Справа № 2а-4620/08/0970
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м. Київ
К/9991/50356/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Івано-Франківської митниці на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2011

у справі № 2а-4620/08/0970

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Бусел-Прикарпаття"

до Івано-Франківської
митниці

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Бусел-Прикарпаття"
звернулось до Івано-Франківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Івано-

Франківської митниці про скасування
податкового повідомлення форми "Р" № 6
від 09.07.2008 та податкове повідомлення
форми "Р" № 7 від 09.07.2008.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
29.04.2009 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2011
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
29.04.2009 скасовано, прийнято нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено,
визнано протиправними і скасовано
податкові повідомлення форми "Р" № 6 від
09.07.2008 та форми "Р" № 7 від 09.07.2008.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції відповідач
оскаржив її в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду апеляційної інстанції
та залишити в силі постанову суду
першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судом апеляційної інстанції при
вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем здійснено
планову перевірку стану дотримання
позивачем законодавства України з
питань митної справи за період з 01.10.2006
по 31.03.2008 та складено акт №
0005/8/206000000/ від 12.06.2008.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення форми "Р": № 6 від 09.07.2008,
яким визначено позивачу податкове
зобов'язання з ввізного мита в сумі 21526,
71 грн.; № 7 від 09.07.2008, яким визначено
позивачу податкове зобов'язання по
податку на додану вартість в сумі 36831, 33
грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог абз.2 п. 5 ст.267 Митного
кодексу України у частині повноти
визначення митної вартості внаслідок
заниження сум витрат на
транспортування до митної території
України на 108309, 61 грн., що призвело до
недоборів митних платежів, а саме:
митних зборів 215, 83 грн.; мита 14351, 14 грн.;
податку на додану вартість 24554, 22 грн.

Пунктом 2 статті 1 Митного кодексу
України визначено, що ввезення товарів
і транспортних засобів на митну
територію України, вивезення товарів і
транспортних засобів за межі митної
території України - це сукупність дій,
пов'язаних із переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України у відповідному
напрямку.

Згідно з пунктами 23, 35 статті 1 МК
України переміщенням товарів через
митний кордон України у вантажних
відправленнях є переміщення товарів
через митний кордон України при
здійсненні експортно-імпортних
операцій, а також інших операцій,
пов'язаних із ввезенням товарів на
митну територію України, вивезення
товарів за межі митної території
України або переміщенням їх митною
територією України транзитом. При
переміщенні товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях оформляється вантажна
митна декларація. Пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України - це дозвіл митного
органу на переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43
МК України товари і транспорті засоби
перебувають під митним контролем з
моменту його початку і до закінчення
згідно з заявленим митним режимом. У
разі ввезення на митну територію
України товарів і транспортних засобів
митний контроль розпочинається з
моменту перетинання ними митного
кордону України.

При визначенні митної вартості до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари,
додаються подальші витрати, якщо вони
не включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, зокрема,
витрати на транспортування оцінюваних
товарів до аеропорту, порту або іншого
місця ввезення на митну територію
України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що суми витрат від місця
завантаження до кордону складають 200
дол. США (період з 01.10.2006 по 23.11.2007) та 250
дол. США (період з 19.12.2007 по 26.03.2008); до
вказаних витрат включаються витрати на
паливно-мастильні матеріали (на 331 км)
та витрати на утримання водія на один
день перебування в Польщі.

Суми витрат від кордону України
до місця розвантаження (розмитнення)
складають 200 та 250 дол. США та
включаються витрати на
паливно-мастильні матеріали від
кордону України до місця розвантаження
(на 213 км), від місця розвантаження до
кордону України (повернення автомобіля
на 213 км) та витрати на утримання водія
на два дні перебування в Україні.

Положеннями частини 1 статті 267
Митного кодексу України встановлено,
що митною вартістю за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються, є
вартість операції, тобто ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби відповідно до частини другої
цієї статті. Ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або які повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
на користь продавця та/або на користь
продавця через третіх осіб, та/або на
пов'язаних з продавцем осіб.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 вказаної
статті, при визначенні митної вартості
до ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари,
додаються подальші витрати, якщо вони
не включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, зокрема,
витрати на транспортування оцінюваних
товарів до аеропорту, порту або іншого
місця ввезення на митну територію
України.

Колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду апеляційної інстанції стосовно
того, що приймаючи митні декларації та
пропускаючи імпортовані товари на
митну територію України, погоджувався
з відомостями щодо визначення митної
вартості товарів, а тому відповідач не
мав підстав для прийняття оспорюваних
податкових повідомлень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Івано-Франківської митниці на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2011 у
справі № 2а-4620/08/0970 слід відхилити, а
судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Івано-Франківської митниці відхилити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.06.2011 у
справі № 2а-4620/08/0970 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко