Справа № 2а-17786/11/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/9991/60183/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» (далі - Товариство) на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Товариства до Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України (далі -
Комісія),

про визнання протиправними та
скасування приписів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року Товариство
звернулося до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування приписів Комісії №
СК-421/110-002 від 7.10.2011 року та № СК-421/11-1181
від 16.11.2011 року щодо усунення порушень
вимог законодавства України у сфері
надання фінансових послуг.

Зазначило, що оскаржувані приписи
прийняті безпідставно на тій підставі,
що страхове відшкодування
спрямовувалося безпосередньо
потерпілій особі.

Крім того, оскаржувані приписи та не
відповідають вимогам щодо рішень
суб'єкта владних повноважень
відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

23 січня 2012 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва позов
задоволений частково.

Приписи № СК-421/110-002 від 7.10.2011 року та №
СК-421/11-1181 від 16.11.2011 року визнані
протиправними та скасовані.

У задоволені іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції зазначив, що
оскаржувані приписи не відповідають
вимогам щодо рішень суб'єкта владних
повноважень відповідно до ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

30 серпня 2012 року постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від 23
січня 2012 року скасована, у задоволенні
позову відмовлено.

Товариство звернулося із касаційною
скаргою про скасування постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, між Товариством
та ОСОБА_2 був укладений договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів
№АА/2599736.

ОСОБА_2 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (далі -
ДТП) ОСОБА_3, як власнику автомобіля Scoda
Octavia, державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_4, була завдана майнова
шкода.

Товариством були отримані
документи, необхідні для виплати
страхового відшкодування у зв'язку з
настанням страхового випадку, звіт про
оцінку вартості завданого
матеріального збитку від 19.05.2011р.,
згідно якого вартість завданого ОСОБА_3
матеріального збитку становить 19 366,45
грн., з яких Товариством було
вирахувано 2 969,74 грн. ПДВ; 1 548 грн.
зниження виплат, які не стосуються до
завданих пошкоджень транспортного
засобу; 510 грн. франшизи; 500 грн. витрат
на експертизу.

За даним фактом у результаті перевірки
Комісією 22.09.2011 року був складений акт
про порушення Товариством
законодавства у сфері страхування.

Згідно з актом перевірки Товариством
були порушені ст. 29, п. 36.2 ст. 36, п.,п. 37.1,
37.2 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» щодо визначення
розміру відшкодування витрат,
пов'язаних із пошкодженням
транспортного засобу, не у
відповідності до порядку,
встановленого законодавством; щодо
невиконання страховиком обов'язку
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення
протягом трьох робочих днів з
прийняттям відповідного рішення; щодо
нездійснення виплати страхового
відшкодування протягом одного місяця з
дня отримання страховиком визначених у
ст.35 цього Закону документів; щодо
несплати пені за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє у
період, за який нараховується пеня.

Крім того, Товариство при розрахунку
страхового відшкодування утримало
податок на додану вартість, у розмірі 2
969,74 грн., самостійно зменшило страхове
відшкодування, на суму 1 548 грн.,
здійснивши таким чином не в повному
розмірі виплату потерпілій особі суми
страхового відшкодування.

7 жовтня 2011 року Комісія прийняла
Припис № СК-421/11/11-1181 щодо усунення
Товариством виявлених порушень вимог
законодавства України у сфері надання
фінансових послуг, повідомлення про
виконання вимог цього припису та
подати підтверджуючі документи до
Комісії у термін до 30.11.2011 року та вжити
заходів для недопущення аналогічних
порушень при подальшому здійсненні
діяльності у сфері страхування.

Між Товариством та ОСОБА_5 був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів № 1494012.

ОСОБА_5 внаслідок ДТП була завдана
майнова шкода ОСОБА_6, як власнику
автомобіля Форд, державний номер
НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_7

13 вересня 2011 року Товариством була
виплачена потерпілій особі сума
страхового відшкодування, у розмірі 37
071,24 грн., без урахування суми ПДВ, у
розмірі 7 516,25 грн.

1 листопада 2011 року за результатами
перевірки Комісія винесла акт щодо
порушення Товариством законодавства у
сфері фінансових послуг.

Відповідно до зазначеного акту в звіті
про оцінку вартості завданої ОСОБА_6
матеріальної шкоди в наслідок
пошкодження його автомобіля, вартість
матеріального збитку власника
автомобіля становить 45 097,49 грн., а
Товариством із зазначеної суми була
вирахувана сума ПДВ, у розмірі 7 516,25 грн.

16 листопада 2011 року Комісія винесла
Товариству Припис № СК-421/11/11-1181 щодо
усунення виявлених порушень вимог
законодавства України у сфері надання
фінансових послуг та повідомлення про
виконання вимог цього припису, подати
підтверджуючі документи до Комісії у
термін до 30.12.2011 року і вжити заходів
для недопущення аналогічних порушень
при подальшому здійсненні діяльності у
сфері страхування.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про відмову у задоволені позову з таких
підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» уповноважений
орган у межах своєї компетенції, яким
являється відповідач, у разі порушення
законодавства про фінансові послуги,
нормативно-правових актів
Уповноваженого органу застосовує
заходи впливу та накладає
адміністративні стягнення.

Згідно з пунктами 3, 4 Положення про
Державну комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 157 від 3.02.2010 року,
Державна комісія з регулювання ринків
фінансових послуг України відповідно
до покладених на неї завдань та у межах
своєї компетенції здійснює державне
регулювання та нагляд за наданням
фінансових послуг і дотриманням
законодавства у відповідній сфері,
проводить самостійно чи разом з
уповноваженим органом виїзні та
безвиїзні перевірки діяльності
фінансових установ.

Даний спір стосується щодо нарахування
сум виплат страховика відповідно
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Згідно з ст. 22 зазначеного Закону
відшкодування шкоди, заподіяної третій
особі наступає при настанні страхового
випадку, страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Страхова виплата - грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку.

Законом України «Про страхування»
визначено, що страхова сума - грошова
сума, в межах якої страховик відповідно
до умов страхування зобов'язаний
провести виплату при настанні
страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 цього Закону
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Суд апеляційної інстанцій правильно
зазначив, що відповідно до звіту
спеціаліста була встановлена сума
відновлюваного ремонту пошкодженого
автомобіля, як передбачено чинним
законодавством України, але Товариство
при виплаті страхового відшкодування
від встановленої суми відновлюваного
ремонту вирахував податок на додану
вартість, у зв'язку з чим була зменшена
сума виплати.

Однак, законодавчими нормами не
передбачено, що на страховика
покладені обов'язки зі зменшення суми
страхового відшкодування на суму
податку на додану вартість.

Посилання Товариства на підпункт 3.2.3
пункту 3.2 ст. 3 Закону України «Про
податок на додану вартість» операції з
надання послуг із страхування,
співстрахування або перестрахування
особами, які мають ліцензію на
здійснення страхової діяльності
відповідно до закону, а також
пов'язаних з такою діяльністю послуг
страхових (перестрахових) брокерів та
страхових агентів, не є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість безпідставні, оскільки цією
нормою закону страхові компанії не
являються платниками ПДВ з надання
послуг із страхування, співстрахування
або перестрахування особами.

Зазначена норма Закону не може
застосовуватися до правовідносин щодо
виплат страхового відрахування, які
регулюються Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» який зобов'язує відшкодувати
суму відновлюваного ремонту, в яку
включається і сума ПДВ.

Крім того, якщо Товариство не являється
платником податку, то воно не має
повноважень застосовувати положення
Закону України «Про податок на додану
вартість».

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що Комісія в
межах наданих їй повноважень та
відповідно до норм чинного
законодавства України винесла
оскаржувані приписи, а суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про їх скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» відхилити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.