Справа № 815/1344/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/44939/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача), Гаманка
О.І., Головчук С.В.,провівши у порядку
касаційного провадження попередній
розгляд адміністративної справи

за позовом ОСОБА_4 до голови Київського
районного суду міста Одеси Чванкіна
Сергія Анатолійовича про встановлення
відсутності компетенції, визнання
протиправними рішення, дії та
зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року,

встановив:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про встановлення
відсутності компетенції (повноважень)
у голови Київського районного суду
міста Одеси Чванкіна С.А. на прийняття
рішення та вчинення дії по
встановленню камер відеоспостереження
на другому поверсі приміщення
Київського районного суду міста Одеси,
визнання протиправними рішень та дій
голови Київського районного суду міста
Одеси Чванкіна С.А. по встановленню
камер відеоспостереження на другому
поверсі приміщення Київського
районного суду міста Одеси,
зобов'язання відповідача демонтувати
камери відеоспостереження, обладнання
відеозапису та звукозапису, що
встановлені на другому поверсі
приміщення Київського районного суду
міста Одеси.

Позов обґрунтовано тим, що своїми діями
по встановленню камер
відеоспостереження відповідач порушив
його права як судді, передбачені
статтею 32 Конституції України,
статтями 297, 299, 300, 301, 307 ЦК України та
статтею 11 Закону України «Про
інформацію», оскільки встановивши
вказані камери з власної ініціативи,
проводив відеонагляд за суддями, в тому
числі і за ним, працівниками суду та
іншими громадянами без їх згоди. Також,
позивачем вказувалось, що голова
Київського районного суду міста Одеси
Чванкін С.В. не є суб'єктом, якому
законом надано повноваження на ведення
заходів оперативно - розшукової
діяльності, а тому проведення ним
відеоспостереження є протиправним та
таким, що суперечить нормам чинного
законодавства.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
задовольнити позов. Скаргу обґрунтовує
доводами, аналогічними викладеним у
позовній заяві з урахуванням уточнень.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що обладнання приміщень
загального користування в судах
технічними засобами контролю, зокрема,
системами відеоспостереження та його
застосування не суперечить вимогам
чинного законодавства та спрямоване на
забезпечення безпеки і громадського
порядку в приміщенні суду та посилення
державного захисту суддів, працівників
апарату судів і не потребує на це усної
чи письмової згоди осіб, які
знаходяться в приміщенні суду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 працює на посаді
судді Київського районного суду міста
Одеси.

Приватним підприємством
«Інженірінгова компанія ДЕЛА» на
підставі договору від 28 грудня 2009 року
№ 181209-В і акту приймання виконаних
підрядних робіт від 28 грудня 2009 року № 2
за рахунок коштів державного бюджету
на загальну суму 59960,40 грн були
проведені роботи по встановленню
системи відеоспостереження, а саме:
встановлення камер відеоспостереження
на першому поверсі суду в кількості
шести штук та в кількості чотирьох штук
на другому поверсі.

Також, наприкінці 2012 року на другому
поверсі суду було встановлено
додаткові камери відеоспостереження,
які охоплюють коридори та проходи до
кабінетів суддів. Наведені обставини
відповідачем не заперечуються.

4 квітня 2013 року позивач звернувся з
інформаційним запитом до в.о. керівника
апарату Київського районного суду
міста Одеси стосовно надання
інформації про встановлення камер
відеоспостереження в приміщенні суду.

Листом від 7 березня 2013 року № 515-ф
повідомлено, що камери
відеоспостереження на другому поверсі
будівлі суду встановлені в інтересах
підтримання громадського порядку та з
метою запобігання злочинам.

Вважаючи встановлення головою
Київського районного суду міста Одеси
Чванкіним С.В. камер
відеоспостереження протиправним та
таким, що порушує його законні права,
ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду.

Згідно з положеннями статті 32
Конституції України ніхто не може
зазнавати втручання в його особисте і
сімейне життя, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного
суду України від 20 січня 2012 року №
2-рп/2012 встановлено, що до
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.
Конституційний Суд України в абзаці
першому пункту 1 резолютивної частини
рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп
відніс до конфіденційної інформації
про фізичну особу, крім вказаної, ще й
відомості про її майновий стан та інші
персональні дані.

Судами встановлено, що системи
відеоспостереження встановлені на
першому та другому поверхах приміщення
суду, в коридорах та інших приміщеннях
загального користування, тобто в тих
місцях, де збір та обробка інформації,
яка підпадає під визначення
конфіденційної (освіта, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я
особи, кореспонденція та інше), є
неможливими.

Отже, враховуючи наведене, суди
передніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що з
урахуванням необхідності підтримання
громадського порядку, з метою
запобігання злочинам та забезпечення
безпеки працівників суду і охорони
приміщень судів, відсутнє порушення
норм чинного законодавства,
конституційних прав та свобод позивача
внаслідок встановлення системи
відеоспостереження в приміщенні
Київського районного суду міста Одеси.

Судами попередніх інстанцій
обґрунтовано не взято до уваги доводи
позивача про незаконне встановлення
мікрофонів для аудіозапису, а також
припущення стосовно монтажу систем
відеоспостереження в кабінетах суддів,
оскільки на підтвердження наведених
доводів ОСОБА_4 не було надано жодних
належних та допустимих доказів.

Крім того, на зборах суддів Київського
районного суду міста Одеси присутні
вирішили доручити голові Київського
районного суду міста Одеси Чванкіну
С.А. підготувати заяву щодо
постановлення на баланс системи
відеоспостереження, яка була
встановлена в приміщенні суду за
ініціативою колективу суддів з метою
безпеки працівників суду, про що було
повідомлено ТУ ДСА в Одеській області.

Згідно з статтею 24 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» голова
місцевого суду, на ряду з іншим,
забезпечує виконання рішень зборів
суддів місцевого суду.

Законність спірних засобів
спостереження підтверджена досудовим
розслідуванням прокуратури Київського
району міста Одеси № 0000133, яким
встановлено відсутність кримінального
правопорушення за фактом встановлення
камер відеоспостереження.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 17
червня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14 серпня 2013 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Гаманко О.І. Головчук
С.В.