Справа № 803/304/14
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 р.

Справа № 876/3950/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

з участю представника позивача Губар
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клесівські Граніти»
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року у адміністративній справі
№803/304/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Клесівські Граніти» до Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним наказу,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клесівські граніти»
звернулося з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним наказу від 10
лютого 2014 року №137 про проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки позивача.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 14.03.2014 р. в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подана
апеляційна скарга, в які вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права та невірним
встановленням обставину справі.
Зокрема вказує на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм Податкового кодексу України та
вказує на те, що в запиті не було
конкретизовано недостовірність даних
та відповідну декларацію, в якій вони
виявлені, не було конкретизовано, по
якому саме контрагенту виявлено
розбіжності. Однак, позивачем протягом
десяти робочих днів були надані
пояснення та їх документальні
підтвердження. Просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи, представник апелянта
апеляційну скаргу підтримав з підстав
вказаних у скарзі, просив постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Відповідач в судове засідання участь у
повноваженого представника не
забезпечив, хоча належним чином був
повідомлений про дату судового
засівання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України неприбуття в судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. ТзОВ
«Клесівські граніти» зареєстроване як
юридична особа, перебуває на обліку у
ДПІ у м. Рівному Рівненської області, є
платником податку на додану вартість,
що підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, довідкою
ДПІ у м. Рівному про взяття на облік
платника податків, свідоцтвом про
реєстрацію платника податку на додану
вартість.

ДПІ у м. Рівному під час здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів з
інформаційних баз Міністерства
доходів і зборів України по ТзОВ
«Клесівські граніти» виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях з податку на
прибуток та податку на додану вартість
за період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року,
зокрема, встановлено розбіжність між
задекларованими обсягами продажу та
доходами від продажу товарів (робіт,
послуг).

Згідно податкової декларації ТзОВ
«Клесівські граніти» з податку на
прибуток підприємства за 1 квартал 2012
року, поданої 10.05.2012 року, доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування (рядок 01 декларації),
становлять 8244,00 грн. Відповідно до
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік, доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, становлять 25027703,00 грн.
Таким чином, згідно податкової
звітності ТзОВ «Клесівські граніти» за
період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року
задекларовано доходи, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування
на суму 25019459,00 грн.

Згідно податкової звітності ТзОВ
«Клесівські граніти» по податку на
додану вартість за період з 01.04.2012 року
по 31.12.2012 року позивачем задекларовано
обсяг постачання (рядок 6 декларації з
податку на додану вартість) на загальну
суму 29686465,00 грн., в тому числі: за
квітень 2012 року в сумі 1979469,00 грн.; за
травень 2012 року в сумі 2857693,00 грн.; за
червень 2012 року в сумі 1955303,00 грн.; за
липень 2012 року в сумі 1982663,00 грн.; за
серпень 2012 року в сумі 2898191,00 грн.; за
вересень 2012 року в сумі 2453234,00 грн.; за
жовтень 2012 року в сумі 3458883,00 грн.;за
листопад 2012 року в сумі 10024084,00 грн.; за
грудень 2012 року в сумі 2076345,00 грн.

Податковий орган встановив
розбіжність між обсягами продажу,
задекларованими у податковій
звітності з податку на додану вартість,
та доходами від продажу товарів (робіт,
послуг), задекларованими у деклараціях
з податку на прибуток, яка становить
4667006,00 грн. (29686465,00 - 25019459,00 = 4667006,00).

На виконання повноважень, визначених
підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 статті 20,
пункту 73.3 статті 73 ПК України, 16 січня
2014 року ДПІ у м.Рівному на адресу ТзОВ
«Клесівські граніти» сформовано запит
№593/17-16-22-01 про надання письмового
пояснення та завірених належним чином
копій всіх первинних документів, що
підтверджують здійснення операцій у
період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року, та
пояснюють наявність розбіжності між
обсягами продажу, задекларованими з
податку на додану вартість, та доходами
від продажу товарів (робіт, послуг),
задекларованими в деклараціях з
податку на прибуток.

На вказаний запит позивач 31.01.2014 року
надіслав на адресу ДПІ у м. Рівному
відповідь за №31.01-1, в якій зазначив, що
розбіжності в поданих деклараціях з
податку на прибуток та деклараціях з
податку на додану вартість за період з
01.04.2012 року по 31.12.2012 року виникли через
отримані аванси, які не включаються або
не повністю включаються до валових
доходів, тобто по яких не було
відвантаження товару або таке
відвантаження було частковим. Позивач
у даній відповіді надав пояснення щодо
отриманих в 2012 році авансових платежів
по взаємовідносинах з ТзОВ
«Запад-Транзіт», ПАТ «Ковельсільмаш»
та надав відповідне документальне
підтвердження.

Наказом в.о.начальника ДПІ у м. Рівному
від 10 лютого 2014 року №137 призначено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТзОВ «Клесівські граніти» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року. У
зазначеному наказі, як на підставу його
прийняття, контролюючий орган
посилається на п.п.78.1.4 п.78.1ст.78 ПК
України: у зв'язку з ненаданням ТзОВ
«Клесівські граніти» пояснення та
документального підтвердження на
письмовий запит ДПІ у м. Рівному від
16.01.2014 року за №593/17-16-22-01 щодо
господарських операцій, які були
здійснені позивачем за період з 01.04.2012
року по 31.12.2012 року.

Суд першої інстанції в задоволенні
позову відмовив з тих підстав, що ДПІ в
м. Рівному при прийнятті наказу про
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки ТзОВ
«Клесівські граніти» діяла в межах
визначених повноважень, у встановлений
законодавством спосіб та відповідно до
закону.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх вірними, такими,
що відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 ПК України контролюючі органи
мають право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п. 75.1 статті 75 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Підстави проведення документальних
позапланових перевірок визначаються
статтею 78 ПК України.

Документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється, зокрема, у разі
виявлення недостовірності даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначено виявлену
недостовірність даних та відповідну
декларацію протягом 10 робочих днів з
дня отримання запиту (пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК
України).

Відповідно до підпунктів 20.1.2, 20.1.6
пункту 20.1 статті 20 ПК України
контролюючі органи мають право для
здійснення функцій, визначених
законом, отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, усіх форм власності у
порядку, визначеному законодавством,
довідки, копії документів, засвідчені
підписом платника або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності), про фінансово-господарську
діяльність, отримані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, зборів, платежів, про
дотримання вимог законодавства,
здійснення контролю за яким покладено
на контролюючі органи, а також
фінансову і статистичну звітність у
порядку та на підставах, визначених
законом; запитувати та вивчати під час
проведення перевірок первинні
документи, що використовуються в
бухгалтерському обліку, регістри,
фінансову, статистичну та іншу
звітність, пов'язану з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів,
виконанням вимог законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК України
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження. Такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) контролюючого органу і
повинен містити перелік інформації,
яка запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту. Однією з підстав
надсилання платнику податків або іншим
суб'єктам інформаційних відносин
письмового запиту про подання
інформації є виявлена недостовірність
даних, що містяться у податкових
деклараціях, поданих платником
податків.

Водночас відповідно до п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16
ПК України платник податків
зобов'язаний подавати на належним
чином оформлену письмову вимогу
контролюючих органів (у випадках,
визначених законодавством) документи з
обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування (податкових
зобов'язань), первинні документи,
регістри бухгалтерського обліку,
фінансову звітність, інші документи,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податків та зборів. У письмовій вимозі
обов'язково зазначаються конкретний
перелік документів, які повинен надати
платник податків, та підстави для їх
надання.

Порядок періодичного подання
інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року №1245, визначає
процедуру періодичного подання
органам державної податкової служби
суб'єктами інформаційних відносин або
подання за письмовим запитом таких
органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 9 зазначеного
Порядку органи державної податкової
служби мають право звернутися до
суб'єктів інформаційних відносин із
письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
документального підтвердження такої
інформації. В окремих випадках
зазначений запит може надсилатися з
використанням засобів
телекомунікаційного зв'язку з
накладенням електронного цифрового
підпису органу державної податкової
служби.

З наданих позивачем відповідачу
пояснень та документів не вбачається,
що позивач у повному обсязі виконав
вимогу відповідача, тобто надав повну
відповідь на запит, оскільки ним не
було надано пояснень та
документального підтвердження на усі
поставлені у письмовій вимозі питання.
Фактично позивач на власний розсуд
визначив обсяг необхідної інформації,
яку вважав за потрібне надати
податковому органу.

У зв'язку із наведеним колегія суддів
апеляційного суду погоджується з
висновком про те, що неповне надання
платником податків інформації на
письмовий запит контролюючого органу
надає право останньому на проведення
документальної позапланової
перевірки, оскільки за таких обставин
контролюючий орган позбавлений
можливості виконання покладених на
нього функцій, а під час проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки платника податків
контролюючим органом підтверджується
або спростовується інформація про
можливі порушення податкового
законодавства - встановлюються факти
наявності або відсутності порушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Представлені відповідачем на
заперечення позовних вимог докази у
своїй сукупності не дають підстав
вважати що рішення відповідача є
протиправним, а натомість вказують на
те, що прийняте відповідачем рішення є
обґрунтованим та прийнятим з
дотриманням вимог законів України, в
межах повноважень та спосіб,
передбачений чинним законодавством
України та підстав для його скасування
не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Що стосується доводів апелянта про те,
що в запиті відповідача не було
конкретизовано недостовірність даних
та відповідну декларацію, в якій вони
виявлені, не конкретизовано, по якому
саме контрагенту виявлено розбіжності,
то колегія суддів апеляційного суду
вважає, що такі доводи є невірними та
безпідставним, оскільки запит
відповідає вимогам п.73.3 ст.73 ПК України
та містить детальний перелік
інформації, яка запитується, перелік
документів, що підтверджують
запитувану інформацію, а також
підстави для надіслання такого запиту.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Клесівські Граніти» - залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 14
березня 2014 року у адміністративній
справі №803/304/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 15.07.2014 р.