Справа № 826/10503/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Качур
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області про
визнання протиправним та скасування
рішення від 06.06.2013р.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області, в якому
просив визнати протиправним та
скасування рішення відповідача від
06.06.2013 р. про притягнення адвоката
ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності та застосування до
нього дисциплінарного стягнення у
вигляді зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю строком на 6
місяців.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 липня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_2 відповідно до наявної в
справі копії свідоцтва №2698/10 має право
на заняття адвокатською діяльністю на
підставі рішення Київської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 28.10.2004 року №113.

12 березня 2013 року до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області надійшла
скарга громадянки ОСОБА_3 від 04.03.2013
року, у якій зазначено, що між
скаржницею та позивачем було укладено
договір про правову допомогу від 11.05.2012
року. При цьому, скаржниця
звинувачувала ОСОБА_2 в тому, що
впродовж ведення справи він не надав їй
запитуваних нею консультацій, не
повідомляв про свої наміри у справі, не
коментував їх доцільність або
необхідність; не досяг обіцяного у
справі позитивного результату, чим
порушив положення ст. 2 договору,
відповідно до якої початком надання
правової допомоги є дата підписання
договору, а закінченням надання
правової допомоги є подія, а саме:
«прийняття судом або іншим повноважним
органом позитивного рішення для
клієнта»; безпідставно завищив
кількість витрачених ним у справі
годин і обсягів діяльності заради
збільшення розміру свого гонорару: не
ставив скаржницю до відома щодо
поточного стану справи, щодо своїх
планових і вже вчинених дій, чим
фактично усунув її від участі у власній
справі; виявив непрофесійність і
неналежні знання в галузі права; до
своїх обов'язків ставився недбало,
пропускав без поважних причин судові
засідання; вів справу неналежно, не
використовував необхідних доступних
йому засобів для надання ефективної
правової допомоги.

Так, в рамках дисциплінарного
провадження, ініційованого за скаргою
клієнтки позивача - громадянки ОСОБА_3
(надалі - Скаржниця) від 04 березня 2013
року, позивача було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності.

За результатами проведеної перевірки в
межах викладених у скарзі вимог 18.05.2013
року дисциплінарною палатою
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області прийнято
рішення про порушення дисциплінарної
справи щодо адвоката ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.06.2013р. відповідачем було прийнято
рішення про притягнення адвоката
ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності та застосовано
стягнення у вигляді зупинення права на
зайняття адвокатською діяльністю на
строк 6 (шість)місяців.

Позивач не погоджується з даним
рішенням, посилаючись на недодержання
відповідачем змісту та процедури його
прийняття, що на думку останнього
завдає шкоди його законним правам та
інтересам.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Правовий механізм організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні
визначений імперативними приписами
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року
№5076-VІ.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність", адвокатом може бути
фізична особа, яка має повну вищу
юридичну освіту, володіє державною
мовою, має стаж роботи в галузі права не
менше двох років, склала
кваліфікаційний іспит, пройшла
стажування (крім випадків,
встановлених цим Законом), склала
присягу адвоката України та отримала
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю.

Положенням статті 33 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
передбачено, що адвоката може бути
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у порядку
дисциплінарного провадження з підстав,
передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура
розгляду письмової скарги, яка містить
відомості про наявність у діях
адвоката ознак дисциплінарного
проступку. Дисциплінарне провадження
стосовно адвоката здійснюється
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури за адресою
робочого місця адвоката, зазначеною в
Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 34
вказаного Закону, підставою для
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності є
вчинення ним дисциплінарного
проступку у вигляді невиконання або
неналежного виконання своїх
професійних обов'язків.

Статтею 35 Закону України " Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
встановлено, що за вчинення
дисциплінарного проступку до адвоката
може бути застосовано одне з таких
дисциплінарних стягнень: зупинення
права на заняття адвокатською
діяльністю на строк від одного місяця
до одного року Адвокат може бути
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності протягом року з дня
вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність", право на звернення до
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури із заявою (скаргою) щодо
поведінки адвоката, яка може бути
підставою для дисциплінарної
відповідальності, має кожен, кому
відомі факти такої поведінки.

Отже, з аналізу наведених норм чинного
законодавства випливає, що
дисциплінарна відповідальність настає
саме за вчинення певних дій, а не за
наслідками визнання певних обставин у
судовому порядку. Крім того, визначено
чітке обмеження в часі, впродовж якого
може бути застосоване дисциплінарне
стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність", член дисциплінарної
палати кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури за дорученням
голови палати проводить перевірку
відомостей, викладених у заяві (скарзі),
та звертається до адвоката для
отримання письмового пояснення по суті
порушених питань. Під час проведення
перевірки член дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури має право опитувати осіб,
яким відомі обставини вчинення діяння,
що має ознаки дисциплінарного
проступку, отримувати за письмовим
запитом від органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
посадових та службових осіб,
керівників підприємств, установ,
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань, фізичних осіб
необхідну для проведення перевірки
інформацію, крім інформації з
обмеженим доступом. Орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їх посадові та службові особи,
керівники підприємств, установ,
організацій, громадських об'єднань,
фізичні особи, яким надіслано запит
члена дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, зобов'язані не пізніше
десяти робочих днів з дня отримання
запиту надати відповідну інформацію,
копії документів. Відмова в наданні
інформації на запит члена
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, несвоєчасне або неповне
надання інформації, надання
інформації, що не відповідає дійсності,
тягнуть за собою відповідальність,
передбачену законом. За результатами
перевірки відомостей членом
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури складається довідка, яка
має містити викладення обставин,
виявлених під час перевірки, висновки
та пропозиції щодо наявності підстав
для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний
проступок адвоката, довідка та всі
матеріали перевірки подаються на
розгляд дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури (ч.3 ст. 38 вказаного Закону).

Згідно із ч. 1 ст. 39 України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність",
за результатами розгляду заяви (скарги)
про дисциплінарний проступок адвоката,
довідки та матеріалів перевірки
дисциплінарна палата
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури більшістю голосів членів
палати, які беруть участь у її
засіданні, вирішує питання про
порушення або відмову в порушенні
дисциплінарної справи стосовно
адвоката.

Як було зазначено вище, 06.06.2013р.
Дисциплінарною палатою
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Київської області було
прийнято рішення про притягнення
адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності у вигляді зупинення
права на зайняття адвокатською
діяльністю на строк 6 (шість) місяців.

Зі змісту даного рішення вбачається, що
позивачем були надані пояснення по
суті питань, викладених в скарзі
ОСОБА_3, що в свою чергу спростовує
твердження апелянта щодо
несвоєчасного ознайомлення його зі
змістом даної скарги.

Що стосується тверджень позивача в
частині відсутності реквізитів
нормативно-правого акту - Правил
адвокатської етики в частині
застосування його положень при
винесенні оскаржуваного рішення,
колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до статті 18 Правил
адвокатської етики, затверджених
Установчим З'їздом адвокатів України
17.11.2012, якщо після виконання вимог,
викладених у частині п'ятій статті 17
цих Правил, адвокат переконається у
наявності фактичних і правових підстав
для виконання певного доручення, він
повинен неупереджено й об'єктивно
викласти їх клієнту і повідомити в
загальних рисах, який час і обсяг
роботи вимагатиметься для виконання
цього доручення та які правові
наслідки досягнення результату, якого
бажає клієнт;

Якщо за наявності фактичних і правових
підстав для виконання доручення,
свідомо для адвоката існує поширена
несприятлива (з точки зору
гіпотетичного результату, бажаного для
клієнта) практика застосування
відповідних норм права, адвокат
зобов'язаний повідомити про це клієнта;

У випадку, коли адвокат дійде висновку
про відсутність фактичних та правових
підстав для виконання доручення, він
зобов'язаний повідомити про це клієнта
та узгодити з ним зміну змісту
доручення, що відповідав би тому
гіпотетичному результату, котрий може
бути досягнутий згідно з чинним
законодавством, або відмовитись від
прийняття доручення;

Адвокат повинен повідомити клієнта про
можливий результат виконання
доручення на підставі закону та
практики його застосування. При цьому
забороняється давати клієнту
запевнення і гарантії стосовно
реального результату виконання
доручення, прямо або опосередковано
сприяти формуванню у нього
необґрунтованих надій, а також
уявлення, що адвокат може вплинути на
результат іншими засобами, окрім
сумлінного виконання своїх
професійних обов'язків.

Водночас, статтею 28 Правил
адвокатської етики передбачено, що
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту;

Порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата
тощо), підстави для зміни розміру
гонорару, порядок його сплати, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги;

При встановленні розміру гонорару
враховуються складність справи,
кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час на виконання доручення.

Як було вірно зазначено судом першої
інстанції, відповідачем при винесенні
оскаржуваного рішення в повній мірі
були застосовані відповідні положення
Правил адвокатської етики, що
регулюють спірні правовідносини, а
тому посилання позивача на відсутність
реквізитів згаданого
нормативно-правового акту не може
свідчити про протиправність
оскаржуваного рішення.

Що стосується тверджень позивача щодо
невідповідності висновків
оскаржуваного рішення дійсним
обставинам справи в частині
невиконання умов договору про надання
правової допомоги від 14.11.2012 року,
колегія суддів зауважує, що відповідно
до змісту Рекомендації Комітету
Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980
року на 316-й нараді, під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду -
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень, ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя. Тому
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішення.

Таким чином, дана вимога є формою
втручання в дискреційні повноваження
відповідача та виходить за межі
завдань адміністративного
судочинства, а тому суд першої
інстанції правомірно прийшов до
висновку, про відсутність підстав для
задоволення позову в цій частині вимог.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 липня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.