Справа № К/9991/63176/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/63176/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Відкритого
акціонерного товариства "Агрегат" до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську Донецької області про
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 липня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У червні 2011 року Відкрите акціонерне
товариство "Агрегат" (далі Товариство)
звернулося до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську Донецької області, у
якому просило виключити з розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах громадянам ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на
підставі пункту «а» статті 13 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин; далі - Закон № 1788-XII)
за Списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах (далі - Список № 2), у
період з квітня по червень 2011 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 липня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2011
року позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить їх
рішення скасувати та відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
задоволення скарги з таких підстав.

Сторонами не оспорюється наявність
заборгованості перед УПФ з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсії, призначеної на
пільгових умовах вказаним громадянам
на підставі статті 13 Закон № 1788-XII за
Списком № 1 у спірний період.

При цьому, фактично спір сторін за
своєю суттю зводиться до оскарження
Товариством включення УПФ до складу
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат коштів на виплату та
доставку пенсій особам, що отримали
право на пенсію до 1 січня 2004 року, тобто
до набрання чинності Законом України
від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно положень статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, праві і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди особам, зазначеним в абзаці
першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Закон № 1788-ХІІ. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності зазначеним
Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що із набранням
чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004
року) витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на підставі пункту
«а» частини першої статті 13 Закону №
1788-XII особам, які були зайняті на
роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-XII.

Таким чином, висновок судів попередніх
інстанцій про протиправність вимог ПФУ
щодо відшкодування витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
підставі пункту «а» частини першої
статті 13 Закону № 1788-XII, не ґрунтується
на правильному застосуванні норм
матеріального права.

Ураховуючи наведене, правових підстав
для задоволення позову у судів
попередніх інстанції не було.

Виходячи з того, що суди правильно
встановили обставини справи, але при
цьому порушили норми матеріального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, їх слід
скасувати з ухваленням нового рішення
про відмову у позові.

За приписами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 223, 229, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську Донецької області
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 липня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2011
року скасувати, ухвалити нову
постанову, якою у позові Відкритому
акціонерному товариству "Агрегат"
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і оскарженню не підлягає.

Судді: М.І. Мойсюк

Я.Л. Іваненко

В.В. Тракало