Справа № 1309/4789/12
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
м.Львів Справа №
876/10998/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в
Залізничному районі м.Львова на
постанову Залізничного районного суду
м.Львова від 17 липня 2013 року в
адміністративній справі № 1309/4789/12 за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного Фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
перерахунок і виплату недоплаченої
суми пенсії за минулий час,

В С Т А Н О В
И В :

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
Залізничного районного суду м.Львова
із цим позовом та, з уточненням
позовних вимог, просила визнати
незаконними дії управління Пенсійного
Фонду України в Залізничному районі
м.Львова (далі - УПФУ в Залізничному
районі м.Львова) при розрахунку та
виплаті її пенсії; зобов'язати УПФУ в
Залізничному районі м.Львова здійснити
нарахування і виплату їй пенсії,
виконавши розрахунок розміру пенсії за
нормами ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV) із виключенням
періодів отримання допомоги по
безробіттю з січня 2008 року по листопад
2008 року, з вересня 2009 року по листопад
2009 року, грудень 2007 року, листопад 2008
року, серпень 2009 року, грудень 2009 року,
що включені в розмірі 0,00000 грн при
розрахунку заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії починаючи з
01.03.2011 року; зобов'язати УПФУ в
Залізничному районі м.Львова за період
з 01.03.2011 року по 31.10.2012 року здійснити
нарахування і виплату її пенсії з
урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
24.01.2010 року їй призначено пенсію за
віком відповідно до Закону № 1058-IV,
проте, всупереч вимогам статті 40 цього
Закону, для обчислення пенсії
неправомірно було враховано стаж її
перебування на обліку в Центрі
зайнятості з 01.01.2008 року по 31.11.2008 рік та
з 01.09.2009 року по 31.11.2009 рік, грудень 2007
року, листопад 2008 року, серпень 2009 року,
грудень 2009 року і проставлена за ці
місяці нульова зарплата, що зменшило
розмір пенсії. Перебуваючи на обліку в
Центрі зайнятості вона не працювала, а
отже не отримувала заробітну плату, з
якої сплачуються страхові внески, а
отримувала допомогу по безробіттю.

Відповідно до постанови Залізничного
районного суду від 01.03.2011 року УПФУ у
Залізничному районі м.Львова здійснило
перерахунок тільки за період з 24.01.2010
року по 01.03.2011 року, а надалі пенсія
нараховувалася у попередньому розмірі.

Ухвалою Залізничного районного суду
м.Львова від 17 липня 2013 року позов в
частині вимог за період з 01.03.2011 року по
29.11.2011 року залишено без розгляду.

Постановою того ж суду від того ж числа
задоволено позов за період з 30.11.2011 року
по дату винесення постанови.

Не погодившись з прийнятою постановою,
її оскаржило УПФУ в Залізничному
районі м.Львова, яке вважає, що при
ухваленні даної постанови судом
неповністю з'ясовано обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи та порушено норми
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Тому просить оскаржувану
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що статтею 40 Закону №
1058-IV передбачено, що для обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року, незалежно від перерв, та
за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року, при тому, що
відповідно до статті 24 цього Закону
період отримання допомоги по
безробіттю є страховим стажем.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Як встановлено судом, 24.01.2010 р. позивачу
призначено пенсію за віком відповідно
до Закону № 1058-IV.

При обчисленні її заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії було
враховано період перебування на обліку
в Центрі зайнятості з 01.01.2008 року по
31.11.2008 рік та з 01.09.2009 року по 31.11.2009 рік,
грудень 2007 року, листопад 2008 року,
серпень 2009 року, грудень 2009 року і
проставлена за ці місяці нульова
зарплата, що зменшило розмір її пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що для
обрахунку заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії до розрахунку приймається саме
заробітна плата (дохід) і враховується
страховий стаж за період, в який
сплачувалась заробітна плата (доход), з
якої сплачено страхові внески і за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати (доходу).

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
помилковими, виходячи з наступного.

Виключно Законом № 1058-IV, який набрав
чинності 1 січня 2004 року, визначаються,
зокрема, види пенсійних виплат, умови
набуття та порядок визначення їх
розмірів.

Так, порядок визначення заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії в
солідарній системі визначено статтею 40
Закону № 1058-IV, а абзацом першим частини
першої цієї статті передбачено
врахування для обчислення пенсії не
лише заробітної плати, а й іншого
доходу за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року, незалежно від перерв, та
за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року.

Тобто, для обчислення пенсії має
враховуватися заробітна плата (дохід),
отримана після 1 липня 2000 року протягом
усього періоду страхового стажу особи
без будь-яких виключень.

Єдиний виняток із цього правила
встановлено абзацом третім частини
першої статті 40 Закону № 1058-IV, яким
передбачено допустимість за вибором
особи, яка звернулася за пенсією,
виключення з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, періоду до 60
календарних місяців страхового стажу
підряд за умови, що зазначений період
становить не більше ніж 10 відсотків
тривалості страхового стажу,
врахованого в одинарному розмірі. При
цьому закріплена у наведеній нормі
можливість оптимізації заробітку не
пов'язана із наявністю у періоді, який
за вибором пенсіонера може бути
виключено, тих чи інших періодів
одержання допомоги по безробіттю.

Згідно із абзацами першим та третім
частини першої статті 24 Закону № 1058-IV
страховий стаж - це період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок; період, протягом
якого особа, яка підлягала
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню на випадок
безробіття, отримувала допомогу по
безробіттю (крім одноразової її
виплати для організації безробітним
підприємницької діяльності) та
матеріальну допомогу у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації, включається до
страхового стажу.

Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 1 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому
законодавством, а за період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за
даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку (абзац п'ятий
частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

За приписами частини другої статті 40
Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається за
формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у
середньому на одну застраховану особу
в цілому в Україні, з якої сплачено
страхові внески, за три календарні
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії. Порядок
визначення показників зазначеної
заробітної плати затверджується
Пенсійним фондом України за
погодженням з центральними органами
виконавчої влади у галузі статистики,
економіки, соціальної політики і
фінансів.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +
... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу)
застрахованої особи за кожний місяць
страхового стажу, який враховується
при обчисленні пенсії, визначається за
формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати
(доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу)
застрахованої особи, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії за місяць, за який
розраховується коефіцієнт заробітної
плати (доходу).

Таким чином, зважаючи на порядок
визначення заробітної плати
відповідно до вищенаведених формул,
для обрахунку пенсії вихідним
показником є коефіцієнт заробітної
плати.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 41
Закону № 1058-IV до заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно із цим Законом були
фактично обчислені та сплачені
страхові внески до ПФУ в межах
встановленої законодавством
максимальної їх величини, з якої
сплачуються страхові внески; суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися зазначені внески
(збір), - у межах сум, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру середньої заробітної плати в
Україні на день отримання зазначених
сум.

Отже, чинне на час виникнення спірних
правовідносин законодавство, а саме
положення статей 24, 40, 41 Закону № 1058-IV,
передбачало, з одного боку, включення
до страхового стажу періоду, протягом
якого особа отримувала допомогу по
безробіттю, а з другого - допускало
врахування для обчислення пенсій
заробітної плати (доходу) починаючи з 1
липня 2000 року лише за даними з системи
персоніфікованого обліку, з яких були
фактично обчислені та сплачені
страхові внески до ПФУ (після 1 січня 2004
року) і внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування (до
набрання чинності Законом № 1058-IV).

З урахуванням правових позицій,
висловлених Верховним Судом України у
постанові від 08 жовтня 2013 року у справі
за аналогічним позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Первомайському районі Харківської
області, колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку, що допомога по
безробіттю, яка за своєю суттю
становить дохід, за змістом абзаців
першого, п'ятого частини першої статті
40, пунктів 1, 2 статті 41 Закону № 1058-IV
підлягає врахуванню при обчисленні
пенсій, та оскільки така допомога за
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» не становить об'єкт
обкладання збором на обов'язкове
державне пенсійне страхування, то при
визначенні заробітку (доходу) для
обчислення пенсії за періоди
перебування особи на обліку в центрі
зайнятості застосовується нульовий
дохід.

Таким чином, оскільки з доходу, який
виплачується, як допомога у зв'язку з
безробіттям не сплачувались страхові
внески, а страховий стаж на цей період
зарахований, колегія суддів вважає дії
відповідача щодо врахування
зазначених вище періодів перебування
позивача на обліку в Центрі зайнятості
і проставлення за ці місяці нульової
заробітної плати при визначення
заробітної плати для обчисленні пенсії
правомірними.

Статтею 198 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно зі статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом норм матеріального
права й невідповідності висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду належить до
скасування з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 п.4, 205
ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в
Залізничному районі м.Львова
задовольнити.

Постанову Залізничного районного суду
м.Львова від 17 липня 2013 року в
адміністративній справі № 1309/4789/12
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного Фонду України в
Залізничному районі м.Львова про
перерахунок і виплату недоплаченої
суми пенсії за минулий час відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк