Справа № 694/673/14-а
Суддя: Нестерук Т. М.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/673/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

09.07.2014 року
м. Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючої - судді Нестерук Т.М., при
секретарі Некречій Н.Я., за участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача
Шпильової Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі про
визнання протиправною відмови в
призначені пенсії та зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом, в якому просив
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області, визнавши
його дії неправомірними, призначити
йому пенсію на пільговий умовах згідно
ст. 55 закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Свої вимоги позивач
мотивує тим, що 30 жовтня 1983 року він
зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 та з того
часу став проживати в АДРЕСА_1 Згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
від 23.07.1993 року АДРЕСА_1 віднесено до 3-ї
зони радіаційного забруднення зони
добровільного та гарантованого
відселення в зв'язку з Чорнобильською
катастрофою. Оскільки він проживав
постійно в зоні
безумовного(обов'язкового) та
гарантованого добровільного
відселення (3 категорія) та йому видано
посвідчення постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи від 23 лютого
1993 року. Згідно з положеннями ст. 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», він має право на
призначення пенсії на пільгових
умовах.

19 вересня він звернувся із заявою
до Управління Пенсійного фонду України
в Звенигородському районі з прохання
призначити пенсію за віком відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та приблизно 28 жовтня 2013
року отримав відповідь, в якій йому
було відмовлено в зв'язку з тим, що він
прожив в зоні добровільного відселення
1 рік 8 днів, замість передбачених 3
років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 позов
підтримали та просили його
задовольнити. Позивач пояснив, що він
дійсно 12 липня 1984 року був зарахований
на роботу електрогазозварювальником
ручної зварки райенергоуправління
виробничого об'єднання
«Олександріявугілля», але працював на
Юрківській ТЕЦ в м. Ватутіне, яка була
підпорядкована ВО
«Олександріявугілля». В м. Олександрія
Кіровоградської області він не
працював. Так як і не працював в м.
Черкаси за час роботи в кооперативі
«Кристал». Архівні документи відсутні
та звернутися до цих організацій
неможливо, так як їх на даний час вже
немає.

Представник відповідача Шпильова Т.В.
позов не визнала та просила відмовити в
його задоволенні повністю. Пояснила, що
відповідно до погосподарської книги та
довідки з сільської ради позивач
зареєстрований в АДРЕСА_1, яке
відноситься до 3-ї зони радіаційного
забруднення - зони гарантованого
добровільного відселення з 26.04.1986 року
по даний час. Водночас, згідно з
трудовою книжкою ОСОБА_1 працював в
Райенергоуправлінні
«Олександріявугілля», яке знаходиться
в м. Олександрія Кіровоградської
області з 12.07.1984 року по 25.07.1990 року та з
30.07.1990 року по 03.12.1991 року працював в
кооперативі «Кристал», який
знаходиться в м. Черкаси, а зазначені
населені пункти не відносяться до зони
посиленого радіологічного контролю чи
гарантованого добровільного
відселення. Згідно з поданими
документами станом на 01.01.1993 року
ОСОБА_1 прожив в зоні гарантованого
добровільного відселення лише 1 рік 8
днів. Оскільки позивач не має
достатнього періоду проживання чи
роботи в зоні гарантованого
добровільного відселення, прийнято
рішення про відмову ОСОБА_1 у
призначенні пенсії за віком в 54 роки,
згідно з ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС».

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані сторонами докази,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1
є потерпілим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії (а.с. 5).

З виписки з погосподарських книг від
03.04.2014 року № 190 вбачається, що ОСОБА_1
проживає по АДРЕСА_1 з 1983 року по даний
час. За час проживання місця реєстрації
не змінював ( а.с. 8-9).

З копії погосподарської книги
вбачається, що ОСОБА_1 працював
зварювальником в ЮТЕЦ від Олександрії
з 01.01.1987 року по 01.06.1990 року (а.с. 11).

Згідно акту депутата Чичиркозівської
сільської ради Звенигородського
району Черкаської області ОСОБА_1
проживає в с. Чичиркозівка з 1984 року по
даний час. В період з 1980 року по 1990 рік
працював на Юрківській ТЕЦ (а.с. 12).

Згідно довідки Чичиркозівської
сільської ради Звенигородського
району від 03.04.2014 року № 191 ОСОБА_1
зареєстрований та проживає в с.
Чичиркозівка в період з 26.04.1986 року по
даний час. Село Чичиркозівка
відповідно до постанови КМУ від 23.07.1993
року № 106 віднесене до 3-ої зони
радіаційного забруднення зони
добровільного та гарантованого
відселення (а.с. 10).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснили, що вони
працювали разом з ОСОБА_1 на Юрківській
ТЕЦ в м. Ватутіне та разом їздила на
роботу. Підтвердили той факт, що він
проживав в с. Чичиркозівка та працював
в спеціалізованій дільниці від
«Олександріявугілля» в період з 1985
року до початку 90-х років.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що разом з
ОСОБА_1 працював зварювальником на
Юрківській ТЕЦ в м. Ватутіне. Головна
контора знаходилася в м. Олександрія
Кіровоградської області, але працювали
вони в м. Ватутіне. Заробітну плату
отримували поштою. Трудові книжки
знаходились у відділі кадрів в м.
Олександрія.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила той факт, що
ОСОБА_1 постійно проживав в с.
Чичиркозівка та їздив на роботу в м.
Ватутіне на Юрківську ТЕЦ. Вона також
працювала в спеціалізованій дільниці
від райенергоуправління ВО
«Олександріявугілля», яка знаходилась
на Юрківській ТЕЦ з 1983 року по 1991 рік. В
цей період працював і ОСОБА_1

З копії направлення та медичної книги
ОСОБА_1 вбачається, що він звертався до
Ватутінської міської лікарні за
медичною допомогою 14.08.1987 року. Місце
роботи вказано ЮТЕЦ (а.с.13).

Згідно записів трудової книги ОСОБА_1
12.07.1984 року прийнятий в СУ по ремонту
котельного обладнання
Райенергоуправління ВО
«Олександріявугілля»
електрозварювальником ручної зварки 5
розряду та звільнений з роботи за
власним бажанням 25.07.1990 року (а.с. 16).

З архівної довідки від 16.04.2013 року №
12-36/387 виданої Олександріївською
міською радою Кіровоградської області
вбачається, що ОСОБА_1 працював в
Олександрійському районному
енергетичному управлінні ВО
«Олександріявугілля»
електрогазозварювальником ручного
зварювання 5 розряду бригади з ремонту
котельного обладнання спеціалізованої
дільниці по ремонту котельного
обладнання теплових електростанцій з 12
липня 1984 року по 25 липня 1990 року (а.с.30).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закону) підставою для визначення
статусу потерпілих від
Чорнобильської катастрофи, які
проживають або працюють на
забруднених територіях, є довідка про
період проживання, роботи на цих
територіях.

Видача довідок про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, а також
на територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за
цей період здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами), а про
період проживання на територіях
радіоактивного забруднення,
евакуацію, відселення, самостійне
переселення - органами місцевого
самоврядування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону до осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 3
відносяться особи, які постійно
проживають або постійно працюють чи
постійно навчаються у зонах
безумовного (обов'язкового) та
гарантованого добровільного
відселення за умови, що вони за станом
на 1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення не менше двох років, а у
зоні гарантованого добровільного
відселення - не менше трьох

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи належать особи, які
постійно проживають або постійно
працюють чи постійно навчаються у
зонах безумовного (обов'язкового) та
гарантованого добровільного
відселення, за умови, що вони за
станом на 1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення не менше двох років, а у
зоні гарантованого добровільного
відселення - не менше трьох років.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 постійно проживав в
АДРЕСА_1, яке віднесене до 3-ої зони
радіаційного забруднення зони
добровільного та гарантованого
відселення з 1983 року та проживає по
даний час.

Також судом встановлено, що в період
часу з 12 липня 1984 року до 25 липня 1990 року
ОСОБА_1 працював в спеціалізованій
дільниці по ремонту котельного
обладнання теплових електростанцій
райенергоуправління ВО
«Олександріявугілля», що знаходилась
на Юрківській ТЕЦ в м. Ватутіне
Черкаської області, а не в м.
Олександрія Кіровоградської області,
на що вказує відповідач в своїх
запереченнях.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач ОСОБА_1 постійно проживав на
забрудненій території в с.
Чичиркозівка Звенигородського району
з 26.04.1986 року та станом на 1 січня 1993
року прожив у зоні гарантованого
добровільного відселення більше
трьох років.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень, не надав суду доказів
того, що на час роботи в
спеціалізованій дільниці по ремонту
котельного обладнання теплових
електростанцій райенергоуправління ВО
«Олександріявугілля позивач працював
в м. Олександрія Кіровоградської
області та не спростував доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своєї позиції.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідач неправомірно відмовив
позивачу у призначенні пенсії на
пільгових умовах відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а тому позов підлягає до
задоволення повністю.

На підставі ст. 94 КАС України
документально підтверджені судові
витрати необхідно стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись
ст. 15 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 8,
11, 71, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі про визнання
протиправною відмови в призначені
пенсії та зобов'язання призначити
пенсію на пільгових умовах -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області в частині відмови ОСОБА_1 в
призначенні пенсії на пільгових умовах
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області призначити пенсію на пільгових
умовах ОСОБА_1 відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 здійснені ним
документально підтверджені судові
витрати, а саме судовий збір в сумі 73
грн. 08 коп.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, постанова якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду
може бути подано до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Звенигородський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Т.М. Нестерук