Справа № 820/6455/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/800/812/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю
секретаря представників сторін: від
позивача: від відповідача:Муравйов О. В.
Вербицька О. В. Маринчак Н. Є. Титенко М.
П. Бражко С.М. Таран М.М.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Комсомолець» Національної академії
аграрних наук України»на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 рокуу
справі№ 820/6455/13-аза позовомДержавного
підприємства «Дослідне господарство
«Комсомолець» Національної академії
аграрних наук України»до Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління мін
доходів у Харківській області
проскасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 року
у справі № 820/6455/13-а задоволено
частково. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
16.07.2013 року № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) в розмірі 362 969,00 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
апеляційну скаргу Лозівської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
задоволено. Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
30.09.2013 року у справі № 820/6455/13-а в частині
скасування податкового
повідомлення-рішення Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
16.07.2013 року № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) в розмірі 362 969,00 грн. -
скасовано. В цій частині ухвалено нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовлено. В іншій частині постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 року
у справі № 820/6455/13-а залишено без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі в частині
задоволення позову постанову суду
першої інстанції. Свої вимоги заявник
обґрунтовує порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, п. п. 123.1, 123.2 ст. 123, пп. 209.2 ст. 209
Податкового кодексу України.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, за результатами
проведеної Лозівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів
планової виїзної перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2010 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010 року по
31.12.2012 року складено акт № 2/22.1-04/05460462
від 02.07.2013 року, яким зафіксовані
порушення пп. 81.15.7 п. 81.15 ст. 81 Закону
України «Про податок на додану
вартість» та Постанови Кабінету
Міністрів України від 21.01.2009 року № 23
«Про затвердження переліку видів
діяльності, на які поширюються норми
статті 81 Закону України «Про податок на
додану вартість», пп. 209.17.1 п. 209.17 ст. 209
Податкового кодексу України, у зв'язку
із чим занижено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість (загальна декларація) в
розмірі 479 543,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 16.07.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в сумі 820 150,25
грн., з яких: основний платіж - 362 969,00
грн., штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) - 457 181,25 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
скасування податкового
повідомлення-рішення Лозівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
16.07.2013 року № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) в розмірі 362 969,00 грн.,
суд першої інстанції виходив з того, що
підстави для застосування до позивача
наслідків п. 123.2 ст. 123 Податкового
кодексу України відсутні.

Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про відмову в позові щодо
скасування штрафних санкцій, оскільки
позивачем порушено саме умови
використання сум ПДВ, що не були
сплачені до бюджету внаслідок
застосування податкової пільги,
передбаченої п. 81.2 ст. 81 Закону України
«Про податок на додану вартість» та п.
209.2 ст. 209 Податкового кодексу України.
Порушення зазначених умов відбулось в
результаті віднесення сум ПДВ з доходу,
отриманого від умовно постійного
внеску за право користування землею
від ТОВ «ДМБ», ФГ «Туз», ТОВ «СВ-Агро»,
ТОВ «Славія», ФГ «Меркурій-2006», до
скороченої декларації по поставленим
сільськогосподарським товарам, та
призвело до не сплати цих сум податку
до бюджету всупереч чинному
законодавству.

Колегія суддів вважає такі висновки
судів передчасними, враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

У справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють,
серед іншого, чи вчинені вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Згідно із ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Проведеною перевіркою встановлено, що
позивач відображав податкові
зобов'язання та податковий кредит
шляхом подання до податкового органу
двох декларацій, а саме: скороченої, в
якій відображаються податкові
зобов'язання і податковий кредит по
поставленим ним сільськогосподарським
товарам (послугам), що не підлягає
сплаті до бюджету та повністю
залишається у розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченого (нарахованого)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, а за наявності залишку такої
суми податку - для інших виробничих
цілей; та загальної - по інших
операціях, за якою позитивне значення
суми ПДВ перераховується до державного
бюджету, а від'ємне - відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

В акті перевірки зазначено, що при
складанні декларацій з ПДВ суб'єкта
спеціального режиму оподаткування
діяльності у сфері сільського
господарства за період з 01.04.2010 року по
31.12.2012 року позивачем до складу
податкового зобов'язання віднесено
податкові зобов'язання з доходу,
отриманого від умовно постійного
внеску за право користування землею
від ТОВ «ДМБ», ФГ «Туз», ТОВ «СВ-Агро»,
ТОВ «Славія» та ФГ «Меркурій-2006»,
відповідальних за утримання та
внесення податків до бюджету під час
виконання договорів про спільну
діяльність з ДП ДГ «Комсомолець».

Згідно зі ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Під час прийняття постанови суд
вирішує, зокрема, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються; чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження (ст. 161 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Проте, вирішуючи спір щодо
правомірності віднесення доходу,
отриманого від умовно постійного
внеску за право користування землею до
декларацій з ПДВ суб'єкта спеціального
режиму оподаткування діяльності у
сфері сільського господарства, суди
першої та апеляційної інстанції не
дослідили на підставі первинних
документів питання підстав виникнення
та регулювання взаємовідносин
позивача та ТОВ «ДМБ», ФГ «Туз», ТОВ
«СВ-Агро», ТОВ «Славія» та ФГ
«Меркурій-2006», правової природи
отриманих коштів, зокрема, а
результатами яких правовідносин були
виписані податкові накладні по спірним
сумам.

Оскільки судами не встановлено питання
правової природи отримання коштів ТОВ
«ДМБ», ФГ «Туз», ТОВ «СВ-Агро», ТОВ
«Славія» та ФГ «Меркурій-2006», колегія
суддів вважає, що на підставі ч. 2 ст. 227
Кодексу адміністративного судочинства
України ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню як такі,
що прийняті з порушенням норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, зокрема дотримання
платником вимог ст. 209 Податкового
кодексу України, а справа - направленню
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Під час нового розгляду суду
апеляційної інстанції слід врахувати
викладене, дослідити питання наявності
договірних відносин позивача з
вказаними підприємствами, витребувати
та проаналізувати їх зміст, визначити
пов'язаність отриманих коштів
наслідками з діяльності у сфері
сільського господарства, застосувати
при оцінці доводів сторін норми
матеріального права, які повинні бути
застосовані, і вирішити спір згідно із
законодавством.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Комсомолець» Національної академії
аграрних наук України» задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 у
справі № 820/6455/13-а скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак