Справа № 872/17146/13
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 року

справа № 804/8965/13-а

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Верхньодніпровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 року у справі №804/8965/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Електронтехсервіс Лтд» до Верхньодніпровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» (далі по тексту – позивач) звернулося до суду з позовом до Верхньодніпровської ОДПІ Дніпропетровської області ДПС (далі по тексту – відповідач), в якому просило визнати протиправними податкові повідомлення-рішення від 25.02.2013 року №000012210 та №000022210.

З постановою суду першої інстанції не погодилась Верхньодніпровська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (правонаступник Верхньодніпровської ОДПІ Дніпропетровської області ДПС) та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказав, що за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» було встановлено нереальність господарських операцій товариства з ТОВ «Промтехнагляд», позивачем не було надано для перевірки ТТН, подорожні листи, накази на відрядження водіїв, довіреності на одержання товару. У ході перевірки податковим органом було використано довідку ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 07.07.2011 року №769/3-23-20 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промтехнагляд» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за березень 2011 року», згідно якої було встановлено відсутність трудових ресурсів, складських приміщень. виробничих потужностей для здійснення будь-якого виду діяльності, не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «Промтехнагляд» за період з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року з постачальниками та покупцями, стосовно ТОВ «Промтехнагляд» порушено провадження про банкрутство. Апелянт вважав, що у позивача відсутнє право на формування валових витрат по операціях з підприємством, а тому ним безпідставно у 1 кварталі 2011року завищено валові витрати на суму 507491,15 грн. та занижено валовий дохід всього у сумі 608989,38 грн.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що угода, яка укладена між позивачем та ТОВ «Промтехнагляд» оформлена належним чином; спірний правочин не визнаний судом недійсним і його недійсність прямо не встановлена законом, договір поставки товару виконаний сторонами в повному обсязі; ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» реалізовано поставлений товар підприємствам-покупцям: АЕК «Київенерго», ТОВ «ДТЕК Павлоградвугілля», ДП «НАЕК «Енергоатом», ДП «СГЗК», ЗАТ «Криворізький залізорудний комбінат», ВАТ по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз». Суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено безтоварність операції з поставки ТОВ «Промтехнагляд» до ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» товарно-матеріальних цінностей, не доведено, що вчинений правочин є нікчемними, порушує публічний порядок та суперечать інтересам держави і суспільства. Суд не врахував посилання податкового органу на довідку ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 07.07.2011 року № 769/3-23-20 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промтехнагляд» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за березень 2011 року», оскільки, вона не спростовує дійсність укладеного між ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» та ТОВ «Промтехнагляд» правочину щодо поставки товарів, не може вважатись судом безспірним доказом порушення податкового законодавства з боку позивача. Суд врахував, що первинні документи по господарській операції оформлені належним чином, мають всі необхідне реквізити.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були господарські взаємовідносини ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» з ТОВ «Промтехнагляд».

Основними видами господарської діяльності ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням. ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» має виробничі потужності (приміщення, обладнання для здійснення господарської діяльності) та трудові ресурси.

Встановлено, що 01.03.2011 року ТОВ «ВКФ «Електронтехсервіс Лтд» (покупець) уклало з ТОВ «Промтехнагляд» (постачальник) договір поставки з відстрочкою платежів №0311, згідно якого останній поставив ТМЦ (накладки тормозні, емаль, фільтри, салфетки, скотчі, мастику каучукову, карданні вали, кільця синхронізаторів, шарніри та інше); вартість товару встановлювалася постачальником на кожну партію згідно з прайс-листом постачальника. Підтвердженням факту виконання договору поставки товару у березні 2011 року є заявки на поставку товару, видаткові накладні, акти приймання-передачі товарів, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, податкові накладні, рахунки на оплату товару, платіжні доручення про оплату товару, оборотно-сальдової відомості за березень 2011 року.

Підставою для невизнання податкового кредиту та валових витрат податковим органом був висновок про нікчемність укладеної угоди з ТОВ «Промтехнагляд», зроблений на підставі довідки ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 07.07.2011 року № 769/3-23-20 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промтехнагляд» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за березень 2011 року».

Відповідно до п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (діяв на час виникнення спірних правовідносин), валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці. Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198 ПК України датою виникнень права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податково накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно статей 1, 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов’язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та які містять відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, податковий кредит та валові витрати мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Аналізуючи докази у справі та вище приведене законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що факт проведення розрахунків між підприємствами підтверджується платіжними дорученнями, первинні документи відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та підтверджують реальність господарських операцій, відповідають видам господарської діяльності та використовувались в господарській діяльності. Колегія критично відноситься до тверджень податкового органу, який зробив висновок про нереальність господарських операцій лише з довідки про неможливість проведення звірки контрагента позивача ТОВ «Промтехнагляд», вважає, що обставини фіктивності господарських операцій повинні підтверджуватися належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Верхньодніпровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2013 року у справі №804/8965/13-а – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук