Справа № 821/1880/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1880/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Поповій К.Г.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Одеській області
про визнання неправомірною
бездіяльності по виконанню рішення
Херсонського окружного
адміністративного суду №2а-3756/10/2170 у
строки зазначені в Законі України "Про
виконавче провадження", -

встановив:

30 травня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі -
позивач, ОСОБА_1) до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Одеській області
(далі - відповідач, УДВС ГУЮ у Одеській
області, УДВС) з позовними вимогами про
визнання неправомірною бездіяльності
по виконанню рішення Херсонського
окружного адміністративного суду
№2а-3756/10/2170 у строки зазначені в Законі
України "Про виконавче провадження". З
урахуванням уточненої позовної заяви
просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність
державного виконавця, що полягає у
порушенні вимог ч.1 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме
порядку та строків перевірки виконання
боржником рішення суду про поновлення
на роботі ОСОБА_1;

- визнати нечинною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про відкладення
провадження виконавчих дій від 17
лютого 2014 року ВП№41494508;

- визнати нечинною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про відкладення
провадження виконавчих дій від 03
березня 2014 року ВП№41494508;

- визнати нечинною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про відкладення
провадження виконавчих дій від 18
березня 2014 року ВП№41494508;

- визнати нечинною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про відкладення
провадження виконавчих дій від 01
квітня 2014 року ВП№41494508;

- визнати нечинною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про закінчення
виконавчого провадження від 17 квітня
2014 року ВП№41494508.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
позивач зазначив, що на виконанні УДВС
ГУЮ у Одеській області перебував
виконавчий лист Херсонського
окружного адміністративного суду
№2-а-3756/10/2170 від 24 січня 2011 року про
поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного
спеціаліста-держінспектора відділу
державного екологічного та
радіологічного контролю у пунктах
пропуску через державний кордон посту
«Херсонський морський торгівельний
порт» з 25 травня 2010 року. 14 січня 2014 року
відкрито виконавче провадження. В
процесі примусового виконання даного
виконавчого листа державний
виконавець неодноразово виносив
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій та 17 квітня 2014 року
прийняв постанову про закінчення
виконавчого провадження. Позивач
вважає дані дії відповідача
незаконними та такими, що підлягають
скасуванню. З посиланням на ст.ст.
35,75,76,89 Закону України «Про виконавче
провадження», п.1.5.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень обґрунтовує правомірність
своїх вимог. З наведеного позивач
робить висновок про наявність підстав
для постановлення судового рішення про
визнання неправомірною бездіяльності
по виконанню рішення Херсонського
окружного адміністративного суду
№2а-3756/10/2170. Позивач в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду був повідомлений
належним чином, але 07 липня 2014 року
надіслав заперечення в яких проти
позову заперечує, посилаючись на ті
обставини, що дії відповідача вчинені
в порядок та в спосіб передбачений
Законом України «Про виконавче
провадження», в зв'язку з умисним
невиконанням боржником - Державною
екологічною інспекцією
Північно-Західного регіону Чорного
моря на нього двічі накладено штраф
(680,00 грн. та 1360,00 грн. відповідно) та
неодноразово виносились постанови про
відкладення провадження виконавчих
дій. Закінчення виконавчого
провадження відбулось відповідно до
вимог п.11 ст.49 за наявності підстав
зазначених в ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження» (до ГУМВС
України в Одеській області направлено
повідомлення про скоєння злочину
передбаченого ст. 382 КК України).

Розглянувши надані сторонами
документи, заслухавши позивача,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на адресу УДВС
ГУЮ в Одеській області надійшла заява
ОСОБА_1 про прийняття до виконання
виконавчого документу, відкриття
виконавчого провадження та
застосування заходів примусового
виконання рішення суду (отримана 14
січня 2014 року вхід. №218/09.1-35/41/В-3).

До заяви позивач додав оригінал
виконавчого листа Херсонського
окружного адміністративного суду від 24
січня 2011 року №2а-3756/10/2170 про поновлення
ОСОБА_1 на посаді провідного
спеціаліста-держінспектора відділу
державного екологічного та
радіологічного контролю у пунктах
пропуску через державний кордон посту
«Херсонський морський торгівельний
порт» з 25 травня 2010 року.

14 січня 2014 року відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП№41494508.

Державна екологічна інспекція
Північно-Західного регіону Чорного
моря (боржник увиконавчому
провадженні) своїм листом від 23 січня
2014 року №269/10 повідомила УДВС ГУЮ в
Одеській області, що вона не вбачає
законних підстав для виконання
виконавчого листа (лист отримано УДВС 29
січня 2014 року вхід. №332/09.1-35/39/В-З)

УДВС листом від 17 лютого 2014 року
№09.1-2930/В-З/57 повідомила боржника про
необхідність у триденний термін надати
інформацію про вжиті заходи спрямовані
на виконання рішення суду, боржника
попереджено про застосування санкцій
передбачених ст.89 Закону України «Про
виконавче провадження».

17 лютого 2014 року УДВС винесено
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій, в мотивувальній
частині постанови зазначено: «17.02.2014 до
боржника - Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря направлено запит з метою
отримання інформації щодо вжитих
заходів, спрямованих на виконання
рішення суду…». Провадження
виконавчих дій відкладено до 28 лютого
2014 року.

03 березня 2014 року УДВС винесено
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій, в мотивувальній
частині постанови зазначено: «17.02.2014 до
боржника - Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря направлено запит з метою
отримання інформації щодо вжитих
заходів, спрямованих на виконання
рішення суду. Станом на 03.03.2014 відповідь
від боржника не надходила…».
Провадження виконавчих дій відкладено
до 14 березня 2014 року.

18 березня 2014 року УДВС винесено
постанову про накладення штрафу, якою
за невиконання вимог виконавчого листа
№ 2а-3756/10/2170, виданого 24.01.2011 Херсонським
окружним адміністративним судом,
накладено на боржника Державну
екологічну інспекцію
Північно-Західного регіону Чорного
моря (адреса: вул. 12-та лінія 6-ї станції
Люстдорфської дороги, 22 м. Одеси, код
38016986) штраф у розмірі 680,00 грн. (п.1
резолютивної частини постанови).
Боржника зобов'язано у 5-ти денний строк
з моменту отримання постанови виконати
вимоги вказаного вище виконавчого
листа, про виконання повідомити Відділ
листом з копією документу, який
підтверджує фактичне виконання (п.2
резолютивної частини постанови).

УДВС листом від 18 березня 2014 року
№09.1-4663/В-З/57 повідомила боржника про
прийняту постанову (копія постанови
додана до листа) та попереджено про
кримінальну відповідальність
передбачену ст. 382 КК України (лист та
постанову боржник отримав 24 березня 2014
року повідомлення про вручення
поштового відправлення №040).

18 березня 2014 року УДВС винесено
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій, в мотивувальній
частині постанови зазначено
«Постановою державного виконавця
Відділу від 18.03.2014 за невиконання
рішення суду без поважних причин на
боржника накладено штраф у розмірі 680
грн. та надано новий строк для
виконання вимог виконавчого
документа…». Провадження виконавчих
дій відкладено до 31 березня 2014 року.

01 квітня 2014 року УДВС винесено
постанову про відкладення провадження
виконавчих дій, в мотивувальній
частині постанови зазначено
«Постановою державного виконавця
Відділу від 18.03.2014 за невиконання
рішення суду без поважних причин на
боржника накладено штраф у розмірі 680
грн. та надано новий строк для
виконання вимог виконавчого документа.
…». Провадження виконавчих дій
відкладено до 14 квітня 2014 року.

18 березня 2014 року УДВС винесено
постанову про накладення штрафу, якою
за невиконання вимог виконавчого листа
№ 2а-3756/10/2170, виданого 24.01.2011 Херсонським
окружним адміністративним судом,
накладено на боржника Державну
екологічну інспекцію
Північно-Західного регіону Чорного
моря (адреса: вул. 12-та лінія 6-ї станції
Люстдорфської дороги, 22 м. Одеси, код
38016986) штраф у розмірі 1360,00 грн. (п.1
резолютивної частини постанови).

17 квітня 2014 року УДВС повідомило ГУМВС
України в Одеській області про скоєння
боржником злочину передбаченого ст.382
КК України.

17 квітня 2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
складено акт державного виконавця,
яким встановлено умисне невиконання
рішення суду боржником по справі.
Станом на 17 квітня 2014 року рішення суду
не виконано, враховуючи викладене в
діях боржника вбачається склад злочину
передбачений статтею 382 КК України, у
зв'язку з чим до ГУМВС України в
Одеській області направлено
повідомлення про скоєння злочину.

17 квітня 2014 року УДВС винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження в мотивувальній частині
якої зазначено «…Станом на 17.04.2014 до
Відділу не надходило інформації про
виконання вимог виконавчого документа,
або про неможливість виконання вимог
виконавчого документа з поважних
причин. Таким чином, станом на
теперішній час рішення суду не
виконано. Враховуючи викладене, станом
на 17.04.2014 рішення суду не виконано, у
зв'язку з чим, постановою державного
виконавця від 17.04.2014 на боржника
накладено штраф у подвійному розмірі
(1360 грн). Отже, боржником - Державною
екологічною інспекцією
Північно-Західного регіону Чорного
моря, рішення суду в повному обсязі не
виконано. За таких обставин, в діях
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря вбачається склад злочину,
передбачений статтею 382 КК України, у
зв'язку з чим 17.04.2014 до ГУМВС України в
Одеській області направлено
повідомлення про скоєння злочину.
Враховуючи вищевикладене, виконавче
провадження підлягає завершенню, а
виконавчий документ поверненню до
суду. Ураховуючи викладене, керуючись
п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження».

Правомірність дій відповідача по
винесенню постанов про відкладення
провадження виконавчих дій та
постанови про закінчення виконавчого
провадження є предметом судового
розгляду в даній справі.

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією, Законом України «Про
виконавче провадження».

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 Положення «Про
Державну виконавчу службу України»,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року N 385/2011,
Державна виконавча служба України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через структурні
підрозділи, що забезпечують реалізацію
повноважень ДВС України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України "Про
виконавче провадження".

Згідно з преамбулою до Закону України
«Про виконавче провадження» цей Закон
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Боржник зобов'язаний утримуватися від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
надавати у строк, установлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця; письмово
повідомляти державному виконавцю про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб (ч.6
ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

За наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладання провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам (ч.1 ст.35 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Постанова державного виконавця про
відкладення провадження виконавчих
дій може бути оскаржена у триденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом (ч.2 ст.35 Закону України «Про
виконавче провадження»).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що для відкладення
провадження виконавчих дій необхідною
є наявність одного з двох елементів:

наявність обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій;

несвоєчасне одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами.

В даному випадку УДВС посилається саме
на наявність обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій.

Боржник в листі від 23 січня 2014 року
№269/10 прямо зазначив, що відповідно до
штатного розпису на теперішній час
посада провідного
спеціаліста-держінспектора відділу
державного екологічного та
радіологічного контролю у пунктах
пропуску через державний кордон посту
«Херсонський морський торгівельний
порт» відсутня. На підставі
вищевикладеного боржник не вбачає
законних підстав для виконання
виконавчого документу.

Дії відповідача зумовлені
невиконанням боржником своїх
обов'язків передбачених частинами 6 та 7
статті 12 Закону України «Про виконавче
провадження».

Абзацом 1 ч. 2 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується
негайно. Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження (ч.1
ст.76 Закону України «Про виконавче
провадження»).

У разі невиконання власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем рішення про поновлення на
роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника на них
накладається штраф та застосовуються
інші заходи, передбачені законом (ч.2
ст.76 Закону України «Про виконавче
провадження»).

На виконання даної норми на боржника
двічі наклали штраф та направили
подання до правоохоронних органів про
наявність в діях боржника ознак
злочину передбаченого ст. 382 КК України.

Приписи ч. 1 ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження» визначають, що
у разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від сорока до
шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону
(ч.2 ст.89 Закону України «Про виконавче
провадження»).

За наявності ознак кримінального
правопорушення в діях особи, яка умисно
перешкоджає виконанню рішення чи іншим
чином порушує вимоги закону про
виконавче провадження, державний
виконавець складає акт про порушення і
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення особи до кримінальної
відповідальності відповідно до закону
(ч.2 ст.90 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Стосовно дій УДВС по прийняттю
постанови про закінчення виконавчого
провадження суд зазначає наступне.

Виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону
(п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження»).

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав (ч.3 ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження»).

Доказів, які підтверджують порушення
відповідачем вимог Закону України «Про
виконавче провадження» суду не надано
та не доведено протиправність дій
відповідача щодо вчинення виконавчих
дій.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач належними доказами не
підтвердив правомірність своїх вимог,
натомість наявні в матеріалах справи
докази не дають суду підстав для
висновку про протиправність дій
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи
наявні у матеріалах справи докази в
сукупності, суд дійшов висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі вимог частини 3статті 160 КАС
України, в судовому засіданні 08 липня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Одеській області про визнання
неправомірною бездіяльності по
виконанню рішення Херсонського
окружного дміністративного суду
№2а-3756/10/2170 у строки зазначені в Законі
України "Про виконавче провадження" -
залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги на постанову суду
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 15 липня 2014 р.

Суддя
Кузьменко
Н.А.

кат. 11.5.