Справа № 805/5445/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р. м. Київ
К/800/39427/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Маслія В.І.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Донецького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 27
травня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2013 року у справі за позовом
Донецького обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Публічного акціонерного товариства
«Харцизький трубний завод» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

у с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року Донецьке обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулось до суду із
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Харцизький трубний завод»
(далі - ПАТ ««Харцизький трубний завод»)
про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2012 році у
сумі 2 954 520,36 грн. та пені у сумі 590,90 грн.,
разом - 2955111,26 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Донецьке обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять їх скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначав,
що відповідачем було належним чином
виконано свій обов'язок щодо
інформування державних органів щодо
наявних вакансій для працевлаштування
інвалідів та створення належних умов
для направлення компетентним
державним органом інвалідів для
працевлаштування на вакантні робочі
місця. З цим висновком погодився і суд
апеляційної інстанції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
першої та апеляційної інстанцій,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів
у розмірі 4 % середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік, а якщо
працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у
кількості, визначеній згідно з
частиною першою цієї статті,
вважається працевлаштування
підприємством, установою,
організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, інвалідів, для яких це
місце роботи є основним.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підприємства, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 20 Закону
підприємства, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати, за
кожне робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Разом з тим,
адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця є
заходом впливу до правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку зі
скоєнням правопорушення. Такі санкції
не можуть застосовуватися у разі
відсутності необхідної кількості
працевлаштованих інвалідів, якщо при
цьому суб'єкт господарювання вжив усіх
передбачених законом заходів для
працевлаштування останніх, тобто коли
у його діях відсутній склад
правопорушення.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає, зокрема за порушення
правил здійснення господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем:

- створено 82 робочих місць для
працевлаштування інвалідів(що
підтверджується наказом ОД № 500 від
31.12.2011 р., наказом ОД № 90 від 30.03.2012 р.,
наказом ОД № 95 від 05.04.2012 р.;

- розроблені та введені в дії,
посадові інструкції (стеклопротирщика,
натирача підлоги, нумеровщика 1 розряду
кур'єра, корчевальщика 2 розряду);

- щомісяця, починаючи з лютого 2012
року направлялися звіти про наявність
вакансій Харцизькому міському центру
зайнятості населення (по формі № 3-ПН);

- направлялися рекомендовані
листи до Управління праці та
соціального захисту населення в м.
Харцизьк з інформацією про наявність
вакантних місць для працевлаштування
інвалідів направлені п'ять
рекомендованих листів у міську спілку
інвалідів «Іскра» в м. Харцизьк про
наявність вакантних місць для
працевлаштування інвалідів;

- направлено 5 рекомендованих
листів колишнім працівникам інвалідам
про наявність вакантних місць на
заводі для працевлаштування інвалідів;

- здійснювалося ознайомлення
інвалідів, які направлялись до
відповідача з переліком вільних
робочих місць і вакантних посад, з
письмовим оформленням їхньої відмови
від працевлаштування по
запропонованим вакансіям.

Отже, відповідач відповідно до вимог
чинного законодавства проводив
інформування державних органів щодо
необхідності направлення інвалідів
для працевлаштування та розробляв
заходи щодо створення робочих місць
для інвалідів, інформують центри
зайнятості, місцеві органи соціального
захисту населення та відділення Фонду
соціального захисту інвалідів про
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 Закону державна
служба зайнятості здійснює пошук
підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Таким чином, обов'язок підприємства зі
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Харцизький трубний завод» було вжито
заходів, передбачених законодавством,
спрямованих на створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
недопущення правопорушень в сфері
господарських правовідносин, у зв'язку
з цим колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій,
що ( діях Відповідача відсутній склад
правопорушення, на нього не може бути
покладена відповідальність за не
направлення уповноваженими органами
необхідної кількості інвалідів для
працевлаштування, відсутність у
населеному пункті за
місцезнаходженням товариства належної
кількості інвалідів, які бажають
працевлаштуватись.

Доказів того, що відповідач не створив
робочі місця для інвалідів, відмовив
інвалідам у прийнятті на роботу,
несвоєчасно надавав державній службі
зайнятості інформацію, необхідну для
організації працевлаштування
інвалідів позивачем не надано, а тому
підстави для застосування до
відповідача
адміністративно-господарських санкцій
- відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції відповідають
вимогам матеріального та
процесуального права, то вони не можуть
бути скасованими чи зміненими з
підстав, наведених в касаційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Донецького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 травня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша