Справа № 824/2286/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/2286/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Левицький В.К.,
розглянув у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом
Чернівецького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
коштів.

ВСТАНОВИВ:

Чернівецький міський центр зайнятості
(далі - позивач) звернувся до суду із
вказаним адміністративним позовом, в
якому просив стягнути з ОСОБА_1 (далі -
відповідач) на користь Чернівецького
обласного центру зайнятості кошти в
сумі 1763,90 грн.

Позов мотивовано тим, що 23.12.2013 р.
Чернівецьким міським центром
зайнятості та ОСОБА_1 укладено договір
про професійне навчання. Відповідач
відрахований зі складу слухачів у
зв'язку з невідвідуванням занять, тому
йому направлено повідомлення про
повернення суми витрат на навчання.
Оскільки в добровільному порядку
відповідач незаконно отримані кошти не
сплатив, позивач звернувся до суду з
вказаним позовом.

Відповідач належним чином
повідомлений про відкриття
скороченого провадження даної справи
за адресою, вказаною позивачем в
позовній заяві, що підтверджується
відміткою про вручення
рекомендованого поштового
відправлення від 04.07.2014 р. (а.с. 21).

У десятиденний строк з дня одержання
ухвали про відкриття скороченого
провадження в адміністративній справі,
відповідач письмових заперечень або
заяви про визнання позову до
канцелярії суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
повідомлені позивачем обставини, суд
вважає, що наявні достатні підстави для
прийняття судового рішення і приходить
до висновку про задоволення
адміністративного позову, з таких
міркувань.

Правові, економічні та організаційні
основи зайнятості населення України і
його соціально захисту від безробіття
визначає Закон України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012 р. № 5067-VI (далі
-Закон № 5067-VI).

Відповідно до ст. 4 цього Закону до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Законодавством України можуть
передбачатися й інші категорії
зайнятого населення.

Безробітними, в свою чергу, визнаються
особи віком від 15 до 70 років, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готові та
здатні приступити до роботи (п. 2, ч. 1 ст.
1 Закону № 5067-VI).

Спеціальним законом, що визначає
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття є Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-III (далі -
Закон № 1533-III).

Загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - страхування на
випадок безробіття) - система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (ст. 1
Закону № 1533-III).

Згідно зі ст. 6 цього Закону право на
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та соціальні послуги мають
застраховані особи. Право на
забезпечення та соціальні послуги має
також молодь, яка закінчила або
припинила навчання у загальноосвітніх,
професійно-технічних і вищих
навчальних закладах, звільнилася із
строкової військової або
альтернативної (невійськової) служби і
яка потребує сприяння у
працевлаштуванні на перше робоче місце
у разі реєстрації в установленому
порядку відповідних осіб як
безробітних.

Частиною 2 ст. 7 Закону № 1533-III визначено,
такий вид соціальних послуг, як
професійну підготовку або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та
проживає за адресою АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
звернувся до Чернівецького міського
центру зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні.

20.12.2013 р. ОСОБА_1 подав до Чернівецького
міського центру зайнятості заяву, в
якій просив зареєструвати його як
безробітного відповідно до Закону
України «Про зайнятість населення» та
призначити виплату допомоги по
безробіттю у розмірі, передбаченому
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття2 (а.с. 16).

Того ж дня, на підставі заяви ОСОБА_1,
Чернівецьким міським центром
зайнятості видано наказ № НТ131220, яким
відповідачу надано статус
безробітного (а.с. 19).

23.12.2013 р. ОСОБА_1 подав заяву до
Чернівецького міського центру
зайнятості, в якій просив направити
його на підготовку до Чернівецького
професійного ліцею автомобільного
сервісу за спеціальністю
«Електрогазозварник» (а.с. 9).

На підставі поданої заяви, 23.12.2013 р. між
ОСОБА_1 та Чернівецьким міським центром
зайнятості було укладено договір
№00001 на підготовку до державного
професійно-технічного навчального
закладу «Чернівецький професійний
ліцей автомобільного сервісу» за
професією, спеціальністю, навчальною
програмою «Електрогазозварник», зі
строком навчання з 23.12.2013 р. по 03.06.2014 р.,
з метою сприяння подальшому
працевлаштуванню (а.с. 10).

Розділом 3 вказаного договору
передбачена відповідальність сторін.
Так, відповідно до п. 3.1.1 договору у
випадках пропусків занять без поважних
причин, інших порушень навчальної
дисципліни систематичної неуспішності
з низки предметів навчальної програми
проводиться відрахування з
навчального закладу ( з подальшим
скороченням, припиненням виплати
допомоги по безробіттю (за умови
збереження права на її одержання) та
припинення реєстрації безробітного)
відповідно до нормативно-правових
документів, що регулюють вказане
питання.

Пунктом 3.1.2 договору визначено, що у
разі припинення навчання без поважних
причин або відмови працювати за
професією (спеціальністю), набутою в
результаті професійного навчання з
громадянина стягується загальна сума
витрат на професійне навчання,
включаючи суму витрат на проїзд до
місця навчання і назад (включаючи
оплату щоденного проїзду) та витрат на
проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону № 1533-III
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

У разі припинення професійної
підготовки, перепідготовки або
підвищення кваліфікації за
направленням державної служби
зайнятості без поважних причин або
відмови працювати за одержаною
професією (спеціальністю) із
застрахованих осіб стягується сума
витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації.

Як вбачається із Витягу із наказів про
прийнятті рішення по особі ОСОБА_1,
наказом Чернівецького міського центру
зайнятості від 11.02.2014 р. № НТ 140211,
відповідачу призначено допомогу по
безробіттю з 27.12.2013 р. (а.с. 19).

Згідно наказу директора державного
професійно-технічного навчального
закладу «Чернівецький професійний
ліцей автомобільного сервісу» від
25.04.2014 р. №2(В-СНН), відповідача з 25.04.2014
р. відраховано зі складу слухачів з
числа незайнятого населення, у зв'язку
з невідвідуванням занять та не
опануванням предметів теоретичного та
виробничого навчання (а.с.17).

У зв'язку з припиненням відповідачем
проходження професійного навчання за
направлення державної служби
зайнятості без поважних причин,
наказом Чернівецького міського центру
зайнятості від 30.04.2014 р. № НТ140430, ОСОБА_1
припинено з 26.04.2014 р. виплату допомоги
по безробіттю та знято з обліку (а.с. 19).

Судом встановлено, що на навчання
ОСОБА_1 витрачено 1763,90 грн., що
підтверджується розрахунком вартості
професійного навчання безробітного,
наданим Чернівецьким обласним центром
зайнятості від 05.05.2014 р. (а.с. 24).

12.05.2014 р. директором Чернівецького
міського центру зайнятості прийнято
наказ №217, відповідно до якого
зобов'язано посадових осіб вжити
заходів щодо повернення коштів в сумі
1763,90 грн. витрачених на навчання ОСОБА_1
(а.с. 18).

Крім того, судом встановлено, що
позивач надіслав відповідачу
повідомлення від 13.05.2014 р., в якому
запропонував повернути витрати
понесені центром зайнятості на
навчання у сумі 1763,90 грн. на рахунок
Чернівецького обласного центру
зайнятості (а.с. 5). Вказане повідомлення
отримане відповідачем 16.05.2014 р., що
підтверджується відміткою про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, однак в добровільному
порядку відповідач незаконно отримані
кошти не повернув (а.с. 7).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а суд згідно
ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

На час вирішення справи відповідач не
сплатив у добровільному порядку
витрати на професійне навчання, у
зв'язку чим заявлений позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір), відповідно до
ст. 94 КАС України, стягненню з
відповідача не підлягають.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин

Керуючись статтями 11, 71, 79, 86, 94, 158-162, 183-2
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Чернівецького обласного центру
зайнятості кошти в сумі 1763,90 грн.

3. Постанову звернути до негайного
виконання.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС
України постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду за результатами
скороченого провадження може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання її
копії апеляційної скарги.

Суддя
В.К.
Левицький