Справа № 872/8909/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 0870/12019/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року по адміністративній справі №
0870/12019/12 за позовом Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року Бердянська об'єднана
державна податкова інспекція
Запорізької області Державної
податкової служби (далі - Позивач)
звернулася з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
Відповідач), у якому просила стягнути з
Позивача заборгованість перед
Державним бюджетом України з штрафних
санкцій за порушення законодавства про
патентування, за порушення норм
регулювання готівки та про
застосування РРО та адміністративні
штрафи за інші санкції в сумі 2664,00 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року позовні вимоги Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби -
задоволено у повному обсязі.

Постанова суду мотивована тим, що
оскільки Відповідачем було визнано
факт реалізації алкогольних напоїв у
його кіоску, податкові
повідомлення-рішення ним оскаржені не
були, частково сплачено штрафні
санкції, чим визнано існування
податкового боргу, то заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року та прийняти нову постанову, якою
задовольнити його адміністративний
позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказував на те, що суд першої
інстанції при винесенні оскаржуваного
рішення не прийняв до уваги, що
фінансові санкції можливо
застосовувати безпосередньо до
суб'єкта підприємницької діяльності, а
на час вчинення продажу
слабоалкогольного напою позивач
роздрібну торгівлю не здійснював, у
трудових відносинах з ОСОБА_2 не
перебував.(а.с.65-66)

Позивач заперечень на апеляційну
скаргу не подавав, постанову суду
першої інстанції не оскаржував.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1
зареєстрований фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця від 23.04.2009
року, а отже, він є суб'єктом
господарювання. (а.с.7)

В період з 02.08.2012 р. по 09.08.2012 р.
посадовими особами позивача
проводилась перевірка кіоску суб'єкта
господарської діяльності ОСОБА_1, за
результатами якої складено акт
фактичної перевірки від 09.08.2012 року №
0066/08/2/22/НОМЕР_1, відповідно до якого
встановлено, що під час перевірки було
виявлено порушення вимог чинного
законодавства України, а саме:

- проведення розрахункової операції
без використання реєстратора
розрахункових операцій;

- не роздрукований відповідний
розрахунковий документ, що підтверджує
виконання розрахункової операції;

- відсутній реєстратор розрахункових
операцій;

- відсутня книга обліку доходів та
витрат;

- відсутня ліцензія на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями6

- наявність за місцем реалізації
готівки, яка була отримана від
реалізації товару та не оприбуткована
у встановленому порядку у сумі 451 грн.
(а.с.8-9)

На підставі зазначених в акті
перевірки порушень, Позивачем було
винесено відносно ФОП ОСОБА_1 податкове
повідомлення-рішення № 000602213 від 22.08.2012
року, яким до відповідача застосовано
штрафні санкції у розмірі 2255, 00 грн., №
від 22.08.2012 р., яким застосовано
штрафні санкції у розмірі 1700 грн., №
від 22.08.2012 р. , яким застосовано
штрафні санкції у розмірі 1 грн. (а.с.10,11)

10 вересня 2012 року Відповідачу було
надіслано податкову вимогу № 927 на суму
3956,00 грн., яка ним отримана 21.09.2012 р.
(а.с.12)

Відповідно до облікової картки ФОП
ОСОБА_1 ним була сплачена сума у розмірі
1300, 00 грн. та нарахована пеня у розмірі 8
грн. (а.с.15)

Стягнення несплачених сум штрафних
санкцій з Відповідача і було предметом
судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки Відповідачем було визнано
факт реалізації алкогольних напоїв у
його кіоску, податкові
повідомлення-рішення ним оскаржені не
були, частково сплачено штрафні
санкції, чим визнано існування
податкового боргу, то заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до п. 57.3 ст. 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Той факт, що ОСОБА_1 у передбаченому
законом порядку не оскаржувались
винесені Позивачем податкові
повідомлення-рішення №000602213, ,
від 22.08.2012 р., яким Відповідача
зобов'язано сплатити штрафні санкції
на загальну суму 3956,00 грн. -
відповідачем спростовано не було.

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку ,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до матеріалів справи,
Відповідачем після отримання
податкової вимоги було сплачено
частину податкового боргу у розмірі 1300
грн. та станом на момент розгляду
справи за ним рахується податковий
борг у розмірі 2664,00 грн., що
підтверджується даними облікової
картки ФОП ОСОБА_1

Факт сплати Відповідачем частини
податкового боргу як підтверджує його
існування, так і свідчить про визнання
його ФОП ОСОБА_1

Жодних доказів на підтвердження того
факту, що ФОП ОСОБА_1

було в добровільному порядку сплачено
залишок податкового боргу до суду
надано не було.

Пунктом 41.5 статті 41 Податкового
кодексу України визначено, що органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень - звертатись до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної особи
( п.87.11 ст.87 ПК України).

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог
Бердянської ОДПІ щодо стягнення з ФОП
ОСОБА_1 належним чином підтвердженого
податкового боргу.

Посилання заявника апеляційної скарги
на те, що суд першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення не
прийняв до уваги той факт, що фінансові
санкції можливо застосовувати
безпосередньо до суб'єкта
підприємницької діяльності, а на час
вчинення продажу слабоалкогольного
напою позивач роздрібну торгівлю не
здійснював, у трудових відносинах з
продавцем - ОСОБА_2, не перебував,
визнаються колегією суддів при
розгляді даної справи - безпідставними,
оскільки знаходяться поза предметом
даного спору, так як відсутність
доказів оскарження чи скасування
податкових повідомлень рішень
№№000602213, , від 22.08.2012 р.
свідчить про те, що залишок
несплаченого податкового боргу в сумі
2664,00 грн., визначений зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями -
є узгодженим.

У межах доводів апеляційної скарги
підстави для скасування чи зміни
судового рішення - відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст.. 205 ,206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
року по адміністративній справі №
0870/12019/12 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
України набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та строки, передбачені ст.212
КАС України.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко