Справа № 818/7360/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/800/3464/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко
Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В., секретар
Малина Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Сумихімпром» до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах про визнання протиправною та
скасування вимоги за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 24 вересня 2013 року та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Сумихімпром» звернулось
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах, в
якому просило визнати протиправною та
скасувати вимогу №Ю-15 від 06 серпня 2013
року про сплату заборгованості по
фінансовим санкціям та пені в сумі 11 644
229,00 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2013 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах №Ю-15 від 06 серпня 2013 року в
частині сплати Публічним акціонерним
товариством «Сумихімпром»
заборгованості зі сплати фінансових
санкцій в сумі 4 986 794,38 грн. та пені в
сумі 4 380 709,75 грн. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року скасовано рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
визнання протиправною та скасування
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах № Ю-15 від 06 серпня 2013
року про сплату Публічним акціонерним
товариством «Сумихімпром» фінансових
санкцій в сумі 589 684,75 грн. та пені в сумі
1 687 040,12 грн. і в цій частині прийнято
нову постанову, якою позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром» задоволено. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
відповідача № Ю-15 від 06 серпня 2013 року в
частині сплати Публічним акціонерним
товариством «Сумихімпром» фінансових
санкцій в сумі 589 684,75 грн. та пені в сумі
1 687 040,12 грн. В іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши доводи касаційної скарги
та правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі у
межах, встановлених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Публічне акціонерне
товариство «Сумихімпром»
зареєстроване як юридична особа,
включене до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
є страхувальником відповідно до п. 1 ч. 1
ст. 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції, чинній до 01 січня 2011 року)
суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

За порушення строків сплати Публічним
акціонерним товариством «Сумихімпром»
страхових внесків відповідачем було
винесено вимогу №Ю-15 від 06 серпня 2013
року про стягнення з позивача
заборгованості в розмірі 11 644 229,00 грн.
(фінансові санкції - 5 576 479,13 грн.,
пеня - 6 067 749,87 грн.), до складу якої
ввійшли суми не сплаченої
заборгованості згідно рішень про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду:

1) № 450 від 09 червня 2009 року (фінансові
санкції - 1 955 626,48 грн., пеня - 612 935,51
грн.);

2) № 469 від 18 червня 2009 року (фінансові
санкції - 1 429 199,50 грн.);

3) № 607 від 27 серпня 2009 року (фінансові
санкції - 344 669,95 грн., пеня - 674 079,62
грн.);

4) № 670 від 22 вересня 2009 року (фінансові
санкції - 345 542,23 грн., пеня - 732 023,36
грн.);

5) № 186 від 19 квітня 2010 року (фінансові
санкції - 328 283,32 грн., пеня - 900 388,72
грн.);

6) № 204 від 27 квітня 2010 року (фінансові
санкції - 13 396,85 грн., пеня - 34 936,96 грн.);

7) № 538 від 02 листопада 2010 року
(фінансові санкції - 261 591,27 грн., пеня -
737 687,38 грн.);

8) № 605 від 15 грудня 2010 року (фінансові
санкції - 296 349,15 грн., пеня - 678 724,63
грн.);

9) № 606 від 15 грудня 2010 року (фінансові
санкції - 18 173,23 грн., пеня - 35 491,38 грн.);

10) № 188 від 21 квітня 2011 року (фінансові
санкції - 290 311,55 грн., пеня - 653 166,82
грн.);

11) № 289 від 27 вересня 2011 року (фінансові
санкції - 293 335,60 грн., пеня - 1 008 315,49
грн.).

Відповідно до ч. 13 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» про нарахування
пені та накладення штрафів,
передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, посадові особи
виконавчих органів Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, виносять рішення, які
протягом трьох робочих днів із дня їх
винесення надсилаються
страхувальнику, банку чи організації,
яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення.

Рішення про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені
оскаржувались Публічним акціонерним
товариством «Сумихімпром» в судовому
порядку та судовими рішеннями в
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправними зазначених
вище рішень було відмовлено.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції виходив з того, що фінансові
санкції та пеня, застосовані рішеннями
№ 450 від 09 червня 2009 року, № 469 від 18
червня 2009 року, № 607 від 27 серпня 2009 рок,
№ 670 від 22 вересня 2009 року, № 186 від 19
квітня 2010 року, № 204 від 27 квітня 2010
року, № 538 від 02 листопада 2010 року, № 606
від 15 грудня 2010 року, № 188 від 21 квітня
2011 року мали б бути заявлені до реєстру
вимог кредиторів у справі про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства «Сумихімпром», що не було
зроблено відповідачем за наявності
всіх підстав для цього. Таким чином, в
розумінні ч. 2 ст. 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника, або визнання його банкрутом»
такі вимоги вважаються погашеними.

В той же час, суд першої інстанції
враховуючи, що постановою Сумського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року, в задоволенні
адміністративного позову Публічного
акціонерного товариства «Сумихімпром»
про скасування рішення №605 від 15 грудня
2010 року було відмовлено, а також те, що
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06 листопада 2012 року
залишено в силі постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 14
грудня 2011 року, якою відмовлено в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Сумихімпром»
про скасування рішення №289 від 27
вересня 2011 року, прийшов до висновку, що
зазначені рішення набули чинності
після порушення провадження у справі
про банкрутство позивача (24 жовтня 2011
року), а тому заборгованість по них
підлягає стягненню, оскільки виникла
після порушення провадження у справі
про банкрутство і є поточною.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
визнання протиправною та скасування
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах № Ю-15 від 06 серпня 2013
року в частині сплати Публічним
акціонерним товариством «Сумихімпром»
фінансових санкцій в сумі 589 684,75 грн. та
пені в сумі 1 687 040,12 грн. та ухвалюючи
нове рішення в цій частині про
задоволення позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що постановами Сумського окружного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року та від 14 березня 2013 року,
залишеними без змін ухвалами
Харківського апеляційного суду від 05
червня 2013 року та від 28 травня 2013 року
відповідно, суми заборгованостей
згідно рішень №605 та № 289 стягнуто з
позивача і на момент винесення
оскаржуваної вимоги № Ю-15 від 06 серпня
2013 року спір щодо сплати
заборгованості по рішеннях №605 від 15
грудня 2010 року та № 289 від 27 вересня 2011
року, включених до вимоги № Ю-15 від 06
серпня 2013 року, вирішено в судовому
порядку, а тому відсутні підстави для
застосування органом Пенсійного фонду
України процедури стягнення
зазначеної заборгованості з позивача
шляхом формування та направлення нової
вимоги на підставі ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, ухвалою Господарського суду
Сумської області від 24 жовтня 2011 року
по справі №5021/2509/2011 порушено
провадження у справі про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром» та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство Публічного
акціонерного товариства «Сумихімпром»
було опубліковано в газеті «Голос
України» 21 лютого 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній на час порушення
провадження у справі про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром» та опублікування
оголошення) конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Статтею 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній на час порушення
провадження у справі про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром») визначено, що конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство.
До конкурсних кредиторів відносяться
також кредитори, вимоги яких до
боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Судами встановлено, що 22 березня 2012
року Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Сумах направлено до
Господарського суду Сумської області
заяву про визнання та включення до
реєстру вимог кредиторів у справі про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства «Сумихімпром», до якої
заборгованість по фінансовим санкціям
та пені, застосованих згідно з
рішеннями, які входять до оскаржуваної
вимоги № Ю-15 від 06 серпня 2013 року, не
увійшла.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній на час порушення
провадження у справі про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром») вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, - не
розглядаються і вважаються погашеними,
про що господарський суд зазначає в
ухвалі, якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, виходячи з обставин справи,
встановлених судами, та наведених
вимог законодавства, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Сумихімпром»
про визнання протиправною та
скасування вимоги №Ю-15 від 06 серпня 2013
року в частині сплати Публічним
акціонерним товариством «Сумихімпром»
заборгованості по фінансовим санкціям
в сумі 4 986 794,38 грн. та пені в сумі 4 380 709,75
грн., застосованих рішеннями № 450 від 09
червня 2009 року, № 469 від 18 червня 2009
року, № 607 від 27 серпня 2009 рок, № 670 від 22
вересня 2009 року, № 186 від 19 квітня 2010
року, № 204 від 27 квітня 2010 року, № 538 від
02 листопада 2010 року, № 606 від 15 грудня 2010
року, № 188 від 21 квітня 2011 року, оскільки
така заборгованість виникла до
порушення провадження у справі про
банкрутство та до реєстру вимог
кредиторів включена не була.

Крім того, законним і обґрунтованим є
висновок суду апеляційної інстанції
про протиправність включення до
оскаржуваної вимоги №Ю-15 від 06 серпня
2013 року заборгованості по рішеннях № 605
від 15 грудня 2010 року та № 289 від 27
вересня 2011 року, оскільки суми боргу за
вказаними рішеннями були стягнуті в
судовому порядку і рішення судів
набрали законної сили, що, у разі
визнання законною спірної вимоги
№Ю-15 від 06 серпня 2013 року в
частині сплати Публічним акціонерним
товариством «Сумихімпром»
заборгованості по фінансовим санкціям
в сумі 589 684,75 грн. та пені в сумі 1 687 040,12
грн., застосованих рішеннями № 605 від 15
грудня 2010 року та № 289 від 27 вересня 2011
року, призведе до подвійного стягнення
однієї й тієї ж заборгованості.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального та процесуального
права. Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції та рішення суду
першої інстанції в не скасованій
частині є законними та обґрунтованими,
а тому підстави для їх зміни чи
скасування відсутні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржуване судове
рішення суду апеляційної інстанції та
рішення суду першої інстанції в не
скасованій частині постановлені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення, а постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року та постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 24
вересня 2013 року в не скасованій частині
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: З оригіналом згідно
помічник судді Н.В.
Мостова Я.Л. Іваненко М.І.
Мойсюк В.В. Тракало