Справа № 405/5682/14-а
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5682/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Ленінський районний суд
м. Кіровограда у складі:

головуючого судді:
Драного В.В.

при секретарі :
Дудко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кіровограді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування міста Кіровограда при
УМВС України в Кіровоградській області
Олійника Павла Володимировича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд визнати незаконними дії
інспектора взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування міста Кіровограда при
УМВС України в Кіровоградській області
Олійник Павла Володимировича про
притягнення його до адміністративної
відповідальності та скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС 1 № 571755 від
16.06.2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
протокол у справі про адміністративне
правопорушення серії АВ 2 № 080791 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, посилаючись на
порушення норм чинного законодавства
України при її складанні. Вказав, що
16.06.2014 року відповідачем було винесено
постанову про накладення щодо нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу 425 грн. за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. З вказаним
висновком та постановою відповідача не
погоджується, оскільки 16.06.2014 року він
рухався по вул. Полтавській за
автомобілем «ВАЗ 2106» з дистанцією
менше 2м. і за регульованим пішохідним
переходом його зупинив відповідач та
повідомив йому про порушення правил
дорожнього руху, а саме що він проїхав
на червоний сигнал світлофора. Вказав,
що рухався на напіввантажному
автомобілі і попереду нього рухався
автомобіль, який обмежував його дії і
фактично він побачив, що сигнал
світлофора почав мигати зеленим
кольором безпосередньо коли виїхав на
зебру, але він повинен був закінчити
маневр у зв'язку з чим підстав для
складання постанови не було. Вважає, що
оскаржуваною постановою неправомірно
накладено адміністративне стягнення, а
тому вона є незаконною і підлягає
скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву в якій просив розглянути
справу без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, до суду надав письмові
заперечення в яких пояснив, що 16.06.2014
року о 07: 56 год. ним під час нагляду за
дорожнім рухом на маршруті
патрулювання по вул. Полтавській в м.
Кіровограді був зупинений за порушення
правил дорожнього руху України,
автомобіль «Форд», державний номерний
знак НОМЕР_1, який по вул. Полтавській
проїхав регульований пішохідний
перехід з вул. Васнєцова на червоний
заборонений сигнал світлофора, чим
порушив п. 8.7.3. (е) ПДР України, також
надав СD диск з відеозаписом вчинення
ОСОБА_1 правопорушення та роздруківки з
АІПС УМВС України в Кіровоградській
області «АРМОР». Просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази у справі,
оцінивши докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Зі змісту ст.71 КАС України випливає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності його рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об"єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність ,допустимість
,достовірність кожного доказу окремо, а
також достатній і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем на
ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення за порушення п. 8.7.3 (е) Правил
дорожнього руху України.

Так, відповідно до постанови серії ПС 1
№ 571755 від 16.06.2014 року винесеної
інспектором взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування міста Кіровограда при
УМВС України в Кіровоградській області
Олійником Павлом Володимировичем у
справі про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_1 16.06.2014 року о 07
годині 56 хвилин, в місті Кіровограді
керуючи автомобілем «Форд Транзит»,
державний номерний знак НОМЕР_1, по
вул. Полтавській проїхав
регульований пішохідний перехід з вул.
Васнєцова на червоний заборонений
сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е)
ПДР України, за що передбачена
відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказана постанова прийнята на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення та винесена у
відповідності до ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Позивач як дієздатна особа, що
усвідомлює наслідки своїх вчинків в
протоколі про адміністративне
правопорушення серія АВ2 № 080791 від
16.06.2014 року особисто зазначив, що не
згоден, але не надав до суду будь - яких
тверджень та доказів на обгрунтування
відсутності адміністративного
правопорушення.

Обставини вчинення правопорушення
позивачем не спростовані.

Формулювання цього складу
адміністративного правопорушення (ч. 2
ст. 122 КУпАП України) свідчить про те, що
визначальним є факт порушення правил
проїзду пішоходного проходу, в той час
як мотиви водія чому він допустив такий
проступок, на склад проступку не
впливають.

Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР України
червоний сигнал, у тому числі
миготливий, або два червоних
миготливих сигнали забороняють рух.

Як вбачається з постанови до останньої
в якості доказу додається протокол АВ2
№ 080791 від 16.06.2014 року, який
містить пояснення порушника про те, що
він не згоден. Проте, з оглянутого
відеозапису наданого позивачем
встановлено, що ОСОБА_1 дійсно здійснив
порушення ПДР, які полягають у проїзді
перехрестя на заборонений сигнал
світлофора (червоний).

Відповідно до відеозапису наданого
інспектором Олійником П.В. встановлено,
що позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем
«Форд Транзит», державний номерний
знак НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул.
Полтавській проїхав регульований
пішохідний перехід з вул. Васнєцова на
заборонений червоний сигнал
світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР
України.

Враховуючи вимоги ст. 71 КАС України,
згідно якої кожна сторона повинна
довести ті обставини , на яких
ґрунтується її вимоги та заперечення,
суд вважає, що вимоги позивача є
безпідставними і задоволенню не
підлягають , оскільки не
підтверджуються матеріалами справи.
Суд вважає, що пояснення позивача щодо
незгоди з порушенням ПДР України
надані з метою уникнення від
адміністративної відповідальності, а
тому оцінюються критично.

Отже, твердження позивача про
відсутність належних доказів, які б
вказували на вчинення ним
адміністративного правопорушення, не
знайшло свого підтвердження в ході
судового розгляду та суперечить іншим
матеріалам справи.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного, оцінюючи надані
сторонами в підтвердження та
заперечення позову докази, в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
посилання позивача на неправомірність
дій інспектора при складанні протоколу
та винесенні постанови не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні та спростовуються
матеріалами справи, з яких встановлено,
що інспектор діяв в межах своїх
повноважень, а постанова винесена в
межах компетенції та на підставі
діючих норм КУпАП.

За викладених підстав, суд приходить до
висновку, що оскаржувана постанова є
законною та обґрунтованою і не порушує
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача, а відтак відсутні належні
правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 122 ч.2, 251, 280, 283 КУпАП,
ст.ст. 11, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
інспектора взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування міста Кіровограда при
УМВС України в Кіровоградській області
Олійника Павла Володимировича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 571755 від 16.06.2014 року - відмовити
повністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
В.В. Драний