Справа № К/9991/86294/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/86294/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Мойсюка М.І.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
на постанову Теплодарського міського
суду Одеської області від 14 липня 2010
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
03 жовтня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до
управління Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року представник позивача
звернулася в суд з адміністративним
позовом, в якому зазначала, що розмір
призначеної пенсії не відповідає
встановленому законом розміру й 15
вересня 2009 року позивач звернувся із
заявою про її перерахунок на підставі
статей 54, 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на що отримав відмову.

Просила суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок пенсії з 01
вересня 2009 року з виплатою
заборгованості.

Постановою Теплодарського міського
суду Одеської області від 14 липня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 03 жовтня 2011 року,
позов задоволено: зобов'язано
здійснити перерахунок та виплату з 01
вересня 2009 року пенсії по ІІ
інвалідності у розмірі, встановленому
частиною четвертою статті 54, статті 67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - 8 мінімальних пенсій за
віком та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
встановленому статтями 50, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
75% мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням мінімального розміру
пенсії визначеної за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, відповідач
ставить питання про скасування судових
рішень та ухвалення нового про відмову
у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом ІІ
групи, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та йому призначено пенсію по
інвалідності на підставі статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

16 жовтня 2007 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, в задоволенні якої
відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що при розрахунку державної та
додаткової пенсій, передбачених
статтями 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Розмір виплачуваних
позивачу пенсій підлягав приведенню у
відповідність до вимог законодавства.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною 4 зазначеної статті визначено,
що в усіх випадках розміри пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по ІІ групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком. Виплата
додаткової пенсії відповідно до статті
53 зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком. Мінімальний розмір пенсії за
віком згідно статті 8 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до частини 3 статті 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю. Перерахунок
пенсії здійснюється з дня встановлення
нового прожиткового мінімуму.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки відносно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, не є
перешкодою для застосування даної
величини мінімального розміру пенсії
за віком до обрахування інших пенсій чи
доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті мінімального розміру
пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актам, вирішуючи спір
суди першої та апеляційної інстанцій
прийшли до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених статтями 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, що
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

За таких обставин територіальне
управління Пенсійного фонду України
повинно було здійснити перерахунок та
виплату позивачу державної та
додаткової пенсії, виходячи зі
збільшеного розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
України «Про Державний бюджет на 2009
рік» з дня встановлення прожиткового
мінімуму.

Відмовляючи у перерахунку пенсії
позивача суб'єкт владних повноважень
порушив його права та законні інтереси.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав для їх скасування і
ухвалення нового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Біляївському районі Одеської області
залишити без задоволення, а постанову
Теплодарського міського суду Одеської
області від 14 липня 2010 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 03 жовтня 2011 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.І. Мойсюк
/підпис/ В.В. Юрченко /підпис/