Справа № 826/7687/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
14 липня 2014 року 08:05
№ 826/7687/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.
при секретарі судового засідання
Борисовій Т.М. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Актив-Страхування" до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг про скасування
рішення ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Приватне акціонерне
товариство «Актив-Страхування» (надалі
- позивач/ПрАТ «Актив-Страхування») з
позовом до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг (надалі -
відповідач/Нацкомфінпослуг), в якому
просить суд:

1. Скасувати постанову Нацкомфінпослуг
№48/17/4-20 ФМ про застосування штрафу за
невиконання (неналежне виконання)
вимог Закону України «Про запобігання
та протидію легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму»
(надалі-Закон №249) та/або
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом (надалі-Постанова
№48/17/4-20 ФМ).

Після усунення недоліків, ухвалою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 18.06.2014 р. провадження по
справі було відкрито та призначено до
судового розгляду.

В судове засідання з'явився
представник позивача, який позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить їх задовольнити з підстав
викладених в адміністративному позові,
зокрема зазначає про те, що прийнята
відповідачем Постанова №48/17/4-20 ФМ є
протиправною, та такою, що прийнята з
порушеннями норм чинного
законодавства.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи був належним
чином повідомлений, заяв щодо
перенесення розгляду справи або
слухання справи за його відсутності до
суду не подавав, про причини неявки
суду не повідомляв.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Субот проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
провадження.

Зважаючи на відсутність в судовому
засіданні представника відповідача та
приймаючи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, на
підставі ст.3 та ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі-КАС України), суд дійшов
висновку про можливість перейти до
розгляду справи у порядку письмового
провадження за наявними в матеріалах
справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, до
відповідача надійшов лист Державної
служби фінансового моніторингу
України №492/0340-06-3/дск від 08.02.2013 р. з
інформацією щодо ймовірних фактів
порушення ПрАТ «Актив-Страхування»
вимог законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму, при проведенні фінансової
операції, яка відповідно до
законодавства підлягає обов'язковому
фінансовому моніторингу.

Так, на підставі вищезазначеного листа
Нацкомфінпослуг, а також подання щодо
проведення позапланових невиїзних
перевірок від 01.04.2014 р. №176/17-4/01, було
проведено позапланову невиїзну
перевірку ПрАТ «Актив-Страхування»
() щодо дотримання вимог
чинного законодавства України у сфері
фінансового моніторингу в частині
виконання вимог Закону №249 та інших
нормативно-правових актів з питань
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму, за результатами якої було
складено Акт позапланової безвиїзної
перевірки ПрАТ «Актив-Страхування» від
16.04.2014 р. №51/17-4 ФМ (надалі-Акт №51/17-4), в
якому було зазначено про виявлені під
час проведення перевірки порушення
позивача, а саме:

ь п.3 ч.2 ст.6 Закону №249 щодо
обов'язку суб'єкта первинного
фінансового моніторингу забезпечувати
виявлення фінансових операцій, що
підлягають фінансовому моніторингу, до
початку, у процесі, в день виникнення
підозр, після їх проведення або при
спробі їх проведення чи після відмови
клієнта від їх проведення;

ь п.5 ч.2 ст.6 Закону №249, щодо обов'язку
суб'єкта первинного фінансового
моніторингу забезпечувати реєстрацію
фінансових операцій, що підлягають
фінансовому моніторингу, не пізніше
наступного робочого дня з дати їх
виявлення;

ь пп.а) п.6 ч.2 ст.6 Закону №249 щодо
обов'язку суб'єкта первинного
фінансового моніторингу повідомляти
Спеціального уповноважений орган про
фінансові операції, що підлягають
обов'язковому фінансовому моніторингу,
- протягом 3-х робочих днів з дня їх
реєстрації або спроби їх проведення;

ь п.15 Порядку взяття на облік
суб'єктів первинного фінансового
моніторингу, реєстрації ними
фінансових операцій, що підлягають
фінансовому моніторингу, і подання
Державній службі фінансового
моніторингу інформації про зазначенні
та інші фінансові операції, що можуть
бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансування
тероризму, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №747 від
25.08.2010 р. (надалі - Порядок №747),
відповідно до якого, суб'єкт забезпечує
виконання фінансових операцій,
зазначених в п.13 цього Порядку, до
початку, в процесі але не пізніше
наступного робочого дня після їх
проведення чи після відмови клієнта
від їх проведення;

ь п.7.2 п.7.5 р.7 Положення про здійснення
фінансового моніторингу фінансовими
установами, затвердженого
Розпорядженням Держфінпослуг №25 від
05.08.2003 р. (надалі - Положення №25), щодо
виявлення та реєстрації інформації про
фінансову операцію в порядку,
встановленому законодавством.

Не погоджуючись з результатами
позапланової невиїзної перевірки,
23.04.2014 р. ПрАТ «Актив-Страхування» було
подано до відповідача заперечення до
Акту №52/17-4 ФМ.

16.05.2014 р. відповідачем було винесено
Постанову №48/17/4-20 ФМ, відповідно до
якої на позивача було накладено штраф у
розмірі 34 000,00 грн.

Не погоджуючись із винесеною
Постановою №48/17/4-20 ФМ та вважаючи, що
відповідачем було порушено права та
охоронювані законом інтереси позивача
під час винесення спірної постанови,
останній оскаржив її в судовому
порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, який
спрямований на захист прав та законних
інтересів громадян, суспільства і
держави шляхом визначення правового
механізму протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та забезпечення формування
загальнодержавної багатоджерельної
аналітичної інформації, що дає змогу
правоохоронним органам України та
іноземним державам виявляти,
перевіряти і розслідувати злочини,
пов'язані з відмиванням коштів та
іншими незаконними фінансовими
операціями є Закон №249.

Відповідно до п.3, п.5, пп.а) п.6 ч.2 ст.6
Закону №249 суб'єкт первинного
фінансового моніторингу зобов'язаний:
забезпечувати виявлення фінансових
операцій, що підлягають фінансовому
моніторингу, до початку, у процесі, в
день виникнення підозр, після їх
проведення або при спробі їх
проведення чи після відмови клієнта
від їх проведення; забезпечувати
реєстрацію фінансових операцій, що
підлягають фінансовому моніторингу, не
пізніше наступного робочого дня з дати
їх виявлення; повідомляти Спеціально
уповноважений орган про фінансові
операції, що підлягають обов'язковому
фінансовому моніторингу, - протягом
трьох робочих днів з дня їх реєстрації
або спроби їх проведення;

Згідно ч.1 ст.12 Закону №249 подання
суб'єктом первинного фінансового
моніторингу інформації про фінансову
операцію, що відповідно до ст.15 цього
Закону підлягає обов'язковому
фінансовому моніторингу, здійснюється
протягом трьох робочих днів з дня її
реєстрації.

Водночас, відповідно до п.3 ч.1 ст.14
Закону №249 державне регулювання і
нагляд у сфері запобігання та протидії
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму здійснюються
щодо страховиків (перестраховиків),
ломбардів та інших фінансових установ,
а також юридичних осіб, що відповідно
до законодавства надають фінансові
послуги (крім фінансових установ та
інших юридичних осіб, щодо яких
державне регулювання і нагляд у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму здійснюються іншими
суб'єктами державного фінансового
моніторингу), платіжних організацій та
членів платіжних систем, що є
небанківськими установами, -
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг.

Водночас, питання подання суб'єктами
первинного фінансового моніторингу
інформації, необхідної для взяття їх на
облік у Держфінмоніторингу, реєстрації
ними фінансових операцій, що
відповідно до Закону №249 підлягають
фінансовому моніторингу, а також
подання ними Держфінмоніторингу
інформації про зазначені та інші
фінансові операції, що можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму є Порядок
№747.

В п.15 Порядку №747 передбачено, що
суб'єкт забезпечує виявлення
фінансових операцій, зазначених у п.13
цього Порядку, до початку, в процесі,
але не пізніше наступного робочого дня
після їх проведення, або в день
виникнення підозри, або під час спроби
їх проведення чи після відмови клієнта
від їх проведення. У разі виявлення
фінансових операцій, учасниками або
вигодоодержувачами яких є особи,
включені до переліку осіб, пов'язаних
із здійсненням терористичної
діяльності або до яких застосовані
міжнародні санкції, суб'єкт у той же
день вносить інформацію про таку
операцію до реєстру.

При цьому, в п.7.2 Положення №25
визначено, що установа повинна
забезпечити з'ясування можливості
віднесення фінансової операції до
такої, що підлягає фінансовому
моніторингу або яка може бути
пов'язана, стосується або призначена
для фінансування тероризму, до початку,
в процесі, але не пізніше наступного
робочого дня після її проведення, або в
день виникнення підозри, або під час
спроби її проведення, чи після відмови
клієнта від її проведення. Заходи,
направлені на з'ясування віднесення
фінансової операції до такої, що
підлягає фінансовому моніторингу або
яка може бути пов'язана, стосується або
призначена для фінансування тероризму,
повинні бути визначені в Правилах та
включають: аналіз фінансової операції
(належність осіб, що беруть участь в
операції, до організацій, юридичних,
фізичних осіб, пов'язаних із
здійсненням терористичної діяльності,
стосовно яких застосовано міжнародні
санкції; належність до осіб, що мають
високий ризик; форма та спосіб
розрахунку, предмет угоди та інше);
з'ясування суті та мети здійснення
фінансової операції, в тому числі
шляхом отримання додаткової
документації, що стосується фінансової
операції.

Таким чином, позивач, як суб'єкт
первинного моніторингу зобов'язаний
подавати відповідну інформації про
здійснювані фінансові операції,
забезпечувати їх реєстрацію, а
відповідач в свою чергу наділений
правом здійснювати державне
регулювання і нагляд за додержанням
такими суб'єктами норм чинного
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом
або фінансування тероризму.

Як вбачається із матеріалів справи,
25.07.2012 р. ПрАТ «Актив-Страхування»
(Страховик) було укладено з ТОВ «Франко
Піві» (Страхувальник) договір
добровільного страхування майна
№001029/2032/0092/12 (надалі-Договір
№001029/2032/0092/12) .

Відповідно до п.2.4 Договору №001029/2032/0092/12
загальний страховий платіж становить
997 202,81 грн. і підлягає сплаті на
поточний рахунок Страховика до 01.08.2012 р.

В той же час, 25.07.2012 р., ПрАТ
«Актив-Страхування» (Страховик)
аналогічно уклало з ТОВ «Франко Солар»
(Страхувальник) договір добровільного
страхування майна №001029/2032/0074/12
(надалі-Договір №001029/2032/0074/12).

Пунктом 2.4 Договору №001029/2032/0074/12
визначено, що страховий платіж за даним
договором становить 977 455,22 грн. і
підлягає сплаті на поточний рахунок
Страховика не пізніше 01.08.2012 р.

Водночас, відповідно до вищезазначених
договорів добровільного страхування
майна Страховик здійснює добровільне
страхування майна та зобов'язується
провести виплату страхового
відшкодування при настанні страхового
випадку Страхувальнику.

В той же час, як встановлено під час
розгляду адміністративної справи,
31.07.2012 р. між ПрАТ «Актив-Страхування»
та ТОВ «Франко Піві» було укладено
Додаткову угоду №1 до Договору
добровільного страхування майна від
25.07.2012 р. №001029/2032/0092/12 про припинення
дії договору з 31.07.2012 р. згідно п.8.2
договору за згодою сторін.

При цьому, 31.07.2012 р. між ПрАТ
«Актив-Страхування» та ТОВ «Франко
Солар» аналогічно було укладено
Додаткову угоду №1 до Договору
добровільного страхування майна від
25.07.2012 р. №001029/2032/0074/12 про припинення дії
договору з 31.07.2012 р. згідно п.8.2
договору за згодою сторін.

Як вбачається зі змісту додаткових
угод, зокрема п.2, загальний платіж,
зазначений у п.2.4 договір добровільного
страхування №001029/2032/0092/12 та
№001029/2032/0074/12 Страховик зобов'язаний
повернути на поточний рахунок
Страхувальника у термін до 30.09.2012 р.

Так, платіжними дорученнями від 27.09.2012
р. №210 та №211 було проведено повернення
страхового платежу у сумі 977 202,81 грн. та
977 455,22 грн.

Так, посилаючись на п.12 ст.15 Закону №249
відповідачем в оскаржуваній Постанові
№48/17/4-20 ФМ було зазначено про те, що
виявлені фінансові операції
підлягають обов'язковому фінансовому
моніторингу.

Однак, суд критично ставиться до
посилань відповідача, щодо того, що
здійснені ПрАТ «Актив-Страхування»
фінансові операції по поверненню
страхового платежу підлягають
обов'язковому фінансовому моніторингу,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 15 Закону №249
фінансова операція підлягає
обов'язковому фінансовому моніторингу
у разі, якщо сума, на яку вона
проводиться, дорівнює чи перевищує 150 000
грн. (для суб'єктів господарювання, які
проводять азартні ігри, - 13 000 грн.) або
дорівнює чи перевищує суму в іноземній
валюті, еквівалентній 150 000 грн. (для
суб'єктів господарювання, які
проводять азартні ігри, - 13 000 грн.), та
має одну або більше таких ознак,
зокрема: одержання (сплата, переказ)
страхового (перестрахового) платежу
(страхового внеску, страхової премії).

Страхувальниками визнаються юридичні
особи та дієздатні фізичні особи, які
уклали із страховиками договори
страхування або є страхувальниками
відповідно до законодавства України
(ч.1 ст.3 Закону «Про страхування»)
(надалі-Закон №85).

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №85
страхова виплата - грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку.

В той же час, ч.1 ст.10 Закону №85
визначено, що страховий платіж
(страховий внесок, страхова премія) -
плата за страхування, яку
страхувальник зобов'язаний внести
страховику згідно з договором
страхування.

Так, суд приймає до уваги, доводи
позивача стосовно того, що повернення
страхових платежів у сумі 977 202,81 грн. та
977 455,22 грн. було здійснено у зв'язку з
припиненням дії договорів
добровільного страхування майна від
25.07.2012 р. №001029/2032/0092/12 та №001029/2032/0074/12 на
підставі укладених додаткових угод від
31.07.2012 р., а не у зв'язку з настання
страхового випадку.

В той же час, суд погоджується з
доводами позивача, стосовно того, що
повернення страхового платежу не є
тотожним поняттям з одержанням
страхового платежу, передбаченого п.12
ст.15 Закону №249 та яке є підставою для
проведення обов'язкового фінансового
моніторингу Страховиком, на яке
посилається в оскаржуваній Постанові
48/17/4-20 ФМ Нацкомфінпослуг.

Водночас, суд приймає до уваги наявний
в матеріалах справи лист
Нацкомфінпослуг від 28.04.2014 р. №3526/13-8 з
якого вбачається, що станом на 01.04.2014 р.
ПрАТ «Актив-страхування» не має
невиконаних заходів впливу,
застосованих Нацкомфінпослуг за
порушення законів та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг.

Враховуючи вищевикладене, позивачем
доведено протипранвість винесення
оскаржуваної Постанови 48/17/4-20 ФМ, як
наслідок суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частинами 1, 2 та 3 ст.11 КАС України,
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог позивача.
Крім того, відповідно до ст. 94 КАС
України, судовий збір підлягає
відшкодуванню позивачу у розмірі 182,70
грн.

Так, суд звертає увагу, що згідно з ч.3
ст.4 Закону України «Про судовий збір»,
під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно задоволеної
чи відхиленої частини вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було сплачено судовий збір у
більшому розмірі, аніж передбачено,
тому йому має бути відшкодовано, з
врахуванням положень Закону України
«Про судовий збір» суму в розмірі 182,70
грн. Решту суми судового збору у
розмірі 1 644,30 грн. стягнути з
відповідача.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
«Актив-Страхування» до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг - задовольнити.

2. Скасувати постанову Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг №48/17/4-20 ФМ про застосування
штрафу за невиконання (неналежне
виконання) вимог Закону України «Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму» та/або нормативно-правових
актів, що регулюють діяльність у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом.

4. Присудити на користь Приватного
акціонерного товариства
«Актив-Страхування» понесені судові
витрати в розмірі 182 (сто вісімдесят
дві) грн. 70 коп. із видатків Державного
бюджету направлених на асигнування
діяльності Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг.

5. Стягнути з Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг (адреса: 01001,
м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3 ) решту суми судового збору у
розмірі 1 644 (одна тисяча шістсот сорок
чотири) грн. 30 коп. на розрахунковий
рахунок №4007 до ГУ ДКСУ у м. Києві,
код 38004897, МФО 820019, код класифікації
доходів бюджету 22030001, за розгляд
Окружним адміністративним судом м.
Києва справи №826/7687/14.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б.В.
Санін