Справа № 815/3532/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3532/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця
В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
адміністративним позовом Котовської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи-підприємства
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду з позовом
звернулась Котовська об'єднана
державна податкова інспекція ГУ
Міндоходів в Одеській області (далі
ОДПІ) до фізичної особи-підприємства
ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1), в якому
позивач просив стягнути з відповідача
податкову заборгованість по податку на
додану вартість у сумі 963 гривен.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач починаючи з
20.10.2012 року не сплачує податковий борг
та згідно облікових карток станом на
05.06.2014 року складає 2678,44грн., з яких
1403,66грн. стягнута постановою суду від
10.04.2013 року. Заборгованість у
відповідача виникла 30.11.2013 року
внаслідок несплати самостійно
визначених податкових зобов'язань
відповідно до поданої декларації за
від 20.11.2013 року №907508975. Боржнику були
направлені податкові вимоги проте борг
не погашений.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві
та зазначила, що умова стягнення
наявного податкового боргу, яка
визначена в ПК України - надіслання
податкової вимоги боржнику ДПІ
дотримана, оскільки боржнику були
надіслані податкові вимоги від 08.01.2004
року та від 09.03.2004 року. Представник
позивача вважає, що надіслання однієї
вимоги коли б вона не була направлена
боржнику може використовуватися
податковою інспекцією для стягнення
всіх наступних боргів платника
податку.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був повідомлений про день, час
та місце судового засідання належним
чином та своєчасно, про причини неявки
суд не повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутністю до суду не надав.
Суд вважав за можливе розглянути
справу за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та
проаналізувавши надані ним докази у їх
сукупності, судом встановлено, що ФОП
ОСОБА_1 зареєстрований 06.05.2000 року, на
облік в ОДПІ взятий06.05.2000 року за №38
(а.с.5-9).

Згідно зі ст. 16 ПК України платник
податків зобов'язаний, зокрема,
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 54.1 ст.54 встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений Податком Кодексом строк,
а також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання відповідно до
пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України є
податковим боргом платника податків.

Судом встановлено, що відповідачем
20.11.2013 року подана податкова декларація
з податку на додану вартість за
листопад 2013 року, згідно якої ним
визначені податкові зобов'язання по
даному податку у 963 гривен (а.с.18-19).

Згідно облікової картки та довідці
ОДПІ відповідач не сплачував узгоджену
суму податкового зобов'язання, у
зв'язку з чим станом 05.06.2014 року у нього
наявна податкова заборгованість по
податку на додану вартість 1403,66 грн.,
частина якого стягнута постановою суду
(а.с.11-17).

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що станом на станом 05.06.2014
року у відповідача наявна
заборгованість по податку на додану
вартість, яка не сплачена відповідачем
та не стягнута у судовому порядку.

Проте незважаючи на встановлення
наявного у відповідача податкового
боргу, суд вважає, що позовні вимоги
позивача про стягнення вказаного
податкового боргу задоволенню не
підлягають. При цьому суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України

Пунктом 87.11 ст.87 ПК України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи.

Порядок стягнення податкового боргу
встановлений ст.95-99 ПК України.

Згідно з п. 95.2 ст.95 ПК України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Таким чином, право на стягнення коштів
у рахунок погашення податкового боргу
виникає у контролюючого органу
виключно на наступний день після
закінчення 60 днів з дня надіслання
платником податкові податків
податкової вимоги та в межах строку
давності.

Позивач посилається як на підставу
звернення до суду з даним позовом
надіслання відповідачу податкових
вимог від 08.01.2004 року №1/9 про погашення
наявного боргу станом на 31.12.2003 року у
сумі 90,97грн. та від 09.03.2004 року 2/286 про
погашення наявного боргу станом на
05.03.2004 року у сумі 254,97грн. (а.с.20-21).

Судом достовірно встановлено, що
позивач просить стягнути з відповідача
податковий борг по податку на додану
вартість, якій виник у нього у зв'язку з
самостійно визначеними податковими
зобов'язаннями по декларації за
листопад 2013 року, проте позивачем не
доведено, що борг відповідача по
податку на додану вартість
збільшувався з часу направлення йому
податкових вимог від 08.01.2004 року №1/9 та
від 09.03.2004 року 2/286, надавши до суду
копії облікових карток відповідача з
31.12.2011 року та зазначивши що надати
облікові картки з листопада 2003 року не
є можливим в зв'язку з пошкодженням
файлів серверу Котовської ОДПІ та
втратою всієї архівної бази ТАХ
(а.с.52-53).

Крім того, суд вважає взагалі
неспроможним надання позивачем в
обґрунтування своїх вимог та права на
звернення до суду щодо стягнення
вказаного в позові податкового боргу
податкових вимог від 08.01.2004 року №1/9 та
від 09.03.2004 року 2/286№1/1317, які не можуть
бути доказами обставин дотримання
податковим органом порядку стягнення
податкового боргу. При цьому ці вимоги
не можуть бути використані і у
розумінні п.59.5 ст.59 ПК України, якою
встановлено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, оскільки податковий борг, якій
позивач просить стягнути з відповідача
виник за інший податковий період. Таким
чином, податковий борг, якій визначений
в податкових вимогах, не міг
збільшуватися у розумінні п.59.5 ст.59 ПК
України. При цьому суд враховує також,
що ст.102 ПК України встановлений строк
примусового стягнення податкового
боргу 1095 днів з дня виникнення
податкового боргу, а тому на думку суду,
податкові вимоги від 05.12.2005 року та від
12.01.2006 року не можуть мати будь-якого
правового значення.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

З урахуванням встановлених фактів, суд
вважає, що на час розгляду справи
відсутні підстави для задоволення
позову, оскільки позивач діяв не на
підставі та у спосіб передбачений
законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову Котовської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи-підприємства
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
податку на додану вартість у сумі 963
гривни.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС
України.

Суддя
Катаєва Е.В.

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову Котовської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи-підприємства
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
податку на додану вартість у сумі 963
гривни.

16 липня 2014 року.