Справа № 810/2220/14
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року № 810/2220/14

Суддя Київського окружного
адміністративний суду Лапій С.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова
до Дочірнього підприємства
"Науково-дослідний інститут
нафтогазової промисловості"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" в особі філії "УкрНДІ
природних газів" "Науково-дослідний
інститут нафтогазової промисловості"
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

УПФ України в Червонозаводському
районі м. Харкова звернулось до суду з
позовом до Дочірнього підприємства
«Науково-дослідний інститут
нафтогазової промисловості»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України" в особі філії
«УкрНДІ природних газів»
«Науково-дослідний інститут
нафтогазової промисловості», в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість з відшкодування
різниці між сумою пенсій, призначених
та виплачених громадянам на підставі
Закону України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" та
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, у сумі 16517,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
у відповідача утворився борг з
відшкодування витрат на виплату
пенсій, що становить різницю між сумою
пенсій, призначених згідно з Законом
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за лютий-березень
2014 року.

До суду 22.04.2014 від відповідача надійшли
письмові заперечення, в яких він в
частині суми заборгованості, яка
складає 16450,57 грн. позов визнав, а в
іншій частині позовних вимог щодо суми
боргу в розмірі 67,37 грн. - заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

У судове засідання, призначене на
24.04.2014, представники сторін не
з'явились, звернулись до суду з
письмовими клопотаннями про розгляд
справи за їх відсутності у порядку
письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
судовий розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження, якщо
всі особи, які беруть участь у справі
заявили клопотання про розгляд справи
за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Дочірнє підприємство
"Науково-дослідний інститут
нафтогазової промисловості"
"Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" є юридичною особою, у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування є
страхувальником, який перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області

Судом встановлено, що відповідач має у
своєму складі філію "Український
науково-дослідний інститут природних
газів", яка розташована у місті Харкові
і зареєстрована в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Червонозаводському районі міста
Харкова за реєстраційним номером №14246.

З матеріалів справи слідує, що
Управлінням Пенсійного фонду України у
Червонозаводському районі міста
Харкова на підставі розрахунків про
суму витрат на фінансування різниці
між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
і сумою пенсій, обчисленою відповідно
до інших законодавчих актів, визначено
розмір витрат, які підлягають
відшкодуванню відповідачем за
лютий-березень 2014 у загальному розмірі
16 517,94 грн.

Відповідачем частково визнано позовні
вимоги у розмірі 16 450,57 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України
позивач може відмовитись від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.

Цією ж статтею встановлено, що судове
рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 КАС України
позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач - визнати
адміністративний позов повністю або
частково.

Судом встановлено, що часткове
визнання представником відповідача
адміністративного позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи або інтереси інших осіб, а тому
приймається судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відсутність між сторонами
спору щодо стягнення з відповідача
суми заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на фінансування
різниці між сумою пенсій, призначених
відповідно до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність",
та сумою пенсій, обчислених відповідно
до інших законодавчих актів, у розмірі
16 450,57 грн.

Згідно ч. 3 ст. 72 КАС України обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Як зазначалось судом вище,
відповідачем частково визнано позовні
вимоги і у суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 67,37 грн., суд
зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 пункту 13
Прикінцевих Положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV
(далі - Закон України №1058-IV), у разі якщо
особа має право на отримання пенсії
відповідно до Закону України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність" та цього Закону,
призначається одна пенсія за її
вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії,
на який має право особа відповідно до
зазначеного Закону, та розміром пенсії
із солідарної системи відповідно до
цього Закону фінансується за рахунок
коштів, спрямованих із джерел,
визначених Законом України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність".

Так, згідно ст. 24 Закону України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність" передбачено, що для
наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації різниця між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

При цьому за рахунок коштів державного
бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом.

Відповідно до п. 2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації згідно із Законом України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність", та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 № 372, за рахунок коштів
державного бюджету фінансується 50% у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Судом встановлено, що розмір витрат, що
підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідача, розраховано позивачем з
порушенням вимог ст. 24 Закону України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність".

Згідно ст. 24 Закону України "Про наукову
і науково-технічну діяльність" за
рахунок державних підприємств
фінансується 50% різниці між сумами
пенсії, призначеної за цим Законом та
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник.

Позивач в розрахунку суми позову
нарахував різницю між сумами пенсій в
розмірі 100 відсотків, що суперечить ст.
24 Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність".

Так, нараховано у розрахунках за
березень 2014 року гр. ОСОБА_1 - 81,29 грн.
замість 40,65 грн., що більше на 40,64 грн., та
гр. ОСОБА_2 - 53,47 грн. замість 26,74 грн., що
більше на 26,73 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем повністю не доведено
належними та достатніми доказами
розміру та складу фактичних витрат
органу Пенсійного фонду на виплату
наукових пенсій, а також правомірності
їх нарахування.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 КАС України суд
вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Проте, це не означає, що суд
зобов'язаний взяти на себе тягар
доказування розміру фактичних витрат
на фінансування різниці між сумою
пенсій, призначених відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", та сумою
пенсій, обчислених відповідно до інших
законодавчих актів, та правомірності
їх формування замість сторони у справі
- суб'єкта владних повноважень у
відносинах з юридичною чи фізичною
особою.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є такими, що
підлягають задоволенню частково.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-163,
167, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Науково-дослідний інститут
нафтогазової промисловості"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (ідентифікаційний
код ) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Червонозаводському
районі міста Харкова заборгованість з
відшкодування різниці між сумою
пенсій, призначених та виплачених
громадянам на підставі Закону України
"Про наукову та науково-технічну
діяльність" та обчисленою відповідно
до інших законодавчих актів, за
лютий-березень 2014 року в сумі 16 450
(шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят)
грн. 57 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лапій С.М.