Справа № 712/6359/14-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
712/6359/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Мельник І.О.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області на постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 13 травня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Соснівського районного суду м. Черкаси
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що вона отримує
пенсію як державний службовець. При
призначенні пенсії державного
службовця не були включені виплати
матеріальної допомоги та допомоги на
оздоровлення, індексації заробітної
плати. У зв'язку з цим, звернулась із
заявою до відповідача з вимогою про
проведення перерахунку пенсії з
урахуванням у складі заробітної плати
вказаних видів виплат, оскільки,
враховуючи положення ст.ст. 33, 37, 37-1
Закону України «Про державну службу»
матеріальна допомога, допомога на
оздоровлення, індексація заробітної
плати входять до складу заробітної
плати і є базою для нарахування пенсії.
Однак, позивачу було відмовлено у
здійснені перерахунку і визначені
розміру пенсії з врахуванням
зазначених виплат, що призвело до
заниження розміру пенсії.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 13 травня 2014 року
задоволено вказаний позов. Визнано
відмову Управління Пенсійного Фонду
України в місті Черкасах Черкаської
області щодо перерахунку ОСОБА_2 пенсії
протиправною. Зобов'язано Управління
Пенсійного Фонду України в місті
Черкасах Черкаській області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2, як
державному службовцю, з врахуванням
інших виплат зазначених в довідці № 19
від 06.02.2014 року, починаючи з 06 березня 2014
року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про відмову
у задоволенні даного позову.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що позивачка ОСОБА_2 з
25.12.2012 року перебуває на пенсійному
обліку і з цього часу їй призначено
пенсію по інвалідності відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а з 06.03.2014 року - пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України „Про державну службу" з
урахуванням Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.03.2006 року № 268
(із змінами, внесеними Постановою
Кабінету Міністрів України від 06.02.2008
року № 34).

Пенсія призначена при загальному
страховому стажі роботи 36 років 4
місяці 24 дні, в тому числі стаж
державного службовця - 11 років 5 місяців
13 днів.

За змістом відповіді Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області № 203/р-10 від 18.04.2014
року розрахунок пенсії позивачці
проведено із заробітної плати
працюючого державного службовця на
посаді головного спеціаліста станом на
05.03.2014 року, яка становить 3575 грн. 47 коп.
та складається із наступних виплат:
оклад - 1218 грн.00 коп.; надбавка за 11 ранг -
70 грн.00 коп.; надбавка за вислугу років
(30 %) - 386 грн. 40 коп.; 1165 грн. 09 коп. -
відкоригована сума премій за 24 міс; 735
грн. 98 коп. - відкоригована сума
надбавок за 24 міс.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області
відмовило позивачу у здійснені
перерахунку і визначені розміру пенсії
з врахуванням виплати матеріальної
допомоги на оздоровлення і
соціально-побутові питання та
індексації заробітної плати з
посиланням на ст. 33 Закону України «Про
державну службу», якою передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Оскільки матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати не передбачені ст. 33
Закону України «Про державну службу»
як складова заробітної плати
державного службовця, тому зазначені
виплати не враховані для обчислення
пенсії.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернулася до
суду з даним позовом.

Задовольняючи даний позов суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» визначено структуру
заробітної плати, до якої входить:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати
за ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Також перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії (ст. 37-1 Закону
України «Про державну службу»).

Матеріальна допомога на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань є додатковим видом грошового
забезпечення державних службовців і на
даний вид виплати нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій.

Із змісту ст. 40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Крім цього, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі № 2а-4753/09/2670 від 13 серпня 2010 року,
яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 листопада
2010 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 21
листопада 2012 року, постанову правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року №
19-11 визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо невключення до складових
заробітної плати складових, які
передбачені чинним законодавством;
зобов'язано Пенсійний фонд України
привести у відповідність постанову
Правління Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30 жовтня 2008 року №
19-11 до вимог чинного законодавства
шляхом передбачення чи встановлення
інших складових заробітної плати,
передбачених іншими
нормативно-правовими актами.

Постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі № 2а-4753/09/2670» визнано такими, що
втратили чинність: підпункт 1.2 пункту 1
постанови правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; форму довідки про
складові заробітної плати (надбавки та
премії за останні 24 календарні місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
затверджену Постановою, а також
затверджено форму довідки про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Статтею 18 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» індексацію
доходів населення, яка встановлюється
задля підтримання достатнього
життєвого рівня громадян та
купівельної спроможності їх грошових
доходів в умовах зростання цін,
віднесено до державних соціальних
гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього
Закону, є обов'язковими для всіх
підприємств, установ і організацій
незалежно від форми власності.

Відповідно до частини п'ятої статті 95
КЗпП України заробітна плата підлягає
індексації у встановленому
законодавством порядку.

До законодавства, яким регламентовано
питання індексації заробітної плати,
належить насамперед Закон України «Про
індексацію грошових доходів
населення», який визначає правові,
економічні та організаційні основи
підтримання купівельної спроможності
населення України в умовах зростання
цін задля дотримання встановлених
Конституцією України гарантій щодо
забезпечення достатнього життєвого
рівня населення України.

Згідно із цим Законом індексація
грошових доходів населення - це
встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Судом першої інстанції було
встановлено, що до звільнення ОСОБА_2
нараховувалася і виплачувалася
допомога на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань відповідно
до п.п. 3 п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 09.03.2006 року № 268,
та індексація заробітної плати, що має
систематичний характер, з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Грошова винагорода державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових обов'язків
(далі - грошова винагорода) видається
особам, які пропрацювали безперервно
на посадах державних службовців в
одному або кількох органах державної
влади не менше ніж 10 років.

До стажу безперервної роботи (служби)
на посадах державних службовців в
одному або кількох органах державної
влади зараховуються всі періоди роботи
(служби) у цих органах, у тому числі до 1
січня 1994 р., на посадах державних
службовців, передбачених статтею 25
Закону України "Про державну службу", а
також на посадах, що відносяться в
установленому законодавством порядку
до відповідних категорій посад
державних службовців, на посадах
керівних працівників і спеціалістів в
апараті органів, зазначених у частині
другій статті 9 Закону України "Про
державну службу". Безперервний стаж
роботи в органах державної влади
обчислюється на підставі записів у
трудовій книжці та документів, які
відповідно до законодавства
підтверджують стаж роботи. Грошова
винагорода видається один раз на п'ять
років за умови зразкового виконання
посадових обов'язків та відсутності
порушень трудової дисципліни.

Пунктом 4 Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 № 212 (в редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 02.10.2003 №
1563) визначено, що сума грошової
винагороди включається до фонду оплати
праці та відповідно до законодавства
враховується під час визначення бази
(об'єкта) для оподаткування, для
нарахування страхових внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
збору до Пенсійного фонду.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до заробітку
для обчислення пенсії включаються всі
види оплати праці (виплат, доходу), на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення» до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Приймаючи до уваги, що з суми виплат
допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
зарплати, та грошової винагороди за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади (зразкове виконання
трудових обов'язків), а також премій та
надбавок нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, тому колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про те, що вони
повинні враховуватися відповідачем
при здійсненні нарахування
(перерахунку) пенсії.

Правова позиція по даному питанню
висловлена Верховним Судом України в
постанові 4 березня 2014 року в справі №
21-3а14.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про протиправність дій
відповідача щодо відмови позивачу у
здійсненні перерахунку пенсії з
врахуванням вказаних вище виді вмплат
на підставі її заяви, а тому позовні
вимоги є обгрунтованими і підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області - залишити без
задоволення, а постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 13 травня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

І.О. Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.