Справа № 821/1793/14
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р. 16 год. 40 хв.м. ХерсонСправа
№ 821/1793/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Попова
В.Ф., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Каховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Каховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - Каховська ОДПІ), в якому
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення від 31.01.2014 №
.

Позивач просив розглядати справу без
його участі.

Відповідач також просив суд розглядати
справу за відсутності свого
представника в порядку письмового
провадження.

За таких обставин суд вважає за можливе
розгляд справи здійснювати в порядку
письмового провадження на підставі
наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 як
платник податків перебуває на обліку в
Горностаївському відділенні
Каховської ОДПІ.

В січні 2014 року Каховською ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., про що
складено акт від 24.01.2014 № 7/170/НОМЕР_2
(далі - акт перевірки).

За цим актом перевірки відповідач
встановив, що позивач, перебуваючи на
загальній системі оподаткування, у
січні 2013 року мав обсяг операцій з
продажу товарів за останні 12 місяців,
що перевищував 300000,00 грн. та не
зареєструвався платником податку на
додану вартість, як того вимагають
приписи п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу
України. За висновками відповідача
несвоєчасна реєстрація платником ПДВ
спричинила не сплату ПДВ протягом 2013
року на загальну суму 41508,11 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем було прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, яким позивачу
збільшено грошові зобов'язання з
податку на додану вартість на 53415,14 грн.,
у тому числі за основним платежем на
41508,11 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями на 11907,03 грн.

Позивач з висновками акта перевірки не
погоджується, вважає, що під час
проведення позапланової перевірки та
складання спірного податкового
повідомлення-рішення відповідачем
було порушено приписи п. 50.1 ст. 50, п.123.1
ст.123 ПК України.

На думку позивача, документальна
позапланова перевірка здійснюється,
зокрема, якщо виявлено недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, наданих платником
податків, якщо платник податків не
надасть пояснення та їх документальне
підтвердження на письмовий запит
органу державної податкової служби
протягом десяти робочих днів з моменту
отримання запиту. Приписи ст. 50 ПК
України, на думку позивача,
передбачають право платника податку
самостійно вносити уточнення до раніше
наданої ним податкової звітності, а
статті 123 ПК України - надають право
податковим органам застосовувати
штрафні санкції за несплату податкових
зобов'язань лише у разі, коли вони були
не у повному обсязі задекларовані у
податковій звітності платника
податків.

Відповідач надав письмові заперечення
на позов, за змістом яких позивач
протягом 2011-2013 років, перебуваючи на
загальній системі оподаткування,
здійснював торгівельну діяльність.
Проведеною перевіркою було
встановлено, що за період з лютого 2012 по
січень 2013 років позивач здійснив
продаж товарів на загальну суму 303590,45
грн. і тому мав зареєструватись
платником ПДВ та, починаючи з лютого 2013
року, декларувати податкові
зобов'язання з цього податку. Не
своєчасна реєстрація платника ПДВ
спричинила не сплату ПДВ у сумі 41508,11
грн. За недекларування та несплату ПДВ
до позивача було застосовано штрафну
санкцію у розмірі 25% несплаченої суми
ПДВ та 170 грн. за кожне неподання
податкової звітності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено ФОП ОСОБА_1
протягом 2011-2013 років здійснював
підприємницьку діяльність у сфері
торгівлі. Це підтверджується книгою
обліку доходів та витрат позивача,
місячними звітами про використання
двох реєстраторів розрахункових
операцій. Цей вид діяльності та
отримані доходи є базою оподаткування
для обчислення податку на додану
вартість у відповідності із ст. ст. 188-190
Податкового кодексу України.

За місячними звітами з використання
реєстраторів розрахункових операцій
позивач за період з лютого 2012 року по
січень 2013 року отримав обсяг
готівкової виручки від здійснення
підприємницької діяльності у сумі
303590,15 грн. Після січня 2013 року
реєстрація платником ПДВ у податковому
органі здійснена не була.

За приписами п. 181.1 ст. 181 ПК України у
разі якщо загальна сума від здійснення
операцій з постачання товарів/послуг,
що підлягають оподаткуванню згідно з
цим розділом, у тому числі з
використанням локальної або
глобальної комп'ютерної мережі,
нарахована (сплачена) такій особі
протягом останніх 12 календарних
місяців, сукупно перевищує 300000 гривень
(без урахування податку на додану
вартість), така особа зобов'язана
зареєструватися як платник податку в
органі державної податкової служби за
своїм місцезнаходженням (місцем
проживання) з дотриманням вимог,
передбачених статтею 183 цього Кодексу,
крім особи, яка є платником єдиного
податку.

За п. 183.10 ст.183 ПК України будь-яка особа,
яка підлягає обов'язковій реєстрації
як платник податку, і у випадках та в
порядку, передбачених цією статтею, не
подала до органу державної податкової
служби реєстраційну заяву, несе
відповідальність за не нарахування або
несплату цього податку на рівні
зареєстрованого платника.

Згідно п. 203.1 ст. 203 податкова декларація
з ПДВ подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Виходячи з наведених вище норм
податкового законодавства суд вважає,
що позивач, перебуваючи на загальній
системі оподаткування, здійснюючи
підприємницьку діяльність, доходи від
якої підпадають під ознаки бази
оподаткування для обчислення ПДВ,
зобов'язаний був щомісячно аналізувати
дані про обсяг отриманих ним доходів за
останні 12 місяців з метою неухильного
забезпечення дотримання приписів ст.
ст. 181, 183 та 203 Податкового кодексу
України. Не виконання позивачем своїх
податкових обов'язків щодо реєстрації
платником ПДВ спричинило несплату ПДВ
та не надання декларацій з ПДВ у
встановлені Податковим кодексом
України строки.

Положення ст. ст. 120 та 123 Податкового
кодексу України передбачають
фінансову відповідальність платника
податків за неподання податкової
звітності та не декларування
податкового зобов'язання у вигляді
штрафу в розмірі 170 грн. за кожне
неподання податкової звітності та
штрафу у розмірі 25 відсотків від суми
нарахованого податкового зобов'язання.

Тому суд вважає правомірним обчислення
грошового зобов'язання з ПДВ
позивачеві за податковим
повідомленням-рішенням від 31.01.2014 №
.

За змістом ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу,
якою визначені підставі для звільнення
від доказування. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем не надано суду належних
доказів на обґрунтування своїх вимог. В
свою чергу, підстави, на які
посилається відповідач, та встановлені
судом обставини свідчать про
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Каховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 31.01.2014 №
відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
недоплачений судовий збір у сумі 1644,30
грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири
гривні тридцять копійок) до державного
бюджету.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Попов В.Ф.

кат. 8.3.3