Справа № 111/1557/13-а (2а/111/55/13)
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м.
Київ К/800/53561/13

К/800/53502/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Зайця В.С.,
Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційними скаргами Комунального
підприємства «Щолкіно - Азов» та
Виконавчого комітету Щолкінської
міської ради на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року у справі № 111/1557/13-а за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Щолкінської міської ради
Ленінського району АР Крим,
Виконавчого комітету Щолкінської
міської ради, треті особи: Керченська
об`єднана державна фінансова
інспекція, Комунальне підприємство
"Щолкіно - Азов", про визнання
протиправними дій, зобов'язання
здійснити внесення змін до розрахунку
тарифу, скасування рішень та
зобов'язання здійснити перерахунок
коштів по оплаті послуг, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до
суду з позовом до Щолкінської міської
ради Ленінського району АР Крим,
Виконавчого комітету Щолкінської
міської ради, треті особи: Керченська
об`єднана державна фінансова
інспекція, Комунальне підприємство
"Щолкіно - Азов", про визнання
протиправними дій, зобов'язання
здійснити внесення змін до розрахунку
тарифу, скасування рішень та
зобов'язання здійснити перерахунок
коштів по оплаті послуг.

Постановою Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 02
серпня 2013 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволено частково. Визнано нечинними
та скасовано рішення виконкому
Щолкінської міської ради АР Крим №90
від 17.05.2012 року та №1 від 28.11.2011 року. В
решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції, Комунальне
підприємство «Щолкіно - Азов»
звернулося з касаційною скаргою, в
якій, із урахуванням уточнень, просить
скасувати вказане судове рішення та
направити справу для продовження
розгляду до апеляційного суду.

Також, із касаційною скаргою звернувся
Виконавчий комітет Щолкінської
міської ради, в якій просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги обґрунтовані
неправильним застосуванням судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційних скарг
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційних скарг, колегія суддів не
вбачає підстав до їх задоволення, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням виконавчого
комітету Щолкінської міської ради №1
від 28.11.2011 року було затверджено тарифи
на комунальні послуги з утримання
будинків та споруд і прибудинкових
територій м. Щолкіне, в якому були
перелічені всі будинки м. Щолкіне.
Додатком до рішення є перелік робіт та
послуг по утриманню будівель, споруд та
прибудинкових територій.

Рішенням виконкому Щолкінської
міської ради №90 від 17.05.2012 року було
внесено зміни в рішення виконкому
Щолкінської міської ради №1 від 28.11.2011
року та зменшено оплату за комунальну
послугу з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій для ряду
будинків (житлові будинки типу
«Берлін» та корпуса гуртожитку №5).
Додатками до рішення є перелік робіт та
послуг по утриманню будівель, споруд та
прибудинкових територій, фіксовані
розміри оплати за утримання будинків
та прибудинкових територій.

Не погоджуючись із правомірністю
такого рішення, позивачі звернулись до
суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, спірне
рішення прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
діючим законодавством, у зв'язку з чим
підстави для його скасування відсутні.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
частково задовольняючи позовні вимоги,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що під час судового розгляду
справи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів
підтверджено ряд порушень
законодавчих норм виконкомом
Щолкінської міської ради під час
прийняття спірного рішення,
встановлено ущемлення прав позивачів,
відтак неправомірність згаданого
рішення.

З таким висновком апеляційного суду
також погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствам та
організаціям комунальної власності
відповідної територіальної громади.

Статтею 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено
наступне:

- порядок формування тарифів на кожний
вид житлово-комунальних послуг другої
групи (пункт 2 частини першої статті 14
цього Закону) визначає Кабінет
Міністрів України.

- виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів.

- порядок доведення до споживачів
інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності та про
врахування відповідної позиції
територіальних громад розробляється і
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 червня 2011 р. N 869 Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги,
затверджений Порядок формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, яким визначений механізм
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і поширюється
на суб'єктів господарювання всіх форм
власності, які надають послуги (далі -
виконавці), суб'єктів господарювання
всіх форм власності, що
спеціалізуються на виконанні окремих
послуг, на умовах субпідрядних
договорів з виконавцями (далі -
субпідрядники), органи місцевого
самоврядування, власників, орендарів
житлових будинків (гуртожитків),
власників (наймачів) квартир (житлових
приміщень у гуртожитках), власників
нежитлових приміщень у житлових
будинках (гуртожитках).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку,
тариф на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
(далі - тариф на послуги) - вартість
надання таких послуг, розрахована на
основі економічно обґрунтованих
планованих (нормативних) витрат з
урахуванням планового прибутку та
податку на додану вартість.

Тариф на послуги розраховується окремо
за кожним будинком залежно від
запланованих кількісних показників
послуг, що фактично повинні надаватися
для забезпечення належного
санітарно-гігієнічного,
протипожежного, технічного стану
будинків і споруд та прибудинкових
територій з урахуванням переліку
послуг згідно з додатком до цього
Порядку.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
стандарти, нормативи, норми, порядки і
правила у сфері житлово-комунальних
послуг розробляють і затверджують
Кабінет Міністрів України, центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
технічного регулювання, центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування в
межах їхніх повноважень та згідно із
законодавством.

Як вбачається з частини 2 ст.31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
(надання) житлово-комунальних послуг і
подають їх органам, уповноваженим
здійснювати встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів
інформації про перелік
житлово-комунальних послуг, структуру
цін/тарифів, зміну цін/тарифів з
обґрунтуванням її необхідності та про
врахування відповідної позиції
територіальних громад розробляється і
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" органи
місцевого самоврядування встановлюють
тарифи на житлово-комунальні послуги в
розмірі не нижче економічно
обґрунтованих витрат на їх виробництво
(надання).

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідач в порушення
наведеного порядку затвердив тарифи не
за кожним будинком окремо, а в
середньому в залежності від надаваних
послуг поряд з тим, що будинки мають
різне облаштування та благоустрій.

Крім того встановлено, що під час
розрахунку тарифів не
використовувались відомості про
зареєстрованих осіб у кожному будинку
окремо, а для визначення житлової площі
для розрахунку обліковувалась
загальна житлова площа міста.

Також, згідно з висновками перевірки
Керченської ОДФІ від 11.04.12 №23-16/456
встановлено, що в порушення абз.2 п.2
Постанови №869 тариф на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій не
розрахований окремо за кожним житловим
будинком м. Щолкіне; не забезпечена
прозорість визначення вартості усіх
послуг, розрахунки по статтям витрат не
опубліковані; в порушення п.6 Постанови
№869 не зроблений розрахунок планових
трудовитрат відповідно до розміру,
передбаченого нормами часу та нормами
обслуговування, що встановлюються
Мінрегіоном; в порушення п.7 та п.8
Постанови №869 розрахунок тарифу витрат
з придбання прибудинкової території та
витрат з прибирання сходових кліток
об'єднані у один розрахунок для всього
міста Щолкіне; розрахунок по вивозу та
утилізації побутових відходів
зроблено окремо по таким складовим
статтям витрат, як збирання та
вивезення побутових відходів та їх
утилізація, але в послідуючому
розрахунку об'єднані та у складовій
частині тарифу вивезення та утилізація
твердих побутових відходів
відображена у загальній вартості; при
узгодженні та затвердженні норм
надання послуг по вивезенню твердих
побутових відходів, відповідно до лист
а Щолкінської міської ради від 15.04.11
№267/02-5, при розрахунку тарифу з надання
послуг на вивіз та утилізацію ТПВ КП
"Щолкіно-Азов" фактично використовує
норми накопичення затверджені
Рішенням Щолкінської міської ради №6
від 23.04.10 року "Про узгодження та
затвердження норми накопичення
твердих побутових відходів для
об'єктів суспільного,
адміністративного та
культурно-побутового призначення",
яким затвердженні норми накопичення
твердих побутових відходів на 2010 рік.
Також перевіркою встановлено, що
маршрут м.Щолкіне - поля компостування -
м. Щолкіне складає 14 км. Таким чином, до
розрахунку тарифу відстань по маршруту
м. Щолкіне - поля компостування - м.
Щолкіне фактично завищена на 16 км, що
привело до завищення вартості наданих
послуг. В порушення абз.1 п.13 Постанови
№869 витрати на технічне обслуговування
внутрішньобудинкових систем не
розраховувалися окремо з кожною
інженерною системою. В порушення п.28
Постанови №869 при розрахунку тарифу
накладні витрати (загальновиробничі та
адміністративні) включені у перечень
послуг, а не включені у розрахунок
тарифів по кожній послузі у відсотках
до фонду заробітної плати основних
робітників. Однією зі складових у
розрахунку тарифу включені витрати на
збут, які не передбачені Переліком
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що є додатком
до Постанови №869.

Належних та допустимих доказів, що
спростовують висновки державної
фінансової інспекції ні відповідачем,
ні третьою особою під час судового
розгляду не надано.

Статтею 8 закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської
діяльності»визначено, що стосовно
кожного проекту регуляторного акта
його розробником готується аналіз
регуляторного впливу. Аналіз
регуляторного впливу готується до
оприлюднення проекту регуляторного
акта з метою одержання зауважень та
пропозицій.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону
аналіз регуляторного впливу - документ,
який містить обґрунтування
необхідності державного регулювання
шляхом прийняття регуляторного акта,
аналіз впливу, який справлятиме
регуляторний акт на ринкове
середовище, забезпечення прав та
інтересів суб'єктів господарювання,
громадян та держави, а також
обґрунтування відповідності проекту
регуляторного акта принципам
державної регуляторної політики.

Апеляційним судом вірно зауважено, що
рішення органу місцевого
самоврядування спрямоване на правове
регулювання господарських відносин і
адміністративних відносин між
регуляторним органом та іншими
суб'єктами господарювання, а тому це
рішення є регуляторним актом, стосовно
якого Законом України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської
діяльності»визначено чітку процедуру
його прийняття, недотримання якої
тягне за собою його недійсність.

Оскільки рішення відповідача
стосуються не тільки інтересів
позивачів, а також інших членів
територіальної громади, колегія суддів
вважає, що прийняття відповідачем
спірних рішень не у спосіб
передбачений законодавством, а саме
приписів Постанови КМУ, впливає також
на інтереси позивачів як членів
територіальної громади, а тому
підлягають скасуванню у повному
обсязі.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що
оскаржувані рішення виконкому
Щолкінської міської ради АР Крим №90
від 17.05.2012 року та №1 від 28.11.2011 року
прийняті всупереч наведеним вище
нормам, у зв'язку з чим підлягають
скасуванню.

Колегія суддів дійшла думки, що судом
апеляційної інстанції в повному обсязі
встановлено обставини справи, що мають
значення для її вирішення, відповідно
визначено правове регулювання спірних
правовідносин, постановлено
правосудні судові рішення.

Доводи касаційних скарг зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Комунального
підприємства «Щолкіно - Азов» та
Виконавчого комітету Щолкінської
міської ради на відхилити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 01 жовтня 2013 року у справі № 111/1557/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: