Справа № К/9991/49384/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2012-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2012 року
К/9991/49384/11

місто Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Стародуба О.П.,

суддів: Заїки М.М., Співака В.І.,

розглянувши в місті Києві в судовому
засіданні в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Антрацит Луганської області на
рішення Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 11.05.2010 р. та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 08.08.2011 р. у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Луганській області про визнання дій
протиправними та зобов'язати вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в березні 2010 року звернувся до
суду із позовом до управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області про зобов'язання нарахувати та
виплатити в його користь невиплачене
як дитині війни підвищення пенсії
відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" за
періоди з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р.
р. до 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. до 31.12.2009 р.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 11.05.2010 р. залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 08.08.2011 р. позов задоволено
частково. Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за періоди
з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008
р. та з 01.01.2009 р. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій покликається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами першої та апеляційної інстанцій
рішення та ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Вимоги за касаційною скаргою мотивує
тим, що виплата підвищення пенсії дітям
війни здійснювалась в розмірах
передбачених Законами України «Про
Державний бюджет України»на
відповідний рік та в межах
передбачених на це видатків, а також, що
законодавством не визначено, з якого
саме розміру мінімальної пенсії за
віком слід виходити при визначенні
розміру підвищення до пенсії дітям
війни.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів та передбачених законом
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суди виходили з того, що позивачу як
дитині війни відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»пенсія повинна
підвищуватись на 30% мінімальної пенсії
за віком встановленої на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки рішеннями
Конституційного Суду України від
09.07.2007р. та 22.05.2008р. визнано
неконституційними положення Законів
України «Про Державний бюджет України
на 2007-2008 роки»в частині обмеження
розміру підвищення пенсії дітям війни
на 2007-2008 роки.

В частині вимог за 2006 рік в задоволенні
позову відмовлено, оскільки положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік»в частині обмеження
розміру підвищення пенсії дітям війни
на 2006 рік діяли і неконституційними не
визнавались.

Також, задоволено позовні вимоги за 2009
рік, оскільки Законом України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»дія
статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»на цей
рік не зупинялась.

З таким висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає їх такими, що
відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки чинним
законодавством повноваження по
нарахуванні та виплаті пенсій в
Україні покладені саме на органи
Пенсійного фонду, а відсутність
бюджетного фінансування не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Крім того, розмір мінімальної пенсії за
віком, на 30% якої підвищується пенсія
дітям війни, судами вірно визначено
відповідно до положень Закону України
«Про державний бюджет України»та
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

На застосуванні наслідків пропуску
річного строку звернення до суду
відповідно до статей 99, 100 КАС України (в
редакції чинній на час розгляду справи
судом першої інстанції) відповідач не
наполягав.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а судові рішення без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит
Луганської області залишити без
задоволення, а рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 11.05.2010 р. та
ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 08.08.2011 р. -без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
О.П. СТАРОДУБ

СУДДІ:
М.М. ЗАЇКА

В.І. СПІВАК

Суддя
О.П. Стародуб