Справа № 2-а-5494/11/0206
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-5494/11/0206
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов В.В.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Граб Л.С.

судді: Боровицький О. А. Біла Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Департаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради на постанову Замостянського
районного суду м.Вінниці від 18 серпня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в липні 2011 року звернувся до
суду з позовними вимогами
доДепартаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради про визнання дій протиправними та
зобов'язання перерахувати та
виплатити позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення за 2011 роки.

Постановою Замостянського районного
суду м.Вінниці від 18 серпня 2011 року
позов задоволено: зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
суму щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
вимог ст. 48 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою в задоволені позовних вимог
відмовити.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити повністю, а
постанову суду першої інстанції -
скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначенні та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, інвалідом
ІІ групи.

Відповідач виплачував позивачу суму
компенсації на оздоровлення за 2011 рік в
розмірі 120 грн., керуючись постановою
Кабінету Міністрів України № 562.

Статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
передбачено, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії 2 -ї
групи інвалідності у розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Разом з цим, Постановою КМУ № 562 від
12.07.2005 року, всупереч Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (яким
встановлено розмір щорічної допомоги
як величину, кратну до розміру
мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення
виплати) встановлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі
й, зокрема, учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії у розмірі 120 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Тому, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Разом з тим, колегія суддів
апеляційного суду звертає увагу на те,
що суд першої інстанції, правильно
застосувавши норми матеріального
права при вирішенні даної справи, не
врахував ряд процесуальних норм,
порушення яких призвело до
неправильного вирішення справи.

Так, судом першої інстанції не
враховано положення ч. 1 ст. 6 КАС
України, відповідно до якої кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Однак, як видно із матеріалів справи,
позивач звернувся до суду в липні 2011
року з позовом про нарахування та
виплату допомоги на оздоровлення за 2011
рік. Згідно з чинним законодавством
цей вид допомоги є щорічним
одноразовим. Оцінюючи підстави для
задоволення позовних вимог позивача за
2011 рік, які взяті до уваги судом першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку про їх помилкове задоволення.

Фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій в 2011 році
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України на 2011 рік і
разову грошову допомогу проводить
Департамент праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради у розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України. Після 22
липня 2011 року таке право позивача не
порушено, оскільки відповідає Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" від 14 червня 2011 року.

Оскільки позивач звернувся до суду 26
липня 2011 року, то у зв'язку з цим, суд
передчасно дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову, присудивши на користь позивача
виплату допомоги на оздоровлення за 2011
рік.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради задовольнити
повністю.

Постанову Замостянського районного
суду м.Вінниці від 18 серпня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці і
соціального захисту населення
Вінницької міської ради про
перерахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Департаменту праці і соціального
захисту населення Вінницької міської
ради,- відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.