №
3000015 у Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Тобто, позивач підтвердив відомості
про юридичну особу у строк
встановлений чинним законодавством
про що державним реєстратором було
здійснено відповідний запис.

У свою чергу, відповідач не надав суду
доказів, які б підтверджували
відсутність Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» за
місцезнаходженням станом на 30.04.2014, а
також доказів вжиття заходів щодо
встановлення місцезнаходження
позивача відповідно до підпункт 12.5
пункту 12 Порядку обліку платників
податків і зборів, який затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 09.12.2011 № 1588.

За таких обставин, відповідачем
протиправно анульовано реєстрацію
позивача як платника податку на додану
вартість, а тому вимоги позивача в
частині визнання протиправним і
скасування рішення Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області від
06.05.2014 № 30/15-229 є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відносно позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо поновлення реєстрації Товариства
з обмеженою відповідальністю «Рейтар»
платником податку на додану вартість
за свідоцтвом від 01.11.2006 № 13780192, а також
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо внесення до Реєстру платників
податків на додану вартість запис про
відміну анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейтар» за
свідоцтвом від 01.11.2006 № 13780192 платником
податку на додану вартість з 06.05.2014, суд
дійшов висновку, що підстави для їх
задоволення відсутні з огляду на таке.

В ході судового розгляду представник
позивача зазначив, що вказані позовні
вимоги заявлені підприємством,
оскільки у позивача наявні сумніви
щодо вчинення податковим органом
відповідних дій та заходів по
поновленню реєстрації платником
податку на додану вартість
підприємства.

Водночас, суд зазначає, що вказані
позовні вимоги є вимогами на майбутнє,
оскільки позивач ані у позові, ані в
ході судового розгляду не навів суду
підстав та не надав доказів, які б
підтверджували наявність об'єктивних
причин вважати, що відповідач у
майбутньому не виконуватиме рішення
суду.

За таких обставин, позов підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В
И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати
рішення Вишгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від 06.05.2014 № 30/15-229 про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість Товариства
з обмеженою відповідальністю «Рейтар».

3. У задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рейтар»
судовий збір у сумі 36 (тридцять шість)
грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 07 липня 2014 р.