Справа № 803/1326/14
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Справа № 803/1326/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового
боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області (далі -
Луцька ОДПІ, позивач) звернулася з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в розмірі 36550,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач зареєстрований суб'єктом
господарювання, взятий на податковий
облік, зобов'язаний сплачувати податки
та збори в строки та у розмірах,
встановлених Податковим кодексом
України (далі - ПК України). Станом на
16.05.2014 року за відповідачем рахується
податковий борг зі сплати штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки в загальній
сумі 36550,00 грн. Позивачем відповідачу
була надіслана податкова вимога № 1363-25
від 10.04.2014 року, проте вказані заходи не
спричинили погашення податкового
боргу відповідачем.

Позивач просить стягнути з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 податковий
борг у розмірі 36550,00 грн.

До судового засідання, призначеного на
14:30 15.07.2014 року, представник позивача
подала до суду письмове клопотання про
розгляд справи за її відсутності (а. с.
28).

Відповідач в судове засідання не
прибув, при цьому повістка, яка
надіслана рекомендованою
кореспонденцією за адресою місця
проживання, яка зазначена у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а. с. 6-7), не
була вручена відповідачу з незалежних
від суду причин (а. с. 21), а тому
відповідно до частини одинадцятої
статті 35 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України) слід
вважати, що така повістка вручена
належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті
122 КАС України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Згідно із частиною четвертою статті 128
КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Відповідно до
частини шостої статті 128 КАС України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта. Як передбачено частиною
першою статті 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове
засідання особи, які беруть участь у
справі, не прибули (при цьому, від
представника позивача надійшла заява
про розгляд справи за її відсутності),
що не перешкоджає судовому розгляду, а
дану справу можливо розглянути і
вирішити на основі наявних матеріалів,
тому судовий розгляд справи здійснено
в порядку письмового провадження, без
фіксування адміністративного процесу
технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, правовий статус
якого підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців №
18562185 від 22.04.2014 року (а. с. 6-7), перебуває
на обліку як платник податків у Луцькій
ОДПІ, що підтверджується довідкою про
взяття на облік платника податків
(форма № 4-ОПП) № 640 від 19.05.2014 року
(а. с. 8).

Станом на 16.05.2014 року за відповідачем
рахується податковий борг зі штрафних
(фінансових) санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки у
загальній сумі 36550,00 грн., про що
зазначено Луцькою ОДПІ у розрахунку
сум податкового боргу (а. с. 4) та у
довідці про наявність заборгованості
по платежах до бюджету (а. с. 5),
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника (а. с. 9).

Як слідує із матеріалів справи,
податковий борг зі сплати штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки виник через
несплату відповідачем штрафних
(фінансових) санкцій, застосованих до
відповідача рішенням Луцької ОДПІ №
від 23.11.2010 року, та яке було
оскаржено в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
у справі № 2а-3457/10/0370 за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 23.11.2010 року №
адміністративний позов задоволено
повністю.

Проте, постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29.01.2014 року постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
28.12.2010 року у справі № 2а-3457/10/0370
скасовано та прийнято нову, якою у
задоволенні позову відмовлено (а. с.
13-14).

Згідно із пунктом 56.18 статті 56 ПК
України при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, грошове зобов'язання у
сумі 36550,00 грн., визначене рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 23.11.2010 року № , слід
вважати узгодженим з дня набрання
законної сили постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29.01.2014 року.

Судом також встановлено, що позивачем
відповідно до статті 59 ПК України
відповідачу була надіслана податкова
вимога № 1363-25 від 10.04.2014 року про сплату
податкового боргу з штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 36550,00 грн. (а.
с. 10-11).

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті
36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України
передбачено, що платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом; податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом; виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 ПК України визначено, що податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання; грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Отже, оскільки за відповідачем
рахується податковий борг, щодо
наявності та розміру якого
відповідачем не подано до суду
письмових заперечень та не надано
доказів його сплати, тому позовні
вимоги підлягають до задоволення
шляхом прийняття постанови про
стягнення з відповідача податкового
боргу у розмірі 36550,00 грн.

Керуючись статтями 41, 122, 128, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, податковий номер
НОМЕР_2) на користь держави податковий
борг у розмірі 36550 гривень 00 копійок
(тридцять шість тисяч п'ятсот п'ятдесят
гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх