Справа № 826/5878/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2014 року № 826/5878/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Мазур
А.С., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до Подільського
районного управління Головного
управління МВС України в м.
Києвіпрозобов'язання вчинити дії В С Т
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Подільського РУ ГУ
МВС України в м. Києві, в якій просить
зобов'язати відповідача виконати у
повному обсязі постанову Подільського
районного суду м. Києва від 07.11.2005 №4-37-05;
зобов'язати відповідача здійснити
перевірку скарги ОСОБА_1 в Генеральній
прокуратурі України від 03.03.2014 (з
урахуванням уточнених позовних вимог
Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив задовольнити
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, проте в
матеріалах справи містяться письмові
заперечення, в яких зазначено, що
позивачем не обґрунтовано факт
бездіяльності працівників районного
управління щодо невиконання Постанови
Подільського районного суду м.Києва
від 07.11.2005 №4-37-05 та не надано жодного
доказу на підтвердження цього факту.
Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
письмовому провадженні.
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.
На адресу Генеральної прокуратури
України надійшло звернення від 03.03.2014
щодо необхідності розслідування
фактів здійснення проти ОСОБА_1
злочинів та встановлення факту
бездіяльності правоохоронних органів.
Листом від 23.04.2014 № 55/К-492 Подільське РУ
ГУ МВС України в м. Києві повідомило
позивачу, що у зв'язку із відсутністю у
заяві позивача ознак кримінального
правопорушення, після проведеної
перевірки матеріали списані до справи
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Як стверджує позивач зі змісту наданої
відповіді слідує, що міліція не має
бажання виконувати постанови
Подільського районного суду від 07.11.2005
у справі № 4-35-05.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» від
13.01.2011р. № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI)
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.
Статтею 19 Закон № 2939-VI визначено, що під
запитом на інформацію слід розуміти
прохання особи до розпорядника
інформації надати публічну інформацію,
що міститься у його володінні.
Згідно положень п.3.2. Інструкції про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 28 грудня 2005 року №9 (далі -
Інструкція) за кожним зверненням в
прокуратурах усіх рівнів може бути
виконана одна з таких дій: прийнято до
розгляду; передано на вирішення до
підпорядкованої прокуратури;
направлено до іншого відомства;
приєднано до скарги, що раніше
надійшла, або до матеріалів
кримінальної справи.
П. 3.3. Інструкції визначено, що
звернення громадян, службових та інших
осіб у 5-денний строк направляються за
належністю з одночасним повідомленням
про це заявників оперативними
працівниками управління розгляду
звернень та прийому громадян
Генеральної прокуратури України,
галузевих відділів обласних і
прирівняних до них прокуратур,
міськими, районними, міжрайонними
прокурорами та їх заступниками.
У п.3.10 Інструкції про порядок розгляду
і вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України,
затвердженої наказом Генерального
прокурора України від 28 грудня 2005 року
№9 (далі - Інструкція) визначено, що
начальникам самостійних структурних
підрозділів Генеральної прокуратури
України (прокуратури обласного рівня)
передаються на розгляд звернення
громадян та юридичних осіб щодо рішень,
прийнятих підлеглими працівниками або
прокурорами обласного (районного)
Відповідно до пункту 3.11 Інструкції,
звернення громадян та юридичних осіб,
які надійшли до Генеральної
прокуратури України вперше і за ними не
приймалися рішення прокурорами
обласного рівня (первинні звернення),
передаються в управління розгляду
звернень та прийому громадян для
розгляду і надсилання до
підпорядкованих прокуратур
(відповідних відомств) для вирішення.
Звернення громадян, службових та інших
осіб вирішуються протягом 30 днів від
дня надходження в прокуратуру, а ті, що
не потребують додаткового вивчення і
перевірки, - не пізніше 15 днів, якщо
інший строк не встановлено
законодавством (п.5.1 Інструкції).
Наведені норми свідчать, що Генеральна
прокуратура України розглядає
звернення громадян щодо рішень, за
якими прийнято рішення
підпорядкованими прокурорами
обласного рівня, міст Києва та
Севастополя, а також прирівняних до них
прокурорів; а звернення, за якими не
приймалися рішення прокурорами
обласного рівня, міст Києва та
Севастополя, а також прирівняними до
них прокурорами передаються для
вирішення до підпорядкованих
Так, у зв'язку із надходженням
звернення ОСОБА_1 від 03.03.2014 до
Генеральної прокуратури України
останнє було направлено до прокуратури
м. Києва, яка на підставі п.3.11
Інструкції направила дане звернення до
Прокуратури Подільського району м.
Києва про що повідомлено позивача
листом від 06.03.2014 № 19-р-14. В свою чергу
прокуратура Подільського району м.
Києва листом від 12.03.2014 № 379/11-65 передала
на вирішення дане звернення до
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, про що також повідомлено
Відповідно до п.2.8 Інструкції про
порядок розгляду пропозицій, заяв,
скарг і організації особистого прийому
громадян в органах внутрішніх справ,
внутрішніх військах, вищих закладах
освіти, установах, організаціях і на
підприємствах системи МВС України,
затвердженої Наказом МВС України від
10.06.1998 № 414 (далі - Інструкція),
зазначено, що щодо кожного звернення
не пізніше ніж у п'ятиденний термін
повинно бути прийняте одне з таких
рішень: прийняти до свого
провадження, передати на вирішення в
підпорядкований чи інший орган
внутрішніх справ; надіслати за
належністю до іншого відомства, якщо
питання порушені у зверненні, не
входять до компетенції органів
внутрішніх справ. Про пересилання
звернення до іншого органу
внутрішніх справ або іншого відомства
обов'язково сповіщається заявник.
Пунктом 3.11. Інструкцією визначено, що
термін розгляду заяв та повідомлень
рахується від дня їх надходження до
органу внутрішніх справ до дня
направлення заявнику повідомлення про
результати їх розгляду.
Як вбачається з висновку старшого
інспектора міліції Подільського РУ ГУ
МВС України в м. Києві Терещенка О.О. від
08.04.2014, позивач звернувся із заявою з
приводу невиконання постанови
Подільського районного суду м. Києва
від 07.11.2005 у справі № 4-37-05 у зв'язку із
знищенням речових доказів
працівниками міліції, а саме: частини
отруйного хлібобулочного продукту.
Постановою Подільського районного
суду м. Києва було скасовано постанову
ДІМ Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Когутка В.С. від 20.04.2005 про відмову
в порушенні кримінальної справи, а
матеріали направлено прокурору
Подільського району м. Києва для
організації додаткової перевірки та
виконання вказівок суду.
Проте, в ході перевірки Подільського РУ
ГУ МВС України в м. Києві встановлено,
що керуючись переліком документальних
матеріалів і строками їх зберігання,
затвердженим Наказом МВС України № 519
за 2002 рік, матеріали про відмову в
порушенні кримінальної справи за 2005-2006
роки Подільським РУ ГУ МВС України в м.
Києві знищені у зв'язку із закінченням
строків зберігання. Додатково
повідомлено, що працівники, які
приймали рішення по розгляду
матеріалів в службі ДІМ Подільського
РУ ГУ МВС України в м. Києві не працюють.
При цьому, в письмових запереченнях
відповідач зазначив про виконання
постанови Подільського районного суду
м. Києва від 07.11.2005 шляхом складання
протоколу огляду та вилучення шматка
хлібобулочного виробу від 28.01.2006. Інших
доказів щодо виконання постанови суду
від 07.11.2005 відповідач надати не має
можливості, оскільки у 2012 році на
підставі Наказу МВС України за 2002 рік
за № 519, матеріали за заявою ОСОБА_1 були
знищенні у зв'язку із закінченням
строків їх зберігання.
Дані обставини були викладені та
повідомлені позивачу Подільським РУ ГУ
МВС України в м. Києві листом від 23.04.2014
№ 55/К-492.
Таким чином, Подільським РУ ГУ МВС
України в м. Києві було належним чином
здійснено перевірку скарги позивача
від 03.03.2014 та надано відповідь в порядку
та в строки передбачених чинним
законодавством України.
Ст.3 КАС України визначено, що
адміністративний суд - суд загальної
юрисдикції до компетенції якого цим
Кодексом віднесено розгляд і вирішення
адміністративних справ.
На підставі вищевикладеного позовна
вимога щодо зобов'язання відповідача
виконати в повному обсязі постанову
Подільського районного суду м. Києва
від 07.11.2005 №4-37-05, не підлягає
Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
Враховуючи те, що позивачем не надано
доказів порушення відповідачем його
прав, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.С. Мазур