Справа № 809/2111/14
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"10" липня 2014 р.
Справа № 809/2111/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Ткачука І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі
1256,43 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2014 року Державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 1256,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача в порушенням вимог
підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України наявна
заборгованість по сплаті єдиного
податку в сумі 1256,43 грн. Просить суд
винести рішення, яким стягнути з
відповідача вищевказану суму боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
направив клопотання про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, з підстав,
наведених ним у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав, причини неявки суду не
повідомив. Наданим правом на подання
заперечення проти позову не
скористався.

З урахуванням наведеного, суд
приходить висновку, що відповідач
повідомлений належним чином про дату,
час та місце розгляду справи. Наданим
правом на подання заперечення проти
позову не скористався. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи суду не подав.

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також
наявність у матеріалах справи
достатніх доказів, необхідних для
вирішення справи по суті, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів за відсутності
представників сторін.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2013 року
відповідач зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради та взятий на облік у Державній
податковій інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області. (а.с. 5 - 6).

Згідно зі статтею 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36
Кодексу, податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно статті 38 Кодексу, виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16
Кодексу передбачено, що платники
податків і зборів зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку встановлюються Главою 1
розділу XIV Кодексу.

Згідно пункту 291.2 статті 291 Кодексу,
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291, підпунктом 298.1.1
пункту 298.1 статті 298 Кодексу
встановлено, що юридична особа чи
фізична особа-підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Для обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву.

Як встановлено судом, 27.06.2013 року
відповідачем подано заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування, внаслідок чого
останнього переведено на спрощену
систему оподаткування шляхом сплати
єдиного податку - 2-га група, ставка
єдиного податку становить 15% розміру
мінімальної заробітної плати та
отримав свідоцтво платника податку
серія НОМЕР_1 (а.с.10 - 12).

Приписами абзацу 2 пункту 291.4 статті 291
Кодексу, встановлено, що суб'єктами
господарювання другої групи є фізичні
особи - підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відповідно до розрахунку доходу за
попередній рік, що передує року
переходу на спрощену систему
оподаткування, сума доходу відповідача
відповідає вимогам для застосування 2
групи платника єдиного податку.

Відповідно до статті 8 ЗУ "Про державний
бюджет України на 2013 рік", мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі з 1
січня складає 1147,00 грн.

Згідно положень статті 8 ЗУ "Про
державний бюджет України на 2014 рік",
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі з 1 січня складає 1218,00 грн.

Відповідно до затвердженого
Івано-Франківською міською радою
переліку ставок єдиного податку, для
здійснюваного відповідачем виду
діяльності (роздрібна торгівля
продовольчими та непродовольчими
товарами) та відповідно до свідоцтва
платника єдиного податку встановлено
ставку єдиного податку у розмірі 15 %
розміру мінімальної заробітної плати,
що станом на 2013 рік - 172, 05 грн. (1147 грн. *15%)
та станом на 2014 рік - 182,70 грн. (1218 грн. *15%).

Пунктом 295.1 статті 295 Кодексу,
встановлено, що платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295
Кодексу, нарахування авансових внесків
для платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Кодексу, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивачем вжиті заходи щодо вручення
відповідачу податкової вимоги форми "Ф"
за № 2712-11 від 25.12.2013 року на суму 342,93 грн.
(а.с. 13).

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14
Кодексу визначено, що податкове
зобов'язання - це сума коштів, яку
платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту
14.1. статті 14 Кодексу, податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, податковий борг
відповідача підтверджується заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування від 27.06.2013 року,
зворотнім боком облікової картки
платника податків відповідача та
іншими доказами, що містяться в
матеріалах справи.

Доказів, які б свідчили про сплату
податкового боргу відповідач суду не
надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Кодексу, органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до вимог статті 87 Кодексу,
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-які власні
кошти та майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Враховуючи те, що станом на момент
розгляду справи, податковий борг
відповідачем не погашено, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення, шляхом стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 1256,43
грн. з розрахункових рахунків в
банківських установах, обслуговуючих
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та за
рахунок готівки.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161,
162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків в
банківських установах, обслуговуючих
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1
(ідент. номер НОМЕР_2) та за рахунок
готівки в дохід Державного бюджету
України податковий борг в сумі 1256,43 грн.
(одну тисячу двісті п'ятдесят шість
гривень сорок три копійки).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Черепій
П.М.

Постанова складена в повному
обсязі 15.07.2014 року.