Справа № 2а-12510/10/2670
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

08 липня 2014 року м. Київ
В/800/2971/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Шведа Е.Ю.,

Горбатюка С.А.,

Зайця В.С.,

Сороки М.О.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 20
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Київської міської ради про
визнання нечинним та скасування
рішення,

встановив:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 грудня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2011
року в задоволенні позову ОСОБА_6 до
Київської міської ради про визнання
нечинним та скасування рішення від 17
вересня 2009 року відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20 березня 2014 року рішення
судів попередніх інстанцій залишено
без змін.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції від 20 березня 2014 року позивач
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: пунктів 28 та 29
статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», яким
встановлено, що до компетенції
сільської, селищної, міської ради на
пленарних засіданнях належить
вирішення питань щодо:

- прийняття рішень щодо надання
відповідно до чинного законодавства
пільг по місцевих податках і зборах, а
також земельному податку;

- встановлення для підприємств, установ
та організацій, що належать до
комунальної власності відповідних
територіальних громад, розміру частки
прибутку, яка підлягає зарахуванню до
місцевого бюджету.

Вивчивши заяву ОСОБА_6 та додані до неї
матеріали, суд не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), підставами для перегляду
можуть бути виключно неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 20 березня 2014 року, про
перегляд якої ставить питання заявник,
суд касаційної інстанції залишив без
змін рішення судів попередніх
інстанцій з тих підстав, що оскаржуване
рішення Київської міської ради «Про
звільнення підприємства
житлово-комунального господарства
міста Києва від сплати державного
мита» від 17 вересня 2009 року № 6/2075
прийняте у відповідності до вимог
закону, та не порушує права позивача.

З наданих ухвали Вищого
адміністративного суду України від 31
липня 2008 року та постанови Вищого
адміністративного суду України від 03
грудня 2009 року, на які відповідач
посилається, як на підставу для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України, не вбачається неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права при вирішенні
спору у подібних правовідносинах,
оскільки у спірних правовідносинах
йдеться про оскарження рішення органу
місцевого самоврядування, щодо
звільнення від сплати саме податку на
прибуток, а не державного мита, як у
випадку рішення Київської міської ради
«Про звільнення підприємства
житлово-комунального господарства
міста Києва від сплати державного
мита» від 17 вересня 2009 року № 6/2075.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені перелічені
судові рішення, виникли з інших,
відмінних між собою, обставин, яким
надавалася правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в них
ухвалені різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
можливість допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Крім того, суд не приймає до уваги
надану заявником ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 12
грудня 2012 року з огляду на те, що вона
вирішує питання процесуального права.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС України заява про
перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Зі змісту наведеної норми слідує, що
судові рішення в адміністративних
справах можуть бути переглянуті
виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції лише одних і тих самих норм
саме матеріального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 грудня 2012 року
переглядалась ухвала суду апеляційної
інстанції, якою апеляційну скаргу
повернуто в зв'язку з невиконанням
ухвали суду про залишення апеляційної
скарги без руху, що вказує на перегляд
судом касаційної інстанції рішення
суду апеляційної інстанції на предмет
його відповідності нормам саме
процесуального права, а не
матеріального права, що унеможливлює
допуск справи до провадження
Верховного Суду України для перегляду
рішення суду касаційної інстанції.

За таких обставин, у суду немає підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України для перегляду
судового рішення

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Київської міської
ради про визнання нечинним та
скасування рішення, для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 20 березня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Е.Ю. Швед

С.А. Горбатюк

В.С. Заяць

М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко