Справа № 756/5574/14-а
Суддя: Камбулов Д. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.07.2014 Справа № 756/5574/14-а
Провадження № 2-а/756/226/14
Ун. № 756/5574/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва Камбулов Д.Г.,
розглянувши в скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації, про визнання
протиправною бездіяльності та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, посилаючись на наступне.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Оболонського району
м. Києва, відноситься до 2 категорії
громадян, які евакуйовані із зони
відчуження у 1986 році. Щорічна допомога
на оздоровлення виплачується у
розмірах, значно нижчих, ніж це
передбачено Законом України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Позивач просить визнати протиправною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації, та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат, в
порядку та на умовах, визначених
положеннями ст. 48 Закону України від
28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, за період
починаючи з 1996 року по 2013 року включно,
що дорівнює 51 розмірам мінімальних
заробітних плат, зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації в подальшому
нараховувати та виплачувати позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі трьох мінімальних заробітних
плат, в порядку та на умовах визначених
положеннями ст.48 Закону України від 28
лютого 1991 року №796-ХІІ.

Ухвалою суду від 25.04.2014 року було
залишено без розгляду позовні вимоги
позивача за період з 1996 року до 2012 рік у
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

Від відповідача Управління праці та
соціального захисту населення на
адресу суду надійшли письмові
заперечення щодо позову, згідно яких
відповідач проти позовних вимог
заперечує, просив відмовити у
задоволенні позову у зв'язку з
безпідставністю заявлених позовних
вимог.

За результатами розгляду справи у
скороченому провадженні, оцінивши
повідомлені позивачем обставини,
заперечення відповідача, враховуючи
достатність наявних матеріалів,
вважаю можливим ухвалити судове
рішення без проведення судового
засідання та виклику осіб, та вважаю
правильним прийняти рішення про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
відноситься до 2 категорії громадян,
які евакуйовані із зони відчуження у 1986
році. Позивачу було нараховано та
виплачено допомоги на оздоровлення у
2012 році в розмірі 75 гривень. Дані
виплати проводились у відповідності до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі та в межах повноважень і у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Стаття 62 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» зазначає, що застосування
цього закону визначається Кабінетом
Міністрів України, рішення якого
відповідно до Конституції України є
обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст. 117 Конституції
України Кабінет Міністрів України в
межах своєї компетенції видає
постанови і розпорядження, які є
обов'язковими до виконання.

Конституційний Суд України у рішенні
від 26 грудня 2011 року № 20- рп/2011 зауважив,
що невід'ємною складовою правового
регулювання відносин у сфері
соціального забезпечення є визначення
правового механізму та державних
органів, на які покладається обов'язок
виконання соціальної політики держави
у цій сфері.

Конституційний Суд України виходить з
того, що надання Верховною Радою
України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України. Отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного
подання положення частини другої
статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116
Конституції України треба розуміти
так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011
Конституційний Суд України зазначив,
що розміри соціальних виплат залежать
від соціально-економічних можливостей
держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Конституції
України вирішення питання про
відповідність Конституції України
законів та інших правових актів
Верховної Ради України, актів
Президента України, актів Кабінету
Міністрів України належить до
повноважень Конституційного суду
України.

Конституційним судом України не
приймалось Рішення про визнання
неконституційною постанови Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.05 року.

Крім того, Конституційний Суд України у
Рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
зазначив, що: в аспекті конституційного
подання положення частини другої
статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116
Конституції України треба розуміти
так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Відповідно п.4 Прикінцевих положень до
Закону України № 4282-VI «Про державний
бюджет України на 2013 рік» установлено,
що у 2013 році норми і положення, зокрема
ст.ст.20,21,22,23,30,31,37,39, 48, 50, 51,52 та 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Тобто виплата щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу проведена
згідно з чинним законодавством України
на момент виплати, у зв'язку з чим суд
приймає рішення про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19, 116, 117, 150 Конституції України, Законом
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
Законом України № 4282-VI «Про державний
бюджет України на 2013 рік», Рішеннями
Конституційного Суду України № 20- рп/2011
від 26 грудня 2011 року, № 3-рп/2012 від 25
січня 2012 року, ст.ст.8, 9, 11, 90, 99, 159, 160-163,183-2
КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації, про визнання
протиправною бездіяльності та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення,
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Суддя:
Д.Г.Камбулов