Справа № 569/10486/14-а
Суддя: Доля В.А. В. А.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року
м.
Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі

головуючого судді Долі В.А.

при секретарі Глотовій П.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УДАІ УМВС України в Рівненській
області про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення, -

встановив :

ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним
позовом, у якому просить скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 001536 від 02
липня 2014 року, винесену інспектором ДПС
взводу ДПС Гринь Андрія Валерійовича
(далі інспектор), про притягнення його
(позивача) до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП, та
накладення на нього стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02
липня 2014 року, інспектором винесено
оскаржувану постанову, у якій вказано,
що 02 липня 2014 року, о 17.25 год., ОСОБА_2, в м.
Рівне, на перехресті вулиць Соборна -
Сагайдачного, керуючи транспортним
засобом Мерседес - Бенц, номерний знак
НОМЕР_1 порушив правила зупинки,
здійснив посадку (висадку) пасажирів на
перехресті, чим порушив п.15.9 «г» Правил
дорожнього руху. Вважає постанову
неправомірною, прийняту з порушенням
чинного законодавства, оскільки правил
дорожнього руху не порушував, а зупинку
маршрутним таксі у невстановленому
місці здійснив вимушено, оскільки
зупинка, на якій зупиняються маршрутки
та тролейбуси, була переповнена
транспортними засобами. На прохання
пасажирів «вийти з маршрутки»
відмовив, оскільки висадка пасажирів
дозволяється лише у місцях зупинки
громадського транспорту. Однак,
незважаючи на заборону, пасажири,
розрахувавшись за проїзд, самовільно
залишили транспортний засіб. Запобігти
їх виходу змоги не було. Його пояснення
інспектор не взяв до уваги, натомість
виніс оскаржувану постанову.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про місце та час
розгляду справи повідомлявся у
встановленому порядку. Заперечень
проти позову, заяви про розгляд справи
у його відсутності суду не надав.

Суд вважає можливим розгляд справи у
відсутності представника відповідача
на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, свідка ОСОБА_4, дослідивши
письмові докази по справі, суд прийшов
до висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю, оскільки позовні
вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 02 липня 2014 року
інспектором ДПС взводу ДПС Гринь А.В.
був складений протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 053469 та винесена постанова серії
АБ2 № 001536 по справі про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2

Як зазначено у згаданих протоколі про
адміністративне правопорушення та
оскаржуваній постанові, 02 липня 2014
року, о 17.25 год., ОСОБА_2, в м. Рівне, на
перехресті вулиць Соборна -
Сагайдачного, керуючи транспортним
засобом Мерседес - Бенц, номерний знак
НОМЕР_1 порушив правила зупинки,
здійснив посадку (висадку) пасажирів на
перехресті, чим порушив п.15.9 «г» Правил
дорожнього руху.

Зазначеною постановою, ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбачене ч. 2 ст.121-2 КУпАП, на нього
накладеного адміністративне стягнення
виді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно п.15.9.ґ Правил дорожнього руху,
забороняється зупинка на перехрестях
та ближче 10 м від краю перехрещуваної
проїзної частини за відсутності на них
пішохідного переходу, за винятком
зупинки для надання переваги в русі та
зупинки проти бокового проїзду на
Т-подібних перехрестях, де є суцільна
лінія розмітки або розділювальна
смуга.

Частиною 2 ст. 121-2 КУпАП, встановлена
відповідальність за порушення водіями
транспортних засобів, що працюють у
режимі маршрутних таксі, правил
зупинки під час здійснення посадки
(висадки) пасажирів.

Позивач у своєму позові, а представник
позивача в судовому засіданні
доводять, що зупинку маршрутного таксі
у невстановленому місці ОСОБА_2
здійснив вимушено, оскільки зупинка, на
якій зупиняються маршрутки та
тролейбуси, була переповнена
транспортними засобами. На прохання
пасажирів «вийти з маршрутки»
відмовив, оскільки висадка пасажирів
дозволяється лише у місцях зупинки
громадського транспорту. Однак,
незважаючи на заборону, пасажири,
розрахувавшись за проїзд, самовільно
залишили транспортний засіб. Запобігти
їх виходу змоги не було.

Обставини, щодо відсутності вільного
місця на зупинці для транспортного
засобу, позивач вказував і на місці
складання протоколу про
адміністративне правопорушення, про що
свідчать його пояснення, власноручно
викладені у цьому протоколі.

Викладені позивачем обставини
підтверджуються поясненнями свідка
ОСОБА_4 який на час події знаходилася в
маршрутному таксі, та який пояснив, що
ОСОБА_2 здійснив зупинку у
невстановленому місці вимушено, у
зв'язку з тим, що зупинка була
переповнена транспортними засобами.
Він заборонив пасажирам виходити з
маршрутки, наказавши дочекатись
звільнення зупинки, однак пасажири,
розрахувавшись за проїзд, самовільно
залишили транспортний засіб.

Є обґрунтованими вимоги позивача щодо
неправомірності спірної постанови.
Так, у відповідності до вимог ст. 251
КУпАП, доказами в праві про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 КАС України. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно ст.69 КАСУ, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Докази суду
надають особи, які беруть участь у
справі. Суд може запропонувати надати
додаткові докази або витребувати
додаткові докази за клопотанням осіб,
які беруть участь у справі, або з
власної ініціативи.

Відповідачем не надано жодних належних
та допустимих доказів на спростування
обставин зазначених у позові,
заперечень на адміністративний позов
суду не надав, пояснення свідків
відсутні, а отже вина ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративного правопорушення є
недоведеною.

Враховуючи недоведеність відповідачем
правомірності винесеної інспектором
постанови про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 суд
вважає, що позовні вимоги є такими, що
підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17, 18, 71, 94, 107, 100, 160, 161, 162, 163, 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2
задоволити.

Постанову серії АА2 № 001536 від 02 липня 2014
року по справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121-2
КУпАП щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу
про адміністративне правопорушення
закрити за відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя Рівненського міського суду

Доля В.А.