Справа № 825/1998/14
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Чернігів
Справа № 825/1998/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді -
Кашпур О.В.,

при секретарі -
Пушенко О.І.,

за участі представника позивача -
Падалки С.С.,

представників відповідача -
Скепської О.В., Большакової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Ніжинський
механічний завод" до Ніжинської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.06.2014 звернувся з позовом до
Ніжинської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів і просить
визнати противоправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
02.06.2014 року № , прийняте
відповідачем на підставі акту
перевірки №1751/15-14312565 від 19.05.2014 року.
Свої вимоги мотивує тим, що позивачем
правомірно з дотриманням вимог
Податкового кодексу України
сформовано податковий кредит за січень
2014 року з врахуванням сум ПДВ,
сплачених ПАТ "Ніжинський механічний
завод" в складі коштів, перерахованих в
якості передоплати за поставку ТОВ
"Техсервіс ВЕКО і партнер ГмбХ" камер
абразиво-струменевого очищення та
фарбувально-сушильну та ТОВ
"Індастріал Сістемз" компресорне
обладнання виробництва компанії ING ENEA
MATTEI - Італія в комплектації згідно
специфікації. На суму передоплат
позивачем отримано податкові накладні.
На момент розгляду справи частини та
вузли зазначених вище камер отримано,
що підтверджено актами
прийому-передачі. Перерахування коштів
підтверджено платіжними дорученнями.
Строк дії договору про поставку камер
абразиво-струменевого очищення та
фарбувально-сушильну продовжено до
31.12.2014 року, строк поставки товару
продовжено до цього часу. Договір про
поставку компресорного обладнання
виробництва компанії ING ENEA MATTEI - Італія
в комплектації згідно специфікації діє
до 13.12.2014 року, але в будь-якому випадку
до повного виконання сторонами взятих
на себе зобов'язань. Позивач зазначає,
що Податковий кодекс України
передбачає, що нарахування податкового
кредиту здійснюється незалежно від
того, чи почали використовуватися
товари в межах господарської
діяльності протягом звітного
податкового періоду. Право на
віднесення сум ПДВ до податкового
кредиту виникає з моменту настання
першої з подій або дати списання коштів
з рахунку, або дати отримання товару,
таким чином у позивача виникло право на
формування податкового кредиту з
моменту перерахування коштів на адресу
контрагента та незалежно від того, чи
почав ПАТ "НМЗ" використовувати такий
товар у межах власної господарської
діяльності саме в цьому податковому
періоді. Крім того, позивач наполягає
на тому, що Податковий кодекс України
передбачає визначальну умову для
бюджетного відшкодування сум ПДВ, а
саме наявність фактичної оплати
постачальникам товарів. Таким чином,
позивач вважає, що до податкового
кредиту січня 2014 року підприємством
правомірно віднесено суму ПДВ по
правовідносинах із TOB "Техсервіс ВЕКО і
партнер ГмбХ" та ТОВ "Індастріал
Сістемз", оскільки податковий кредит
підтверджується належним чином
оформленими податковими накладними, та
в подальшому в лютому 2014 року
обґрунтовано заявлено до
відшкодування суму ПДВ в розмірі 65175,16
грн., оскільки ця сума ПДВ сплачена
постачальнику товарів/послуг
відповідно до платіжних доручень.
Враховуючи наведене, позивач вважає, що
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представники відповідача позовні
вимоги не визнали, просили в їх
задоволенні відмовити, пояснили, що
позивачем неправомірно, з порушенням
Податкового кодексу України включено
до складу податкового кредиту за
січень 2014 року та заявлено до
бюджетного відшкодування суму ПДВ,
сплачену в складі передоплати ПАТ "НМЗ"
постачальнику TOB "Техсервіс ВЕКО і
партнер ГмбХ" за камери
фарбувально-сушильну та
абразивоструменевого очищення та ТОВ
"Індастріал Сістемз" за компресорне
обладнання виробництва компанії ING ENEA
MATTEI - Італія в комплектації згідно
специфікації. ПАТ "НМЗ" частково
отримані частини та вузли камер
фарбувально-сушильної та
абразивоструменевого очищення на
зберігання згідно актів прийому -
передачі від 16.01.2014 року та від 11.03.2014
року. Видаткові накладні, акти
приймання передачі даного обладнання з
передачею прав власності на дане
обладнання відсутні. Частково сплачені
суми коштів за обладнання, право
власності на яке підприємством не
отримано, відповідно не встановлено
факт використання його в господарській
діяльності за даними бухгалтерського
обліку, не приймають участі в
бюджетному відшкодуванні податку на
додану вартість до декларації за лютий
2014 року № від 20.03.2014 року.
Враховуючи зазначене, Ніжинська ОДПІ
вважає, що податкове
повідомлення-рішення є законним, а тому
просить відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що працівниками
Ніжинської ОДПІ була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка правильності нарахування
ПАТ "Ніжинський механічний завод"
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за лютий 2014 року. За результатами
перевірки складено акт від 19.05.2014 року
№ 1751/15-14312565 (а.с.6-13).

Перевіркою встановлено порушення п. 200.4
ст. 200 ПК України, в результаті чого
встановлено завищення ПАТ "НМЗ"
бюджетного відшкодування ПДВ за лютий
2014 року на суму 48970,00 грн.

На підставі акту перевірки Ніжинською
ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення № від 02.06.2014
року, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
в сумі 48970,00 грн. та нараховано штрафні
санкції у розмірі 24485,00 грн. (а.с.22).

Судом встановлено, що основними видами
діяльності ПАТ "Ніжинський механічний
завод" є: виробництво машин і
устатковання для виготовлення
харчових продуктів і напоїв,
перероблення тютюну; виробництво
іншого електричного устаткування;
виробництво промислового холодильного
та вентиляційного устаткування;
виробництво інших машин і устаткування
загального призначення, н.в.і.у.;
виробництво інших машин і устаткування
спеціального призначення, н.в.і.у.;
виробництво залізничних локомотивів і
рухомого складу, що підтверджується
довідкою АБ № 894758 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (а. с. 68).

ПАТ "Ніжинський механічний завод"
зареєстровано в якості платника
податку на додану вартість з 18.07.1997 року
(свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість № 200011463 (а.с.
69).

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що позивач не мав права
включати до податкового кредиту січня
2014 року переплати за товари на загальну
суму 391051,00 грн., в тому числі ПДВ 65175,16
грн., яка частково включена до додатку 2.
Додатку 3 декларації за лютий 2014 року,
як оплата постачальникам
товарів/послуг в сумі 48970,00 грн.

Відповідно даних додатка 2 до
декларації за лютий 2014 року ПАТ "НМЗ"
заявлена сума податку на додану
вартість, фактично сплачена
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодів постачальникам таких товарів.
На суми авансованих проплат ПАТ "НМЗ"
отримало в січні 2014 року податкові
накладні.

До податкового кредиту за січень 2014
року підприємством включена
передплата за товари на загальну суму
391051,00 грн., в т.ч. ПДВ 65175,16 грн. , яка
частково включена до додатку 2, додатку
3 декларації за лютий 2014 року, як оплата
постачальникам товарів послуг в сумі
48970,00 грн.

Передплата здійснена позивачем ТОВ
"Техсервіс ВЕКО і партнер ГмбХ", згідно
договору № 014 від 04.11.2013 року (а.с. 23-27) за
камери абразиво-струменевого очищення
та фарбувально-сушильну.

Відповідно Тлумачення термінів
договору: Замовник (ПАТ "НМЗ") - сторона
договору замовляє розробку та
виготовлення технічної документації
та обладнання для виконання технічного
переоснащення малярного відділення
підприємства, приймає готові технічну
документацію, обладнання та закінчені
роботи й оплачує їх вартість ( п.1.1
Договору).

Виконавець (ТОВ "Техсервіс ВЕКО і
партнер ГмбХ") - сторона договору
розробляє, виготовляє, завантажує і
поставляє один комплект
індивідуального зразку камери
абразивоструменевого очищення разом з
додатковим технологічним обладнанням,
необхідним для виконання робіт, один
комплект індивідуального зразку
фарбувально - сушильної камери разом із
додатковим технологічним обладнанням,
необхідним для виконання робіт,
власними або залученими силами виконує
роботи по розробці технічної
документації на виконання
переоснащення та застосування
спеціалізованих механізмів,
пристосувань тощо, з послідуючим
погодженням технічних і технологічних
рішень із замовником, власними або
залученими силами виконує роботи по
прив'язці обладнання на території
інженерних комунікацій замовника,
виконує роботи з монтажу,
пусконалагоджуванню та підготовці
обладнання до введення в експлуатацію,
здійснює навчання персоналу замовника,
щодо користування обладнанням. (п.1.2
Договору).

Відповідно п. 1 статті 1 договору
виконавець за технічним завданням
замовника, власними або залученими
силами із власних матеріалі , в частині
взятих на себе зобов'язань за договором
зобов'язується розробити, виготовити
та здати в установлений даним
договором термін обладнання та
закінчені роботи по технічному
переоснащенню малярного відділення
ПАТ "НМЗ", а замовник зобов'язується
надати необхідну документацію,
передати виконавцю технічне завдання
та інші вихідні дані, необхідні для
здійснення робіт, а також прийняти
обладнання та закінчені роботи згідно
відповідних актів, видаткових
накладних тощо й сплатити повну
вартість обладнання та робіт,
відповідно умов даного договору.

Стаття 5 Договору вказує, що

Передача та приймання робіт та
обладнання здійснюється на підставі
відповідних актів прийому - передачі.

Передача та приймання обладнання по
договору, здійснюється після
надходження повної суми його вартості
на розрахунковий рахунок виконавця.

Право власності на замовлене згідно з
дійсним договором обладнання ,
переходить до замовника лише після 100 %
сплати вартості договору.

Виконані роботи, передбачені даним
договором вважаються прийнятими
замовником після підписання акту здачі
- приймання та або акту виконаних робіт.

Договір діє до 01.03.2014 року.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від
01.03.2014 року (а.с. 36) строк дії договору
продовжено до 31.12.2014 року.

Як свідчать матеріали перевірки,
попередня оплата здійснена ПАТ "НМЗ"
постачальнику платіжними дорученнями
№ 159 від 10.01.2014 року (а.с. 43) на суму 200000.00
грн. в т.ч. ПДВ 33333,33 грн.

Перевіркою встановлено, що до
податкового кредиту за січень 2014 року
включена сума ПДВ на підставі
податкової накладної № 1 від 10.01.2014 року
на суму 200000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33333,33 грн. (
а.с. 42).

В акті перевірки зазначено, що ПАТ "НМЗ"
частково отримані частини та вузли
камер фарбувально-сушильної та
абразиво-струменевого очищення на
зберігання згідно актів прийому -
передачі від 16.01.2014 року та від 11.03.2014
року.

Також переплата здійснювалась
позивачем ТОВ "Індастріал Сістемз",
згідно договору № 54/51П від 17.12.2013 року
(а.с. 44-45) за компресорне обладнання
виробництва компанії ING ENEA MATTEI - Італія
в комплектації згідно специфікації
(а.с. 46).

Відповідно до п.1.1 договору
постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність, а покупець
прийняти та оплатити компресорне
обладнання виробництва компанії ING ENEA
MATTEI - Італія в комплектації згідно
специфікації, поіменовані на далі
"обладнання", вартістю 796045,37 грн. (сімсот
дев'яносто шість тисяч сорок п'ять грн..
37 коп.), крім того ПДВ - 159209,07 грн., та
разом становить 955254,44 грн. (дев'ятсот
п'ятдесят п'ять тисяч двісті п'ятдесят
чотири грн.. 44 коп.), що в грошовому
еквіваленті в іноземній валюті
становить 83647,50 євро.

Зазначена в даному пункті сума
договору в гривнях розрахована за
комерційним курсом євро до української
гривні, встановленому в "Укрсоцбанку"
на дату підписання даного договору, а
саме: 1 євро = 11,42 грн. та підлягає зміні у
випадку зміни курсу євро по відношенню
до української гривні.

Відповідно до п.2.1 договору
постачальник здійснює поставку
обладнання на умовах (Інкотермс - 2010) -
склад покупця.

Відповідно до п.2.2 договору
постачальник здійснює поставку
обладнання протягом 8 (восьми) робочих
тижнів від дня зарахування на його
рахунок попередньої оплати відповідно
до п.3.1.1 даного договору.

Відповідно до п.2.3 договору датою
поставки буде вважатися дата, вказана
на видатковій або товарно-транспортній
накладній.

Відповідно до пп.3.1.1 договору після
дати підписання даного договору
покупець перераховує на поточний
рахунок постачальника 20% вартості
обладнання, що складає 191050,89 грн. з ПДВ
та є еквівалентом 16729,50 євро.

Відповідно до п.3.5 договору право
власності на обладнання переходить до
покупця в момент здійснення ним оплати
повної вартості обладнання. Ризики на
обладнання переходять до покупця в
день поставки обладнання.

Відповідно до п.7.2 договору він набуває
чинності від дня підписання та діє до
13.12.2014 року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від
07.03.2014 року (а.с. 47) п. 2.2 викладено в
наступній редакції: 2.2 постачальник
здійснює поставку обладнання протягом
16 (шістнадцяти) робочих тижнів від дня
зарахування на його рахунок
попередньої оплати відповідно до п.3.1.1
даного договору.

Як свідчать матеріали перевірки,
попередня оплата здійснена ПАТ "НМЗ"
постачальнику платіжними дорученнями
№ 158 від 10.01.2014 року (а.с. 49) на суму 191050,89
грн. в т.ч. ПДВ 31841,82 грн.

Перевіркою встановлено, що до
податкового кредиту за січень 2014 року
включена сума ПДВ на підставі
податкової накладної № 2 від 10.01.2014 року
на суму 191050,90 грн. в т.ч. ПДВ 31841,82 грн. (
а.с. 48).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Враховуючи зазначені норми, суд
приходить до висновку про те, що
Податковий кодекс України пов'язує
право на формування податкового
кредиту з моментом списання коштів з
рахунку платника податку під час
поставки йому товарів, документальним
обґрунтуванням такого формування
податкове законодавство визначає
податкову накладну. В судовому
засіданні встановлено, що позивачем
було проведено передоплату за поставку
йому відповідного обладнання, і з
моменту перерахування коштів
контрагентам у позивача виникає право
на формування податкового кредиту,
який підтверджується податковими
накладними, що повністю відповідають
вимогам податкового законодавства.
Твердження відповідача про
невикористання у власній
господарській діяльності такого
обладнання, через те, що право
власності на таке обладнання
переходить до позивача після повної
оплати суми договору, а також через те,
що на момент проведення перевірки
позивачем не отримано товар за
договором в повному обсязі, є
безпідставними, оскільки, як
встановлено в судовому засіданні,
термін поставки обладнання за
договором № 014 від 04.11.2013 року
продовжено до кінця 2014 року, а за
договором № 54/51П від 17.12.2013 року
встановлено до 13.12.2014 року, але в
будь-якому випадку до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань, вищезазначені договори не
включають альтернативні умови
поставки продукції лише за попередньою
оплатою, а Податковим кодексом України
чітко визначено право платника податку
на формування податкового кредиту
незалежно від того, чи розпочав він
використовувати у власній
господарській діяльності поставлений
товар саме в звітному податковому
періоді. Таким чином, суд вважає, що ПАТ
"НМЗ" правомірно сформовано податковий
кредит з ПДВ за січень 2014 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
право платника податку - покупця
товарів на отримання з Державного
бюджету України сплаченого податку
обумовлено лише фактичною сплатою
цього податку постачальникам товарів -
платникам податку на додану вартість.

При цьому, Податковий кодекс України не
ставить наявність права на податковий
кредит та права на бюджетне
відшкодування платника податку в
залежність від факту поставки товарів,
оскільки від'ємне значення податку на
додану вартість є коштами платника
податку, які він сплатив продавцям
(постачальникам) товарів (робіт, послуг)
в ціні таких товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Всупереч наведеним вимогам відповідач,
як суб'єкт владних повноважень не довів
правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи те, що в судовому засіданні
було встановлено дотримання позивачем
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку про те, що
Ніжинською ОДПІ неправомірно зменшено
розмір бюджетного відшкодування суми
податку на додану вартість ПАТ
"Ніжинський механічний завод", а тому
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 02.06.2014 року підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Ніжинської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів № від
02.06.2014 року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.В. Кашпур