Справа № 363/2520/14-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 363/2520/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,при
секретарі Мядзель О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Старопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

позивач звернулася до суду з
даним позовзом, посилаючись на те, що
відповідачем без законних на те
підстав не прийнято рішення з приводу
виділення та передачу йому у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, а
тому порушує питання про визнання дій
відповідача протиправними та
зобов'язання розглянути це питання у
встановлений законодавством спосіб.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з викладених
в ньому підстав та просив про його
задоволення.

Представник відповідача в суді
проти задоволення позову заперечив,
посилаючись на те, що позивачем
сільській раді не представлено всіх
документів (довіреності згідно ч. 1 ст.
1007 ЦК України), які б дозволили
розглянути його заяву у відповідності
до вимог Закону.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Як убачається з матеріалів
справи, 31 березня 2014 року повірений
позивачки за договором доручення
№127/03/14-зд від 31 березня 2014 року ОСОБА_4 в
порядку ст. 118 ЗК України звернувся до
Старопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області з клопотанням про виділення
позивачеві земельної ділянки розміром
близько 0,25 га в межах села Старі
Петрівці Вишгородського району
Київської області з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

16 квітня 2014 року рішенням
вісімнадцятої сесії шостого скликання
Старопетрівської сільської ради
розгляд заяви знято з порядку денного у
зв'язку з тим, що вона не відповідає
вимогам ст. 118 ЗК України.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
акти органів місцевого самоврядування
приймаються у формі рішень на
пленарному засіданні депутатів, до
виключної компетенції яких, згідно з п.
34 ст. 26 цього Закону, віднесено в тому
числі й вирішення питань відведення
земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 1007 ЦК України
довіритель зобов'язаний видати
повіреному довіреність на вчинення
юридичних дій, передбачених договором
доручення.

Вказана норма є імперативною, містить
категоричний припис, підлягає
обов'язковому виконанню.

Договір поруки за своїм змістом
врегульовує правовідносини між
сторонами, що його уклали. Однак для
представлення інтересів особи у
зносинах з третіми особами й
державними органами чи органами
місцевого самоврядування зокрема,
довіритель має видати повіреному
відповідну довіреність за приписами ч.
1 ст. 1007 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Так, відповідач у встановлений ч. 7
ст. 118 ЗК України строк виніс на розгляд
сесії клопотання ОСОБА_3 про виділення
їй земельної ділянки з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

Вказана довіреність відповідачу не
представлена, який у спосіб
передбачений Законом вирішив зняти
розгляд заяви з порядку денного.

Отже позивач не позбавлений права на
розгляд відповідної заяви в його
інтересах після подачі відповідачеві
передбачених Законом документів.

За таких обставин порушених,
невизнаних або оспорюваних прав
позивача, які б підлягали захистові, в
цій справі судом не встановлено.

Таким чином позовні вимоги є
необґрунтованими, а тому підстав для
задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 160-163 КАС України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня отримання копії постанови в
повному обсязі, шляхом подання
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд Київської
області.

Суддя