Справа № 761/17223/14-а
Суддя: Волокітіна Н. Б.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/468/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві Грабовської Ліліани
Володимирівни про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому просить скасувати
постанову заступника начальника ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві Грабовської Л.В. від 30.05.2014 року
по справі про адміністративне
правопорушення за ч. 4 ст. 165-1 КпАП
України відносно ОСОБА_1 відповідно до
якої на останню накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 грн., оскільки
постанова була прийнята з порушенням
всебічного, повного і об'єктивного
з'ясування обставин справи.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
вважає оскаржувану постанову законною,
а вимоги позивача необґрунтованими.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

29.05.2014 року старшим державним
інспектором ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
Савгирою Я.С. був складений протокол
відносно головного бухгалтера
Державного підприємства «Управління
капітального будівництва Національної
академії медичних наук України» ОСОБА_1
за порушення ч.4 ст.. 165-1 КУпАП, а саме: за
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою заступника начальника ДПІ
у Шевченківському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві Грабовської Л.В. від 30.05.2014
року ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 4 ст. 165-1 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 грн.

Частина 4 ст. 165-1 КУпАП передбачає
відповідальність за несплату або
несвоєчасну сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, у тому
числі авансових платежів, у сумі більше
трьохсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до статуту Державного
підприємства «Управління капітального
будівництва Національної академії
медичних наук України» підприємство
створено з метою виконання функції
замовника будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту
об'єктів Уповноваженого органу
управління, наукових установ та інших
установ, що відноситься до його
відання, планування, організації та
контролю за здійснення робіт на
зазначених об'єктах, а також придбання
та обслуговування обладнання.

Отже, виконання робіт з будівництва,
реконструкції, капітального ремонту та
придбання обладнання для об'єктів, які
перебувають у віданні Національної
академії медичних наук України
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Також судом встановлено, що
підтверджується доказами, які надані
позивачем, згідно плану асигнувань
загального фонду бюджету на 2013 рік за
бюджетною програмою «Будівництво,
реконструкція, капітальний ремонт та
придбання обладнання для об'єктів, що
відносяться до сфери управління
Національної академії медичних наук
України» підприємству були
передбачені кошти в сумі 154094300 грн.,
проте за підсумками 2013 року реальне
фінансування склало лише 19366297 грн.

Таким чином, зменшення видатків на
виконання вказаної програми призвело
до зменшення відрахувань коштів на
покриття витрат з утримання
підприємства.

Протягом 2013 року нарахування
заробітної плати працівникам
підприємства відбувалось в повному
обсязі згідно із штатним розкладом. В
результаті загальна заборгованість по
сплаті єдиного соціального внеску
склала 224432,78 грн., з яких 74867,36 грн. було
погашено у грудні 2013 року.

На 2014 рік підприємству були
призначені бюджетні кошти в сумі 3074680
грн., однак змінами до кошторису
вказана сума була анульована. Через
вказані обставини протягом
січня-березня 2014 року на підприємстві
відбулось масове скорочення
чисельності працівників, у тому числі і
директора. На даний час на підприємстві
залишились два працівника: головний
бухгалтер та в.о. директора.

З березня 2014 року заборгованість по
сплаті єдиного соціального внеску
зменшилась ще на суму 74337,43 грн і станом
на 26.05.2014 року становила 115648,47 грн.

Отже, суб'єктивна сторона
правопорушення, передбаченого ст.. 165-1
КУпАП, характеризується наявністю вини
як у формі умислу так і у формі
необережності.

Разом з тим, суд дослідивши докази та
всі обставини справи, прийшов до
висновку, що заборгованість по сплаті
єдиного внеску виникла з незалежних
від керівництва підприємства обставин.

За змістом ст.. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначених
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків.

Не дивлячись, що в розумінні
вищенаведеної норми ст.. 251 КУпАП
пояснення особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності є
доказами, в постанові про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності не надано жодної
оцінки поясненням позивача.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, жодних доказів, які б
спростовували доводи позивача
представником відповідача надано не
було.

Суд, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, приходить до
висновку, що позовні вимоги є такими, що
ґрунтуються на вимогах закону, а тому
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. 165-1 КУпАП, ст.ст. 11, 69, 70,
71, 160-163, 167, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову заступника
начальника Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві Грабовської Ліліани
Володимирівни серія Р № 015353 від 30
травня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення за ч. 4
ст. 165-1 КпАП України відносно ОСОБА_1
відповідно до якої на останню
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя