Справа № 463/1650/14-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року м.
Львів Справа №2-а/463/70/14

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді
Гирич С. В.

при секретарі судових засідань
Попович Х.І.

з участю представника позивача
ОСОБА_2

та представника відповідача Бойко
Я.А.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_4 до Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із адміністративним
позовом до відповідача про скасування
постанови адміністративної комісії
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради про
притягнення до адміністративної
відповідальності від 27.03.2014 року №25.

Адміністративний позов мотивує тим, що
підставою притягнення її до
адміністративно відповідальності була
торгівля нею алкогольних напоїв в
період дії заборони на продаж на
підставі рішення Львівської міської
ради від 21.02.2014 року №150 «Про тимчасове
обмеження продажу алкогольних напоїв,
слабоалкогольних напоїв і пива». Однак
вважає, що в її діях був відсутній склад
адміністративного правопорушення,
оскільки зазначене рішення, а зокрема
зміни до нього, якими продовжувалася
дія рішення не оприлюднювалися в
установленому законом порядку. Крім
цього, на її думку рішення винесено
поза межами повноважень виконавчого
комітету Львівської міської ради.

Також позивач вважає, що відповідачем
порушено процедуру притягнення її до
адміністративної відповідальності,
оскільки протокол про вчинення
адміністративного правопорушення
складено не уповноваженою особою -
представником органу влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, як це передбачено законом,
а працівником Личаківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області.
Крім цього вважає, що справу про
адміністративне правопорушення
розглянуто у її відсутності без
належного її повідомлення в порушення
вимог ст. 268 КпАП України.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав адміністративний
позов з наведених вище підстав, просить
адміністративний позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні відносно адміністративного
позову заперечив, пояснив, що постанова
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності є
законною, прийнята у відповідності до
вимог матеріального та процесуального
законодавства. Так, вважає, що позивач
про час та місце розгляду
адміністративного матеріалу була
належним чином повідомлена, а її
посилання на інформаційні листи Вищого
Адміністративного Суду України є
безпідставними, оскільки такі
врегульовують порядок та спосіб
повідомлення судом учасників про
розгляд справи та надіслання їм копій
документів. Крім цього вважає, що
протокол про адміністративне
правопорушення складений
уповноваженою особою у відповідності
до ст. 255 КпАП України. Також вважає, що
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради прийняте в
межах її повноважень, доведене до
відома територіальної громади
належним чином, є опублікованим на
сайті міської ради, про нього
повідомлялося в усіх доступних засобах
масової інформації, як телебачення та
радіо, а тому просить в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та перевіривши
зібрані по справі докази, суд
адміністративний позов задовольняє з
наступних підстав.

Постановою у справі про
адміністративне правопорушення
адміністративної комісії Личаківської
районної адміністрації Львівської
міської ради від 27.03.2014 року №25 (а.с.9)
ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст.156 КпАП України.
Зокрема у тому, що вона перебуваючи на
посаді продавця ПП «АРГО», 25.02.2014 року о
19.10 год. у магазині «Каньйон» по вул.
К.Левицького, 41 в м. Львові реалізувала
алкогольні напої, чим порушила рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 21.02.2014 року №150, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як встановлено судом адміністративною
комісією Личаківської районної
адміністрації здійснювався розгляд
справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_4 на
підставі протоколу про вчинення
адміністративного правопорушення від
18.03.2014 року та письмових пояснень
ОСОБА_4 від 18.03.2014 року.

Як вбачається із протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення від 18.03.2014 року №0102292
(а.с.7), складеного оперуповноваженим
Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області, ОСОБА_4 25.02.2014 року о
19.09 год. та 19.10 год. у магазині «Каньйон»
по вул. К.Левицького, 41 в м. Львові
реалізувала алкогольні напої, чим
порушила рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради від 21.02.2014 року
№150.

До протоколу позивачем долучено
письмові пояснення про те, що дійсно
вона у зазначений час здійснювала
продаж алкогольних напоїв, проте з
протоколом не згідна через те, що про
існування рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради, яким
би заборонявся продаж алкогольних
напоїв 25.02.2014 року їй не було відомо. При
цьому вона пояснила, що про існування
рішення виконкому Львівської міської
ради від 21.02.2014 року №150 їй було відомо,
однак вказаним рішенням заборонявся
продаж алкогольних напоїв в період з
21.02.2014 року по 23.02.2014 року. Про те, що в
рішення виконавчого комітету внесено
зміни і продовжено термін дії заборони
продажу алкогольних напоїв ні вона ні
керівництво магазину не знало.

Дійсно як вбачається із рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 21.02.2014 року №150 «Про
тимчасове обмеження продажу
алкогольних, слабоалкогольних напоїв і
пива» (а.с.59) органом місцевого
самоврядування з метою збереження
громадського порядку і гарантування
мешканців та гостей м. Львова, у зв'язку
з напруженою суспільно-політичною
ситуацією, було тимчасово заборонено
продаж алкогольних, слабоалкогольних
напоїв та пива в об'єктах торгівлі та
закладах ресторанного господарства
(ресторани, кафе, бари, кафетерії,
піцерії, закусочні, їдальні тощо) на
всій території м. Львова з 18.00 год. до 10.00
год. у період з 21.02.2014 року по 23.02.2014 року.

Іншим рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 24.02.2014 року
№161 (а.с.60) внесено зміни до рішення
виконавчого комітету від 21.02.2014 року
№150 та продовжено період часу
тимчасової заборони продаж
алкогольних, слабоалкогольних напоїв
та пива в об'єктах торгівлі та закладах
ресторанного господарства (ресторани,
кафе, бари, кафетерії, пі церії,
закусочні, їдальні тощо) на всій
території м. Львова з 18.00 год. до 10.00 год.
у період з 21.02.2014 року по 26.02.2014 року.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги
зазначає, що про первинне рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 21.02.2014 року №150 їй було
відомо і у зазначений в ньому період
продаж алкогольних напоїв вона не
здійснювала, однак про внесення змін у
це рішення їй не було нічого відомо, у
зв'язку із чим по завершенню терміну
дії заборони стала торгувати
алкогольними напоями.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

У відповідності до положень ч.1 ст.10
КУпАП адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» регуляторні акти, прийняті
органами та посадовими особами
місцевого самоврядування, офіційно
оприлюднюються в друкованих засобах
масової інформації відповідних рад, а у
разі їх відсутності - у місцевих
друкованих засобах масової інформації,
визначених цими органами та посадовими
особами, не пізніш як у десятиденний
строк після їх прийняття та підписання.

Як пояснив представник відповідача,
йому відомо про те, що рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 21.02.2014 року
оприлюднювалося на інтернет-сторінці
Львівської міської ради, а також по
його прийняття було проінформовано
громадян у засобах масової інформації
через телебачення та радіо.

Дійсно, з представленої відповіді
Управління інформаційної політики та
зовнішніх відносин Департаменту
«Адміністрація міського голови»
(а.с.50-56) вбачається, що рішення
виконавчого комітету у місцевих
друкованих засобах масової інформації,
визначених Львівською міською радою,
не пізніш як у десятиденний строк після
їх прийняття та підписання не
оприлюднювалося.

З відповіді редакції газети «Ратуша»,
від 07.05.2014 року №71, яка являється
офіційним друкованим засобом масової
інформації Львівської міської ради
(а.с.35) також вбачається, що рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 21.02.2014 року №150 «Про
тимчасове обмеження продажу
алкогольних напоїв, слабоалкогольних
напоїв і пива» нею не оприлюднювалося.

Таким чином, оскільки в порушення вимог
Закону регуляторний акт органу
місцевого самоврядування, яким
являється рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради від
21.02.2014 року №150 та від 24.02.2014 року №161, не
було оприлюднене у встановленому
законом порядку, а відтак у суду не має
підстав вважати про те, що воно було
доведене до відома позивача.

З врахуванням наведених обставин, суд
вважає, що доказів того, що позивач
знала про заборону продажу алкогольних
напоїв у визначені години та дні не
здобуто, вини позивача у скоєнні цього
правопорушення не доведено. А відтак
суд приходить до висновку про
відсутність в діях позивача, що мали
місце 25.02.2014 року складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст.156 КпАП України.

При цьому суд враховує, що позивач у
своїх поясненнях до протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення посилалася на
зазначені обставини, відповідачем при
розгляді протоколу такі не були
враховані, їм не було надано належну
правову оцінку, що в результаті потягло
за собою прийняття необґрунтованого та
незаконного рішення про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності.

А тому адміністративний позов є
підставним та підлягає до задоволення.

В той же час суд вважає, що інші доводи
позивача не заслуговують до уваги з
таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач про розгляд справи про
адміністративне правопорушення
належним була повідомлена, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи розпискою про вручення
рекомендованого повідомлення (а.с.19), а
тому її стверджування про те, що вона не
була повідомлена про дату та час
розгляду справи про адміністративне
правопорушення є безпідставними.

Крім цього суд вважає безпідставними
обґрунтування позивача про порушення
процедури притягнення до
адміністративної відповідальності в
частині складення адміністративного
протоколу не уповноваженою на це
Законом особою, оскільки як вбачається
із п.п.1 п.1 ч.1 ст. 255 КпАП України,
посадові особи органів внутрішніх
справ наділені правом складання
протоколів про вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 156 КпАП України.

Також суд не приймає до уваги доводи
позивача неправомірності притягнення
її до адміністративної
відповідальності через те, що рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради від 21.02.2014 року №150
прийнято поза межами повноважень
Львівської міської ради, оскільки
правомірність вказаного рішення не
являється предметом даного
адміністративного спору, і з приводу
цього позивач позовних вимог не
заявляла.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову адміністративної комісії
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради по справі про
адміністративне правопорушення від
27.03.2014 року №25 про накладення на ОСОБА_4
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 1700 грн. за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.2 ст. 156 КпАП України.

Постанова суду остаточна та оскарженню
не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 16.06.2014 року.

Суддя:
Гирич С. В.