Справа № 805/4312/14
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року
справа №805/4312/14

Приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Сухарька М.Г., Гаврищук Т.Г., при
секретарі судового засідання
Овчаренко М.Б., за участю позивача
ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Дурицької Марії Євгенівни на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у справі № 805/4312/14 за позовом
ОСОБА_2 до Відділу Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
Головного управління юстиції в
Донецькій області, Державної
реєстраційної служби України,
державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України
Дурицької Марії Євгенівни про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Відділу Державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Головного управління юстиції в
Донецькій області, Державної
реєстраційної служби України,
державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України
Дурицької Марії Євгенівни про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії.

Позивач просила зобов'язати Відділ
Державно реєстрації речових прав на
нерухоме майно Головного управління
юстиції в Донецькій області
зареєструвати право власності на
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 11.11.2013р. по справі №
2/262/1767/2013.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року позов було задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач - державний
реєстратор Державної реєстраційної
служби України Дурицька Марія
Євгенівна подала апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову
постанову суду, якою відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що в порушення вимог Закону,
заявником до органу реєстрації не
подавався документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку, на
якій розташований побудований об'єкт
нерухомого майна.

Подані заявником документи не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, і, як наслідок,
унеможливлюють проведення державної
реєстрації права власності на
зазначене нерухоме майно, а отже
рішення про відмову у державній
реєстрації права власності від 28.01.2014
року № 10374853 прийнято на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином були повідомлені про дату, час і
місце судового засідання. Відповідно
до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що на підставі договору
користування земельною ділянкою № 11/5774
від 28.05.2013р., Донецька міська рада
(розпорядник) дозволила користувачу
(ОСОБА_2.) використовувати земельну
ділянку без виділення в натурі, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказаний договір діє до моменту
оформлення та державної реєстрації
права на земельну ділянку відповідно
до діючого законодавства, але не більше
2 (двох) років.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 11.11.2013р. по справі №
2/262/1767/2013 визнано за позивачем право
власності на домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та
складається з: житлового будинку
літера «Е-1,2» з житловою площею 83 м2,
прибудови літера «е», терас літера
«е-1», «е-2», сараю літера «З», уборної
літера «И», вольєру літера «К», погребу
літера «Л», орогожі « 5-13, тротуару I,II.
Рішення суду набрало законної сили.

Згідно ст. 3 Закону України № 1952 "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" від
01.07.2004р. (далі-Закон №1952-IV), державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав. Права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Державна реєстрація прав є
публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України №
1952, обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: разом з іншим, право власності на
нерухоме майно.

Відповідно до ст.16 Закону №1952, заява
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав, на території якого
розміщений об'єкт нерухомого майна або
більша за площею його частина. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подаються документи, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення відповідних прав, та
документ, що підтверджує оплату послуг
з державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону №1952, державна
реєстрація прав проводиться на
підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ст.24 Закону №1952, у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано. Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Для реалізації прав та обов'язків, що
виникли на підставі вищевказаного
судового рішення, позивач з
відповідною заявою звернувся до
Відділу Державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно Головного
управління юстиції в Донецькій області
з питання реєстрації права власності
на нерухоме майно, яке вказано вище.

Відповідно положень наказу N 607/5 від
02.04.2013р. "Про заходи щодо взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб", у разі подання до
структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, заяв щодо державної
реєстрації права власності або інших
речових прав на нерухоме майно (далі -
речові права на нерухоме майно), що
виникають на підставі рішень судів, що
набрали законної сили, де однією із
сторін є юридична особа, та/або інший
суб'єкт господарювання, та/або фізична
особа - підприємець (крім випадків
державної реєстрації права власності
на підставі рішень судів у справах про
спадкування) тощо, рішення щодо
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, приймаються державними
реєстраторами прав на нерухоме майно
Укрдержреєстру відповідно до додатка
до наказу.

З урахуванням положень
вищезазначеного наказу, заява
позивача про реєстрацію права
власності була передана Відділом
Державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Головного управління
юстиції в Донецькій області на розгляд
до Укрдержреєстру.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно № 9080782 від 16.12.2013р.
було відмовлено позивачу у державній
реєстрації права власності на житловий
будинок, розташований за відповідною
адресою, с посиланням на те, що: надане
позивачем рішення суду не містить
необхідні для державної реєстрації
відомості щодо об'єкту нерухомого
майна (інформацію про загальну площу
домоволодіння, інформацію про
кадастровий номер земельної ділянки);
надана позивачем копія технічного
паспорту не засвідчена належним чином,
не подана копія витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Додатковим рішенням Пролетарського
районного суду м. Донецька від 23.12.2013р.
по справі № 2/262/1767/2013 визнано за
позивачем право власності на
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 та складається з:
житлового будинку літера «Е-1,2»
загальною площею 145,1 кв.м., з яких
житлова площа складає 83 кв.м., прибудови
літера «е», терас літера «е-1», «е-2»,
сараю літера «З», уборної літера «И»,
вольєру літера «К», погребу літера «Л»,
орогожі « 5-13, тротуару I,II. Судове
рішення набрало законної сили 03.01.2014р.

Рішенням відповідача 3 № 10374853 від
28.01.2014р. було вдруге відмовлено
позивачу у державній реєстрації права
власності на житловий будинок,
розташований за відповідною адресою, з
посиланням на те, що із поданих
заявником документів неможливо
встановити факт реєстрації речового
права власника об'єкта речового майна
на земельну ділянку, на якій цей об'єкт
розташований, а саме: заявником не
надано документу, який посвідчує
речове право на земельну ділянку, що є
обов'язковим у разі проведення
державної реєстрації на побудований
об'єкт нерухомого майна. Також
відповідач 3 зазначив, що, так як
житловий будинок, щодо якого подано
заяву є новим будівництвом, заявник
повинен надати документ про присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що через
суперечливість законодавства, позивач
не має змоги реалізувати своє право
щодо реєстрації речових прав на
нерухоме майно.

Щодо вимоги відповідача 3 надати надати
документ про присвоєння об'єкту
нерухомого майна адреси, рішенням
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради від 12.03.2014р. №71 було вирішено
надати домоволодінню, що складається з:
житлового будинку літера «Е-1,2»
загальною площею 145,1 кв.м., з яких
житлова площа складає 83 кв.м., прибудови
літера «е», терас літера «е-1», «е-2»,
сараю літера «З», уборної літера «И»,
вольєру літера «К», погребу літера «Л»,
орогожі « 5-13, тротуару I,II, наступну
поштову адресу: АДРЕСА_1.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно зроблено висновок про те, що на
час розгляду справи, вимога
відповідача 3 щодо надання документу
про присвоєння адреси об'єкту
нерухомого майна є задоволеною та
більш не може бути обставиною, що
перешкоджає проведенню державної
реєстрації права власності.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного
реєстратора Державної реєстраційної
служби України Дурицької Марії
Євгенівни - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у справі № 805/4312/14 за позовом
ОСОБА_2 до Відділу Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
Головного управління юстиції в
Донецькій області, Державної
реєстраційної служби України,
державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України
Дурицької Марії Євгенівни про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
складена в нарадчій кімнаті та
проголошена в судовому засіданні 11
липня 2014 року, в повному обсязі
виготовлена 15 липня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складання рішення відповідно до ст.160
КАС України - з дня складання рішення в
повному обсязі.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
Т.Г.Гаврищук

М.Г.Сухарьок