Справа № 644/4684/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2014 р.Справа № 644/4684/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Філатова Ю.М. , Калиновського
В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 23.05.2014р. по справі №
644/4684/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Харківській області

про визнання постанови незаконною та
визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

21.05.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернулась
до суду із адміністративним позовом до
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Харківській
області, в якому просить:

- визнати незаконними дії старшого
державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ
Дерябіна І.В. щодо оформлення ним
заднім числом у ВП 41591699 Постанов від
20.01.2014 року про відкриття виконавчого
провадження, яка знаходиться в ЄДРВП,
від 21.01.2014 року про відкриття
виконавчого провадження, від 21.01.2014
року про виправлення описки, та
скасувати вказані постанови;

- визнати незаконними дії Дерябіна І.В.
та Цимбала С.В. щодо оформлення
постанови від 08.05.2014 року про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій як такі, що суперечать
положенням ст.25 та 41 ЗУ «Про виконавче
провадження», та скасувати означену
постанову як таку, яка оформлена з
порушенням вимог ЗУ «Про виконавче
провадження»;

- скасувати постанову старшого
державного виконавця Дерябіна І.В. від
13.05.2014 року про закінчення виконавчого
провадження та виділення в окреме
провадження питання щодо стягнення з
позивача витрат на проведення
виконавчих дій;

- визнати дії начальника
Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ Цимбала
С.В. незаконними та такими, що є
організаторськими щодо проведення
виконавчих дій відповідно до ВП 41591699 у
незаконний спосіб.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 23.05.2014 року
адміністративний позов було залишено
без розгляду.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 23.05.2014 року та передати
матеріали справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду у
іншому складі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної ухвали з
порушенням норм процесуального права,
що мають значення для справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи. Вказує, що залишаючи
адміністративний позов без розгляду,
суд першої інстанції дійшов до
неправомірного висновку про пропуск
позивачем встановленого законом
строку на звернення до суду із даним
позовом.

Відповідач правом надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
скористався.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується наявними в ній
доказами, 17.12.2013 року
Орджонікідзевським районним судом м.
Харкова прийнято постанову по справі
№644/11993/13-п, якою ОСОБА_1 визнано винною в
скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 154 ч. 2
КУпАП та накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 51
грн. з конфіскацією тварин (кішок у
кількості 15 голів).

Вказана постанова суду набрала
законної сили та була передана на
примусове виконання до
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Харківській
області.

Позивач, не погоджуючись із
правомірністю дій державного
виконавця щодо проведення виконавчих
дій по виконавчому провадженню та
прийняття за їх наслідками
оскаржуваних постанов, звернувся до
суду із даним позовом.

Залишаючи без розгляду
адміністративний позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
позивачем було без поважних причин
пропущено встановлений законодавством
десятиденний строк звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Колегія суддів зазначає, що практика
Європейського суду з прав людини також
свідчить про те, що право на звернення
до суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в тому числі і встановленням
строків на звернення до суду за
захистом порушених прав (справа
"Стаббігс та інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Частиною 3 ст. 99 КАС України
передбачено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Виходячи із положень вищенаведеної
правової норми, колегія суддів дійшла
висновку, що в окремих випадках строк
звернення до суду може встановлюватися
спеціальними законами.

Так, згідно ч. 2 ст. 181 КАС України
встановлено, що позовну заяву може бути
подано до суду у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав,
свобод чи інтересів.

Враховуючи наведене та беручі до уваги,
що вказаний спір стосується оскарження
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця з приводу
примусового виконання рішення суду, до
спірних правовідносин повинен
застосовуватись спеціальний строк
звернення з адміністративний позовом,
що передбачений ч. 2 ст. 181 КАС України,
тобто 10-ти денний строк.

В свою чергу, для вирішення питання про
наявність або відсутність пропуску
строку звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
необхідно з'ясувати, яким саме
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
права цієї особи, коли розпочався
перебіг цього строку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначено, що відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: 1) виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 11 наведеного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 вказаного
Закону, копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як вказує позивач, ним не було отримано
засобами поштового зв'язку копії
оскаржуваних постанов. Про існування
обставин, які слугували підставами для
звернення до суду із даним позовом,
позивачу стало відомо 16.05.2014 року під
час розгляду Орджонікідзевським
районним судом м. Харкова справи щодо
оскарження дій старшого державного
виконавця Орджонікідзевського ВДВС
ХМУЮ Дерябіна І.В. та скасування
постанови від 27.01.2014 року серії ВП 41591699
щодо залучення спеціаліста.

Колегія суддів зазначає, що матеріали
справи не містять доказів, які б
спростовували вказані обставини.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що саме з 16.05.2014 року у
позивача виникла можливість
реалізувати встановлене законом право
на захист порушених прав, свобод чи
інтересів, у т.ч. шляхом звернення до
суду із відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом 21.05.2014 року,
тобто в межах встановленого
законодавством строку звернення до
суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що постановляючи оскаржувану
ухвалу, суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку щодо пропуску
позивачем встановленого строку
звернення до суду, та як наслідок,
неправомірно залишив адміністративний
позов без розгляду.

Відповідно до положень ст.55
Конституції України, держава кожному
гарантує право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної власності, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Згідно до ч. 4 ст. 6 КАС України, ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини", Європейська Конвенція "Про
захист прав людини і основоположних
свобод" (далі - Конвенція) і практика
Європейського Суду з прав людини (далі -
ЄСПЛ) є джерелом права.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції,
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25
Рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти
України", суд зобов'язаний надавати
відповідь на кожен з специфічних,
доречних та важливих доводів заявника,
а також давати обґрунтування своїх
рішень.

Колегія суддів зауважує, що згідно ч. 1
ст. 11 КАС України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

За змістом частини 4 статті 204 КАС
України, порушення норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання, є підставою для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

З урахуванням встановлених обставин у
справі та допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що ухвала Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 23.05.2014
року по справі №644/4684/14-а не відповідає
вимогам ст.159 КАС України, а тому
відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС
України підлягає скасуванню з
прийняттям нової, про направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, 197, п. 3
ст. 199, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 23.05.2014р. по справі
№644/4684/14-а - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції у Харківській
області про визнання постанови
незаконною та визнання дій
неправомірними направити до
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова для продовження розгляду
справи зі стадії вирішення питання про
відкриття провадження по справі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211
КАС України, оскільки не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Калиновський В.А.