Справа № 872/14850/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа № 804/10228/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
серпня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ в якому просив:

- визнати порушення відповідачем
встановленого порядку ведення
трудових книжок, а саме трудової книжки
позивача серія НОМЕР_1;

- визнати неправомірними записи №№ 3, 4,
5 внесені відповідачем до розділу
«Відомості про роботу» трудової книжки
позивача серія НОМЕР_1;

- визнати неправомірним запис внесений
відповідачем на аркушах 18 та 19 у
розділі «Відомості про нагородження»
трудової книжки серія НОМЕР_1;

- зобов'язати відповідача внести у
розділ «Відомості про роботу» трудової
книжки серія НОМЕР_1 запис під
наступним порядковим номером: «Записи
№№ 2, 3, 4, 5 недійсні, поновлений на
службі в органах внутрішніх справ
України»;

- зобов'язати відповідача внести у
розділ «Відомості про заохочення»
трудової книжки серія НОМЕР_1 наступний
запис: «За період служби в органах
внутрішніх справ України заохочувався
10 разів: - відомчими заохочувальними
відзнаками - 3 рази - грошима 7 разів».

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
серпня 2013 року позовні вимоги
задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по справі, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню а постанова суду
скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15
вересня 1991 року ОСОБА_1 прийнятий на
службу в органи внутрішніх справ та
звільнений зі служби з 25 лютого 2011 року
згідно з наказом ДДУВС № 14 від 25.02.2011 р.,
виданим на підставі наказу МВС України
від 10.02.2011 року № 200 (а.с. 18), що
підтверджується записами в трудовій
книжці позивача (а.с. 6).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
17.01.2012 року по справі №2а/0470/3175/11 визнані
протиправними та скасовано наказ МВС
України від 10.02.2011 року №200 та наказ
ДДУВС від 25.02.2010 року №14 о/с в частині
звільнення та поновлено ОСОБА_1 на
посаді проректора з економічних питань
та ресурсного забезпечення ДДУВС. В
частині поновлення - постанову суду
звернуто до негайного виконання (а.с.
7-13).

На виконання постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17.01.2012 року
по справі №2а/0470/3175/11 Міністерством
внутрішніх справ України видано наказ
від 15.03.2012 року №256 о/с на підставі якого
Дніпропетровський державний
університет внутрішніх справ видав
наказ від 04.04.2012 року №29 о/с про
допущення позивача до виконання
службових обов'язків на посаді
проректора ДДУВС з економічних питань
та ресурсного забезпечення (а.с. 19).

На підставі наказу №29 о/с від 04.04.2012
року відповідачем було внесено до
трудової книжки позивача серія НОМЕР_1
запис під номером 3 від 04.04.2012 року -
«Запис № 2 недійсний».

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.09.2012 року по справі №2а/0470/3175/11,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
27.02.2013р., скасовано постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду 17.01.2012р. (а.с. 14-16,
52-57).

В задоволенні позовних вимог, зокрема
визнання протиправними та скасування
наказу МВС України від 10.02.2011р. №200,
наказу ДДУВС від 25.02.2010 року №14 о/с в
частині звільнення - відмовлено.

Наказом ДДУВС №142 ос від 26.09.2012 року
відповідно до Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ за п.64 «є» (за
порушення дисципліни) підполковник
міліції ОСОБА_1, начальник відділу
ресурсного забезпечення, 26 вересня 2012
року, був звільнений з органів
внутрішніх справ. Підставою звільнення
позивача по справі є наказ МВС України
від 10.02.2011 року №200 та наказ ДДУВС від
25.02.2011 року №14 ос, а також постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.09.2012 року,
винесена в справі №2а/0470/3175/11 (а.с. 20).

На підставі наказу ДДУВС №142 ос від
26.09.2012 року відповідачем було внесено
до трудової книжки позивача серія
НОМЕР_1 запис під номером 4 від 26.09.2012
року - «Запис № 3 недійсний».

Крім того, на підставі наказу
Міністерства внутрішніх справ України
від 15.03.2012 року №256 о/с до трудової
книжки було внесено запис під номером 5
від 15.03.2012 року - «Поновлений на службі в
органах внутрішніх справ».

Оскільки на підставі наказу ДДУВС №142
ос від 26.09.2012 року позивача було
звільнено з органів внутрішніх справ,
відповідачем було внесено відповідний
запис до трудової книжки серія НОМЕР_1
за номером 6 від 26.09.2012 року.

Відповідно до п. 4.1 Наказу Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України "Про
затвердження Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників" №
58 від 29.07.1993 року (далі - Інструкція)
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівнику його
трудову книжку в день звільнення з
внесеним до неї записом про звільнення.
При затримці видачі трудової книжки з
вини власника або уповноваженого ним
органу працівникові сплачується
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу. Днем звільнення в
такому разі вважається день видачі
трудової книжки. Про новий день
звільнення видається наказ і вноситься
запис до трудової книжки працівника.
Раніше внесений запис про день
звільнення визнається недійсним у
порядку, встановленому п. 2.10 цієї
Інструкції.

Згідно з п. 10 Інструкції у разі
необхідності, наприклад, зміни запису
відомостей про роботу після зазначення
відповідного порядкового номеру, дати
внесення запису в графі 3 пишеться:
"Запис за N таким-то недійсний".
Прийнятий за такою-то професією
(посадою) і у графі 4 повторюються дата і
номер наказу (розпорядження) власника
або уповноваженого ним органу, запис з
якого неправильно внесений до трудової
книжки.

У такому ж порядку визнається
недійсним запис про звільнення і
переведення на іншу постійну роботу у
разі незаконного звільнення або
переведення, установленого органом,
який розглядає трудові спори, і
поновлення на попередній роботі або
зміни формулювання причини звільнення.
Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то
є недійсним, поновлений на попередній
роботі". При зміні формулювання причини
звільнення пишеться: "Запис за N
таким-то є недійсним" звільнений… і
зазначається нове формулювання.

На виконання вищезазначених рішень
судів та відповідно до Інструкції
відповідачем було внесено до трудової
книжки позивача записи №№ 3 та 4 у
форматі «Запис за N таким-то недійсний».

В свою чергу, запис № 5, внесений на
підставі наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 15.03.2012
року №256 о/с з відповідною відміткою в
графі 4 трудової книжки, що свідчить про
відповідність такого запису
Інструкції.

Стосовно запису № 2, апеляцій суд
зазначає, що наказ на підставі якого
було внесено даний запис є чинним, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
скасування такого запису.

Враховуючи викладене апеляційний суд
приходить до висновку, що записи
внесені до трудової книжки позивача
відповідають фактичним відомостям про
прийом на службу та звільнення зі
служби позивача.

Крім того, апеляційний суд вважає за
необхідне зазначити, що визнання
недійсними записів №№ 2, 3, 4, 5 трудової
книжки позивача серія НОМЕР_1 може в
подальшому стати причиною невірного
розрахунку стажу позивача, що призведе
до порушення його прав.

Що стосується вимог позивача про
визнання неправомірним запису
внесеного відповідачем до розділу
«Відомості про нагородження» трудової
книжки серія НОМЕР_1 та зобов'язання
внести відповідний запис у розділ
«Відомості про заохочення»
апеляційний суд зазначає наступне.

Так, позивач посилається на ту
обставину, що запис: «За період служби в
органах внутрішніх справ України
заохочувався 10 разів: - відомчими
заохочувальними відзнаками - 3 рази -
грошима 7 разів» був помилково внесений
відповідачем до розділу трудової
книжки «Відомості про нагородження»
хоча повинен бути внесений до розділу
«Відомості про заохочення».

Відповідно до п 2.24 Інструкції до
трудових книжок працівників у розділ
"Відомості про нагородження"
відносяться відомості про
нагородження державними нагородами
України та відзнаками України; у розділ
"Відомості про заохочення" вносяться
відомості про заохочення за успіхи у
праці.

Разом з тим, Інструкцією про порядок
ведення трудових книжок працівників
передбачено можливість у разі
виявлення неправильного або неточного
запису відомостей про роботу,
переведення а також про нагородження
та заохочення тощо, вносяться
виправлення.

В ході розгляду справи, сторони не
заперечували той факт, що ОСОБА_1 за
період служби в органах внутрішніх
справ України заохочувався 10 разів: -
відомчими заохочувальними відзнаками -
3 рази - грошима 7 разів.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку, що зазначений запис не є
неправильним та відповідає фактичним
обставинам, а внесення його до іншого,
ніж встановлено Інструкцією, розділу
трудової книжки не може бути
безумовною підставою для внесення змін
до трудової книжки.

Крім того, зазначення даної інформації
в іншому розділі трудової книжки не
призводить до подальшого порушення
прав позивача.

Враховуючи викладене апеляційний суд
приходить до висновку, про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів прийшла до висновку, що
судом першої інстанції було допущено
порушення норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
серпня 2013 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 26 червня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов