Справа № 812/3718/14
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/3718/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Смішлива Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Новоайдарському районі
Луганської області до Відділу
державної виконавчої служби
Новоайдарського районного управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області (далі - позивач) до Відділу
державної виконавчої служби
Новоайдарського районного управління
юстиції (далі - ВДВС Новоайдарського
РУЮ) про визнання протиправною
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Новоайдарського
районного управління юстиції щодо
непроведення виконавчих дій у ВП №
39416857 та № 39332219 та зобов'язати
відповідача здійснити виконавчі дії,
згідно вимог Закону України «Про
виконавче провадження» з примусового
виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-349/у від 03.05.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
4572,42 грн. та вимоги № Ф-448/у від 05.06.2013 про
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
1194,03 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що 03.05.2013 та 05.06.2013 УПФУ
в Новоайдарському районі Луганської
області прийнято вимоги № Ф-349/у щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
4572,42 грн. та № Ф-448/у від про стягнення з
ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі 1194,03 грн.
Вказані вимоги подані відповідачу по
справі 28.05.2013 за № 3696/08-08 та 18.07.2013 за №
4711/08-08 для відкриття виконавчих
проваджень.

Постановами ВДВС Новайдарського РУЮ
від 28.05.2013 та від 18.07.2013 відкрито
виконавчі провадження № 39416857 про
примусове виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-349/у від 03.05.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
4572,42 грн., та № 39332219 про примусове
виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-448/у від 05.06.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
1194,03 грн.

19 травня 2014 року представником УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області проведено ознайомлення зі
станом реалізації вищезазначених
виконавчих проваджень, результати
якого викладені в протоколі
ознайомлення від 19.05.2014, та яким
встановлено, що 20.08.2013 державним
виконавцем направлено запити до МРЕВ
(ВДАІ) та до БТІ стосовно наявності у
боржника транспортних засобів та
нерухомого майна. Також державним
виконавцем викликано до відділу ДВС
ОСОБА_1

За період з 20.08.2013 по теперішній час
ВДВС Новайдарського РУЮ не вчинено
жодних дій у ВП № 39416857 та № 39332219 щодо
примусового стягнення з ОСОБА_1
заборгованості по вимогам УПФУ у
Новайдарському районі Луганської
області № Ф-349/у від 03.05.2013 та № Ф-448/у від
05.06.2013

Таким чином, позивач вважає
бездіяльність Відділу Державної
виконавчої служби Новоайдарського
районного управління юстиції такою, що
порушує його права та законні інтереси,
оскільки відповідно до ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Бездіяльність
відповідача наносить Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області значну шкоду.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, у позовній заяві
просив розглядати справу без участі
свого представника.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, причини неявки
суду не повідомив, заперечення проти
позову, а також витребувані судом
докази не надав, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Враховуючи пасивну поведінку
відповідача - суб'єкта владних
повноважень щодо невиконання ухвали
суду в частині витребування доказів, а
також беручи до уваги скорочений
термін розгляду даної категорії справ
суд вважає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до пункту 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи положення статті 128 КАС
України суд вважає за можливе
розглянути дану справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов
до такого.

Судом встановлено, що 03.05.2013 та 05.06.2013
УПФУ в Новоайдарському районі
Луганської області прийнято вимоги №
Ф-349/у щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1
боргу у розмірі 4572,42 грн. та № Ф-448/у від
про стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у
розмірі 1194,03 грн. Вказані вимоги подані
відповідачу по справі 28.05.2013 за № 3696/08-08
та 18.07.2013 за № 4711/08-08 для відкриття
виконавчих проваджень (а.с.13,15).

Постановами ВДВС Новайдарського РУЮ
від 28.05.2013 та від 18.07.2013 відкрито
виконавчі провадження № 39416857 про
примусове виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-349/у від 03.05.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
4572,42 грн., та № 39332219 про примусове
виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-448/у від 05.06.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
1194,03 грн. (а.с.12,14).

19 травня 2014 року представником УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області проведено ознайомлення зі
станом реалізації виконавчих
проваджень № 39416857 про примусове
виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-349/у від 03.05.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
4572,42 грн., та № 39332219 про примусове
виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-448/у від 05.06.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
1194,03 грн.

Враховуючи, що відповідачем, який є
суб'єктом владних повноважень та на
якого покладено обов'язок доведення
перед судом правомірність своїх дій,
вимоги ухвали суду від 23.06.2014 щодо
надання суду виконавчих проваджень ВП
№ 39416857 та ВП № 39332219 не виконано,
жодного доказу суду не надано, суд
виходить з наявних у справі доказів.

З протоколу про ознайомлення із
зазначеними виконавчими провадженнями
19.05.2014 вбачається, що 20.08.2013 державним
виконавцем направлено запити до МРЕВ
(ВДАІ) та до БТІ стосовно наявності у
боржника транспортних засобів та
нерухомого майна. Відповіді на запити
державного виконавця не надходили.
Також державним виконавцем викликано
до відділу ДВС ОСОБА_1 (а.с.4,11).

Протокол про ознайомлення з виконавчим
провадженням підписаний також
державним виконавцем без заперечень, у
зв'язку з чим суд вважає, що вказаний
протокол містить достовірну
інформацію про здійснені виконавчі
дії.

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених позовних вимог та
оцінюючи обґрунтованість заперечень
відповідача, суд виходить з такого.

Відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби (частина 3 статті 181
КАС України). Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені
Законом України від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про
виконавче провадження". (далі - Закон №
606)

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 606
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.11 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Частиною 2 статті 4 Закону № 606
передбачено, що державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку
передбаченому законом.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок по примусовому
виконанню рішень.

Підпунктом 3 п.3 ст.11 Закону № 606
встановлено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.

Як вбачається з приписів пп.10 п. 3 ст. 11
Закону № 606 державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право звертатися до
суду з поданням про розшук боржника -
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання.

Згідно пп.11 п. 3 ст.11 Закону № 606
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право викликати фізичних осіб,
посадових осіб з приводу виконавчих
документів, що знаходяться у
виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ.

Нормами пп.18 п.3 ст.11 вказаного Закону
передбачено, що у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Частинами 1-2 ст. 30 Закону № 606
передбачено, що державний виконавець
провадить виконавчі дії з виконання
рішення до завершення виконавчого
провадження у встановленому
вищевказаним Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження -
згідно із статтею 49 вищевказаного
Закону;

- повернення виконавчого документа
стягувачу - згідно із статтею 47
вищевказаного Закону;

- повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадовій особі),
який його видав, - згідно із статтею 48
цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Статтею 32 Закону № 606, встановлено, що
заходами примусового виконання рішень
є: 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Інформація, яка міститься у протоколі
про ознайомлення із виконавчими
провадженнями № 39416857 та № 39332219
свідчить про те, що державним
виконавцем лише час від часу
вчиняються певні дії, які фактично
зведено до направлення запитів з метою
зясування майнового стану боржника.
При цьому надходження відповідей на
них виконавець не контролює. Виходи за
адресою реєстрації боржника не
здійснюються взагалі. Виклик про явку
до відділу ДВС направлено лише раз.
Матеріали виконавчого провадження не
містять інформації про банківські
рахунки боржника, звернення виконавця
з поданням про про примусове
проникнення до житла боржника, з метою
опису й арешту майна боржника для
повного та своєчасного виконання
рішення суду, а також проведення інших
дій, передбачених Законом № 606.

Відповідно до статті 4 Закону № 606 та з
метою вдосконалення порядку взаємодії
органів державної виконавчої служби та
органів державної податкової служби та
забезпечення належного виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) і спрощення процедури
забезпечення державних виконавців
інформацією про номери рахунків
юридичних осіб та/або фізичних осіб -
підприємців, джерела доходів фізичних
осіб, наказом Міністерства фінансів
України та Міністерства юстиції
України від 23.12.2011 № 1701/3578/5 затверджено
Порядок надання інформації Державною
податковою службою України на запити
органів державної виконавчої служби.

Цей Порядок визначає загальні правила
надання Державною податковою службою
України органам державної виконавчої
служби інформації про номери рахунків
боржників - юридичних осіб та/або
фізичних осіб - підприємців, яку
отримують органи державної податкової
служби від банківських та інших
установ, та джерела отримання доходів
боржників - фізичних осіб і передають
на запити органів державної виконавчої
служби.

Органи державної виконавчої служби
подають запити до Державної податкової
служби України через державне
підприємство "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України.

Відповіді на запити органів державної
виконавчої служби надаються Державною
податковою службою України через
державне підприємство "Інформаційний
центр" Міністерства юстиції України.

Суд вважає, що бездіяльність - це певна
форма поведінки особи, яка полягає у
невиконанні нею дій, яка вона повинна
була і могла виконувати, відповідно до
покладених на неї посадових обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що
виконавчі провадження виконавчими
провадженнями № 39416857 та № 39332219
відкриті 28.05.2013 та 18.07.2013 відповідно та
на момент ознайомлення позивача з
матеріалами виконавчого провадження
станом на 19.05.2014, окрім запитів,
датованих 2013 роком та одного виклику
боржника, не містить даних про вчинення
державним виконавцем жодних інших дій,
спрямованих на виконання судового
рішення. Зазначені обставини не
спростовуються відповідачем.

Тобто, на час звернення позивача до
суду з позовом в порушення вимог статті
11, ч. 1 ст. 27 Закону № 606, після спливу
семиденного строку добровільного
виконання боржником рішення суду,
державний виконавець не вжив заходів
примусового виконання рішення
неупереджено, своєчасно та повно,
зокрема, не входив до його приміщень і
сховищ з метою перевірки майнового
стану, не отримав інформацію від ДПА
про наявні розрахункові рахунки
боржника, не звертався до суду за
встановленням тимчасового обмеження в
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

З огляду на зазначене позовні вимоги
щодо визнання бездіяльності
відповідача протиправною суд вважає
обґрунтованими.

Щодо вимог Управління Пенсійного фонду
України в Новаойдарському районі
Луганської області про зобов'язання
відповідача виконати виконавчі дії,
передбачені ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», суд вважає
такі вимоги необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки права державного виконавця,
передбачені частиною 3 статті 11 Закону
№ 606, є дискреційними та не можуть
тлумачитись як безумовні обов'язки, а
суд не повноважний втручатись у
порядок проведення виконавчого
провадження і не вправі зобов'язувати
посадових осіб державної виконавчої
служби до вчинення тих дій, які згідно
із Законом № 606 можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною особою державної
виконавчої служби.

Повноваження Відділу державної
виконавчої служби Новоайдарського
районного управління юстиції, у тому
числі щодо дій, спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб),
визначені Законом № 606, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, і додаткового
підтвердження судовим рішенням не
потребують.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою регламентовано, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості, та частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, суд вважає, що відповідач
як суб'єкт владних повноважень, на
якого частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій та рішень, не
довів суду правомірність своїх дій та
рішення, що є підставою для часткового
задоволенні позовних вимог, в частині
визнання бездіяльності відповідача
протиправною.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17, 18, 94, 158-163, 167, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Новоайдарському районі
Луганської області задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Новоайдарського районного управління
юстиції при виконанні виконавчих
проваджень № 39416857 від 28.05.2013 з
примусового виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-349/у від 03.05.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
4572,42 грн., та № 39332219 від 18.07.2013 з
примусового виконання вимоги УПФУ в
Новоайдарському районі Луганської
області № Ф-448/у від 05.06.2013 щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_1 боргу у розмірі
1194,03 грн.

В іншій частині позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області
відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Т.В. Смішлива