Справа № 751/4789/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/4789/14
Головуючий у 1-й інстанції: Мороз
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
на постанову Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 03
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові, третя особа: Чернігівська
міська лікарня № 2 про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Новозаводського районного суду м.
Чернігова з адміністративним позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Чернігові, третя особа:
Чернігівська міська лікарня № 2 про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що в період з
16.08.2004 року по 21.03.2005 року працювала
медсестрою перев'язувального кабінету
1 хірургічного відділення для хворих з
гнійно-септичними захворюваннями
Чернігівської міської лікарні № 2, в
період з 22.03.2005 року по 14.05.2013 року
молодшою медсестрою процедурного
кабінету 1 хірургічного відділення для
хворих з гнійно-септичними
захворюваннями Чернігівської міської
лікарні № 2. Зазначає, що робота на цих
посадах дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах відповідно
до Списку № 2. У відповідності до ч. 1 ст.
13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» № 1788
від 05.11.1991 року на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим КМУ, і за
результатами атестації робочих місць
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи зі шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого ст. 12
цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Загальний стаж роботи позивача
становить понад 20 років із них 8 років 6
місяців 28 днів на посадах передбачених
Списком № 2, робота на яких дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
зі зниженням пенсійного віку. Вважає
висновок відповідача про відмову у
призначенні їй вказаної пенсії з тих
причин, що документи про проведення
атестації не приведені у відповідність
до чинного законодавства, а назва
відділення в наказі № 37 від 21.05.2008 року
про проведення атестації робочих місць
не відповідає назві відділення яке
зазначено в пільговому списку № 2, є
таким, що суперечить чинному
законодавству України і порушує її
право на пенсійне забезпечення.

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 червня 2014 року
задоволено вказаний позов. Визнано
протиправною відмову Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
в зарахуванні ОСОБА_2 до пільгового
стажу за Списком № 2 період роботи з
16.08.2004 року по 21.03.2005 року та з 22.03.2005 року
по 14.05.2013 року та рішення про відмову у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові зарахувати
ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком
№ 2 періоди роботи з 16.08.2004 року по 21.03.2005
року та з 22.03.2005 року по 14.05.2013 року та
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року з дня
звернення за призначенням пенсії на
пільгових умовах - 18 лютого 2014 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову
постанову про відмову у задоволенні
даного позову.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_2 в період з 16.08.2004
року по 21.03.2005 року працювала
медсестрою перев'язувального кабінету
1 хірургічного відділення для хворих з
гнійно-септичними захворюваннями
Чернігівської міської лікарні № 2, а в
період з 22.03.2005 року по 14.05.2013 року
молодшою медсестрою процедурного
кабінету 1 хірургічного відділення для
хворих з гнійно-септичними
захворюваннями Чернігівської міської
лікарні № 2, що підтверджується копією
трудової книжки (а.с. 9-11).

18.02.2014 року позивач, звернувшись до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові з заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах,
отримала відмову від 02.04.2014 року за №
6088/05, якою повідомлено, що в призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком № 2 відмовлено через
відсутність необхідного пільгового
стажу роботи (10 років 00 місяців).
Оскільки документи про якість
проведеної атестації не приведені у
відповідність до чинного
законодавства, назва відділення в
наказі № 37 від 21.05.2008 року про
проведення атестації не відповідає
назві відділення, яке зазначено у
пільговому Списку № 2, то зарахувати
період з 16.08.2004 року по 14.05.2013 року у
пільговий стаж по Списку № 2 немає
законних підстав (а.с. 8).

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернулася з
даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць,
зокрема, чоловіки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 36 від 16 січня 2003 року "Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах"
визначено, що працівники, які
безпосередньо обслуговують хворих в
опікових і гнійних відділеннях мають
право на пенсію за віком на пільгових
умовах.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про Порядок проведення
атестації робочих місць за умовами
праці»від 01.08.1992 року № 442 установлено,
що відповідно до ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсії за
віком на пільгових умовах за Списками
№ 1 і 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Судом першої інстанції було
встановлено, що атестація робочих
місць на яких працювала позивач в
періоди з 16.08.2004 року по 21.03.2005 року та з
22.03.2005 року по 14.05.2013 року була проведена
відповідно до наказу про атестацію
робочих місць № 28 від 25.04.2003 року, який
видано на підставі протоколу засідання
атестаційної комісії № 2 від 14.03.2003
року, та наказу № 37 від 21.05.2008 року, який
видано на підставі протоколу засідання
атестаційної комісії № 3 від 29.03.2008 року
(а.с. 12-19).

Крім того, атестація робочих місць
відповідно до наказу № 28 від 25.04.2003 року
та наказу № 37 від 21.05.2008 року проведена
відповідно до вимог чинного
законодавства, що підтверджено
висновками Головного управління праці
та соціального захисту населення №
13/2304 від 03.06.2003 року та № 16-27/7253 від 07.07.2008
р. (а.с. 20-21).

Право на пенсію ОСОБА_2 на пільгових
умовах відповідно до Списку № 2
підтверджено результатами атестації
робочих місць.

Відповідно до положень п. 3 вказаної
Постанови Уряду проведення атестації
робочих місць доручено керівникам
підприємств та організацій незалежно
від форм власності й господарювання.

Абзацом 2 п. 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Відповідно до вищезазначених правових
норм позивач при умові належного
виконання нею своїх трудових
обов'язків не могла нести
відповідальність за невиконання
обов'язків, покладених на керівників
підприємств та організацій незалежно
від форм власності й господарювання.

Враховуючи, що факт роботи позивача на
посаді медсестри процедурного
кабінету 1 хірургічного відділення для
хворих з гнійно-септичними
захворюваннями Чернігівської міської
лікарні № 2 з 16.08.2004 року по 21.03.2005 року
та з 22.03.2005 року по 14.05.2013 року
підтверджено відповідними записами в
трудовій книжці, тому відмова
відповідача у призначенні пенсії на
пільгових умовах є протиправною.

Оскільки законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць саме на керівників підприємств, а
її непроведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах, позивач має право на
призначення їй пенсії на пільгових
умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем подано всі необхідні
документи для призначення пенсії
відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», відповідачем
не надані докази в обґрунтування
заперечень проти адміністративного
позову, а відтак дії відповідача щодо
відмови в зарахуванні ОСОБА_2 до
пільгового стажу за Списком № 2 періоди
роботи з 16.08.2004 року по 21.03.2005 року та з
22.03.2005 року по 14.05.2013 року та призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення" № 1788 від 05.11.1991 року є
неправомірними і адміністративний
позов підлягає задоволенню.

Отже, колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що Висновок № 16-27/7253 від 07.07.2008 року за
результатами експертизи якості
проведення атестації робочих місць за
умовами праці (а.с.36) та наказ № 28 від
25.04.2003 року про результати проведення
атестації та затвердження переліку
робочих місць з пільговим пенсійним
забезпеченням (а.с.37) не є доказом того,
що позивач не здійснювала
безпосередньо обслуговування хворих в
гнійних відділеннях.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що у відповідача не
було правових підстав для відмови у
призначенні позивачу спірної пенсії.

З урахуванням зазначеного вище колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позов є
обгрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
- залишити без задоволення, а постанову
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 03 червня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

І.О.
Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.