Справа № 2а-22121/10/0570
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року
м. Київ К/9991/29334/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло О.М.Судді:
Пилипчук Н.Г. Цвіркун Ю.І.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданнікасаційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 р.

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.04.2011 р.

у справі №2а-22121/10/0570

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4

до Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Донецької області

та Головного управління державного
казначейства у Донецькій області

про стягнення з бюджету суми податку,
надмірно сплачену,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до
Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Донецької області та Головного
управління державного казначейства у
Донецькій області про стягнення з
бюджету суми податку, надмірно
сплачену.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.04.2011 р., у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій з підстав
порушення судами норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Податкова інспекція надіслала на
адресу суду касаційної інстанції
письмові заперечення на касаційну
скаргу, за змістом яких проти вимог
останньої заперечує та просить
залишити її без задоволення, а рішення
судів попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач є фізичною
особою підприємцем, має свідоцтво про
державну реєстрацію як субєкта
підприємництва від 08.06.2000 р. НОМЕР_1, є
платником єдиного податку. Серед
основних видів діяльності позивача -
продаж інших непродовольчих товарів, у
тому числі нерухомості, транспорту та
іншого майна.

У періоді, у якому виник спір, позивач
знаходився на спрощеній системі
оподаткування, про що свідчить заява
позивача про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності у 2008 році від 14.12.2007
р., яка надійшла до відповідача 14.12.2007 р.

Як свідчать матеріали справи, 19.03.2008 р.
між позивачем (продавець) та ОСОБА_5
(покупець) було укладено договір
купівлі продажу квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до умов договору, вартість
квартири складає 218 156,00 грн., з яких 65
906,00 грн. отримано продавцем до
підписання цього договору, а решту 152
250,00 грн. - покупець зобов'язався
передати продавцю готівкою протягом
одного банківського дня з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору із залученням кредитних
коштів. Договір посвідчено нотаріально
та зареєстровано в реєстрі за №1587.

Крім того, 11.04.2008 р між позивачем
(продавець) та ОСОБА_6 (покупець)
укладено договір купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_2. Відповідно до умов
договору, вартість квартири складає 95
950,00 грн., які отримані продавцем
повністю до підписання цього договору.

Позивачем на адресу відповідача було
надано заяву від 16.03.2010 р. №3726/Б/ у якій
позивач просив повернути надмірно
сплачену суму податку з доходів у сумі
15 705,30 грн., при продажі зазначених
квартир, у зв'язку з тим, що позивач є
платником єдиного податку, квартири
було продано у звязку з
підприємницькою діяльністю, тому
позивача повинно бути звільнено від
сплати податку з доходів фізичних осіб.

Листом від 24.03.10 №12092/18/17-113 відповідач у
задоволенні заяви позивача було
відмовлено, з тих підстав, що всі
договори купівлі продажу квартир
здійснено їм, як фізичною особою
громадянином, а не як суб'єктом
господарської діяльності.

Отже, предметом спору у даній справі, є
можливість суб'єкта підприємницької
діяльності фізичній особи, здійснювати
операції з купівлі продажу
нерухомості, яка знаходиться у його
власності в межах господарської
діяльності.

Суди попередніх інстанцій, надаючи
оцінку фактичним обставинам справи
дійшли правомірного висновку стосовно
безпідставності заявлених позовних
вимог з огляду на таке.

Так, позивач у позовній заяві ставить
питання про повернення йому суми
податку, надміру сплаченого до бюджету.

На виконання п. 15.3 ст. 15 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», ч.2 ст. 50,
ч. 2 ст. 78 Бюджетного кодексу України та
п. 18.8 ст. 18 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» наказом
Державної податкової адміністрації
України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України від 03.02.2005 №58/78/22 було
затверджено Порядок взаємодії органів
державної податкової служби України,
фінансових органів та органів
Державного казначейства України в
процесі повернення помилково та/або
надміру сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) платникам
податків.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено,
що повернення помилково та/або надміру
сплачених сум грошових зобов'язань у
випадках, передбачених податковим
законодавством, здійснюється виключно
на підставі заяви платника податку (за
винятком повернення надміру утриманих
(сплачених) сум податку на доходи
фізичних осіб, які розраховуються
органом державної податкової служби на
підставі поданої платником податків
податкової декларації за звітний
календарний рік шляхом проведення
перерахунку за загальним річним
оподатковуваним доходом платника
податку), яка може бути подана протягом
1095 днів від дня виникнення помилково
та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пункту 6 Порядку заява
подається платником податку до органу
державної податкової служби за місцем
перебування на податковому обліку в
довільній формі.

Відповідно до п.11 зазначеного Порядку,
надміру утримана (сплачена) сума
податку з доходів фізичних осіб
підлягає поверненню платнику податку
протягом 60 календарних днів від дня
отримання органом державної
податкової служби податкової
декларації.

Утім, як вбачається з матеріалів справи
позивачем відповідної податкової
декларації та заяви до Жовтневої МДПІ
та Головного управління Державного
казначейства України в Донецькій
області не подавалось.

Надані позивачем у ході розгляду
справи документи не дали судам
можливості зробити висновок, що продаж
квартир здійснювалось у межах його
підприємницької діяльності, тоді як
відповідачем було надано зворотній бук
облікової картки позивача станом на
04.03.11, з якої вбачається, що надмірна
сплата у позивача відсутня.

Наведені обставини у їх сукупності
дозволили судам дійти обгрнунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію судів попередніх інстанції.

На підставі викладеного та зважаючи на
приписи ч. 3 ст. 220№ КАС України судова
колегія Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку, що
порушень або неправильного
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
не вбачається, а тому касаційну скаргу
слід відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

2. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09.03.2011 р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.04.2011 р. у
справі №2а-22121/10/0570 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Пилипчук Н.Г. Цвіркун Ю.І.