Справа № 270/3206/14-а
Суддя: Неженцева О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Центрально-Міський районний суд м.
Справа № 270/3206/14-а
Провадження № 2-а/270/111/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року
м.
Макіївка

Центрально-Міський
районний суд міста Макіївки Донецької
області у складі

головуюча суддя
Неженцева О.В.

при
секретарі Опалюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Державної автомобільної
інспекції при головному управлінні
МВС У країни в Миколаївській області
про визнання дій протиправними,
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

09 липня 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом про
визнання протиправними дій старшого
інспектора ДПС взводу Супроводження
ДАІ УДАІ в Миколаївській області
Бритюка О.С. та скасування постанови
від 25 червня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення
складене на нього посадовою особою,
мотивуючи свої вимоги порушенням
такими протиправними діями суб'єкта
владних повноважень його прав та
законних інтересів.

ОСОБА_1, який був належним чином
повідомлений про час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибув. Згідно
телефонограми на адресу суду від 14
липня 2014 року ОСОБА_1 просив провести
розгляд позову у його відсутність та
надіслати копію прийнятого судового
рішення. ( а.с.10,11).

У позовній заяві зазначено, що 25
червня 2014 року працівником ДАІ
Миколаївської області- старшим
інспектором ДПС взводу Супроводження
ДАІ УДАІ в Миколаївській області
Бритюк О.С., відносно ОСОБА_1 було
складено адміністративний протокол
та постанова згідно яких, він у цей
день о 10 годині 25 хвилин при русі по
автодорозі М14 « Херсон- Миколаїв» ( на
в`їзді до міста Миколаїв), був
зупинений працівниками ДАІ та
притягнутий до відповідальності за
порушення пункту 12.4 Правил дорожнього
руху України: перевищення швидкості
руху на 31 км/год). Вважає, що незаконно
притягнений до адміністративної
відповідальності ,бо
адміністративного правопорушення не
скоював: швидкість не перевищував,
технічний прилад « Трукам», на
застосування якого посилався
працівник ДАІ, не має сертифіката
відповідності; застосування цього
приладу проводилося працівником ДАІ
у динамічному стані

(рухався з ним назустіч транспортному
засобу), принцип застосування цього
приладу не було йому пояснено. Крім
того, був відсутній дорожній знак 5.45(
початок міста), в зоні дії якого
встановлено обмеження швидкості руху.

Посилаючись на наведене, позивач
просить суд визнати дії старшого
інспектора ДПС взводу Супроводження
ДАІ УДАІ в Миколаївській області
Бритюка О.С. протиправними та
скасувати постанову від 25 червня 2014
року серії ПС1 № 303875 про накладення на
нього адміністративного стягнення .

Представник відповідача -
управління Державної автомобільної
інспекції ГУМВС України в
Миколаївській області, який був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи не використав
наданого законом права на особисту
участь у розгляді. Суду надані
письмові заперечення на позов та
клопотання про проведення розгляду
справи у відсутність відповідача.

Згідно заперечень на позов за
вихідним номером 297 від 17 липня 2014
року, позовні вимоги не визнаються з
наступних підстав: перевищення
швидкості руху водієм ОСОБА_1 було
здійснено з застосуванням лазерного
вимірювача швидкості руху «TruCAM», який
має функції відео фіксації; після
зупинки інспектором ДПС старшим
лейтенантом міліції Брижаком О.С.
транспортного засобу, водію ОСОБА_1
були роз`яснені процесуальні права,
після чого було складено
адміністративний протокол, копію
якого було вручено правопорушнику;
розгляд справи про адміністративне
правопорушення було проведено з
дотриманням положень статей 278-280
КупАП і інспектором ДАІ були
враховані показання вимірювача
швидкості «TruCAM», за результатами
розгляду винесено постанову про
накладення штрафу у сумі 255 грн., копію
якої було негайно вручено ОСОБА_1
Вважають постанову законною, зміст
якої не суперечить нормам
законодавства.

Суд вважає можливим провести
розгляд адміністративного позову у
відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази,
суд установив наступне.

Частиною першою статті 122 КпАП України
визначена адміністративна
відповідальність водіїв транспортних
засобів за перевищення встановлених
обмежень швидкості руху більш як на 20
кілометрів на годину, порушення
вимог дорожніх знаків та розмітки
проїзної частини дороги, правил
перевозки вантажу, буксирування
транспортних засобів, порушення
правил зупинки і стоянки, проїзду
пішохідних переходів, пріоритету
пішоходів на неврегульованих
пішохідних переходах, а також
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
пересування тротуарами та
пішохідними переходами.

Постановою від 25 червня 2014
року серії ПС1 № 302875, винесеною старшим
інспектором ДПС взводу Супроводження
ДАІ УДАІ в Миколаївській області
Брижак О.С.,водія транспортного засобу
ОСОБА_1 на підставі розгляду
адміністративного протоколу визнано
винним у порушенні п.12.4 Правил
дорожнього руху України та вчиненні
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 122 Кодексу України
про адміністративне правопорушення
(далі КУпАП), та на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн.

При викладенні суті скоєного
правопорушення у постанові зазначено,
що ОСОБА_1( далі- за текстом постанови) «
керуючи транспортним засобом «Шкода-
Октавіа», номерний знак НОМЕР_1 25.06.2014
року о 10 год. 25 хвил. у м. Миколаїв по вул.
ПГС в населеному пункті зі швидкістю
91 км/год, чим перевищів на 31 км/год.».(
а.с.6)

Відповідно до положень, викладених у
пункті 12.4 Правил дорожнього руху
України

(затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№ 1306), у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км/год

Дорожній знак 5.45, відповідно
до Правил дорожнього руху України,
показує початок населеного пункту.

Відповідно до вимог статті 293
КпАП України орган (посадова особа)
при розгляді скарги або протесту на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови
і приймає одне з таких рішень: 1)
залишає постанову без зміни, а скаргу
або протест без задоволення; 2)
скасовує постанову і надсилає справу
на новий розгляд ; 3) скасовує постанову
і закриває справу; 4) змінює захід
стягнення в межах, передбачених
нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Вивченням судом матеріалів справи про
адміністративне правопорушення та
наданих сторонами доказів
встановлено, що протокол про
адміністративне правопорушення за
ознаками частини першої статті 122
КпАП України стосовно ОСОБА_1
оформлено уповноваженою на те
посадовою особою органу внутрішніх
справ і в його змісті відображені усі
обов'язкові елементи, перелік яких
міститься в частині першій статті 256
КпАП України.

Розгляд справи щодо зазначеного
адміністративного правопорушення
згідно правилам статті 222 КпАП України
віднесено до компетенції працівників
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України, які мають
спеціальні звання.

Відповідно до положень статті 283 КпАП
постанова по справі про
адміністративні правопорушення
повинна містити: найменування органу (
посадової особи), який виніс
постанову, дату розгляду справи;
відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення ;
прийняте по справі рішення.

Приписами статті 9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі -
КпАП України) адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
чи необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 10 та 11 КУпАП
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли
особа, яка його вчинила усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її
шкідливі наслідки і бажала їх або
свідомо допускала настання цих
наслідків. Адміністративне
правопорушення визнається вчиненим з
необережності, коли особа, яка його
вчинила, передбачала можливість
настання шкідливих наслідків своєї
дії чи бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або
не передбачала можливості настання
таких наслідків, хоч повинна була і
могла їх передбачити.

Згідно положень статті 2193 КУпАП
орган ( посадова особа) при розгляду
скарги або протесту на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність
і обґрунтованість винесеної постанови
і приймає одне з таких рішень: 1)
залишає постанову без змін, або
скаргу або протест без задоволення; 2)
скасовує постанову і надсилає справу
на новий розгляд; 3) скасовує постанову
і закриває справу; 4) змінює захід
стягнення в межах, передбачених
нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Із даних адміністративного протоколу
серії АА2 № 506394 від 25 червня 2014 року
убачається, що ОСОБА_1 при викладенні
своїх письмових пояснень по суті
правопорушення, не визнав свою
провину. ( а.с.5)

Посадовою особою ДАІ Брижак О.С.,
яким було складено адміністративний
протокол відносно ОСОБА_1, не зважаючи
на невизнання водієм скоєння
правопорушення, не були залучені
свідки, від них не отриманні відповідні
пояснення.

Таким чином, при розгляді цього
адміністративного протоколу, посадою
особою не були з`ясовані фактичні
обставини по справі, не були
перевірені доводи ОСОБА_1 про
відсутність у його діях складу
адміністративного правопорушення.

Крім того, у змісті постанови серії
ПС1№ 302875 від 25 червня 2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
частиною 1 статті 122 КУпАП та
накладенні адміністративного
стягнення не було зроблено посилання
на будь- який доказ вчинення
адміністративного правопорушення, у
тому числі і на прилад «TruCAM», про який
зазначалося працівником ДАІ у
адміністративному протоколі.

Вищевказані порушення
законодавства при розгляді справи
про адміністративні правопорушення є
суттєвими і порушують права, свободі
і інтереси ОСОБА_1

За таких обставин суд визнає, що при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення посадовою особою
Державтоінспекції не дотримано
встановленого порядку провадження,
постанова по адміністративній справі
стосовно ОСОБА_1 винесена не законно
і не обґрунтовано, тому є підстави для
її скасування та направлення справи
на новий розгляд.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду і розглядом
адміністративної справи.

На підставі вищенаведеного,
керуючись статтями 283, 287-289, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
про визнання дій старшого інспектора
ДПС взводу Супроводження ДАІ УДАІ в
Миколаївській області Брижак О.С.
протиправними та скасування
постанови від 25 червня 2014 року,
задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
25 червня 2014 року серії ПС1 № 302875 про
накладення на ОСОБА_1 за вчинення
правопорушення, передбаченого
частиною першою статті 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 255
грн. скасувати та направити справу
на новий розгляд до ДАІ.

Копію постанови надіслати
ОСОБА_1 та до УДАІ УМВС України в
Миколаївській області для виконання.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя :
О.
В.Неженцева