Справа № 206/2682/14-а
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокусправа № 206/2682/14-а

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м. Дніпропетровська на
постанову Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 26 травня 2014
року по справі № 206/2682/14-а за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі м.
Дніпропетровська про відмову в
призначенні пенсії за вислугу років,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулась до суду з позовом
до УПФУ в Самарському районі м.
Дніпропетровська (далі по тексту -
відповідач), в якому просила визнати
протиправним та скасувати рішення
комісії по розгляду питань, пов'язаних
з призначенням та перерахунком пенсій
№ 31 від 03.04.2014 року про відмову в
призначенні пенсії за вислугою років
відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції, чинній
станом на 02.04.2014 року, зобов'язати
відповідача зарахувати до стажу
роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» ( в редакції чинній
на час звернення - 02.04.2014 року) період
роботи на посаді державного службовця -
секретаря судового засідання
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська з 01.03.1990 року по 01.12.1994
рік, зобов'язати відповідача
зарахувати до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугою років до ст.
50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в
редакції чинній на час звернення -
02.04.2014 року) період роботи на посаді
державного службовця - консультанта
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська з 02.12.1994 року по 12.02.1997
року, призначити пенсію за вислугою
років відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» ( в редакції
чинній на час звернення - 02.04.2014 року) у
розмірі 80 відсотків від заробітної
плати з моменту звернення до органів
Пенсійного Фонду України - 02 квітня 2014
року.

Постановою Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 26 травня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції УПФУ в Самарському
районі м. Дніпропетровська подало
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати постанову та прийняти нову
постанову, якою в задоволені позову
відмовити. Свої вимоги обґрунтувало
тим, що судом не надано належної оцінки
нормам чинного законодавства, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, що призвело до прийняття
невірного рішення. Апелянт зазначив, що
важливою умовою для зарахування стажу
роботи на посадах секретаря судового
засідання та консультанта суду до
стажу державного службовця, що дає
право на пільгову пенсію відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», є умова наявності у
позивача вищої юридичної освіти,
апелянт вказував на те, що у позивача до
12.02.1997 року не було вищої юридичної
освіти, тому враховувати стаж до 12.02.1997
року не має підстав.

Справа розглянута відповідно до ч. 1 ст.
41 КАС України за відсутності осіб, які
беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що дії
відповідача стосовно не врахування
відповідачем стажу ОСОБА_1 під час
перебування на посадах секретаря
судового засідання та консультанта
суду у зв'язку з відсутністю у неї вищої
юридичної освіти не є підставою для
відмови в зарахуванні трудового стажу.
Суд першої інстанції зазначив, що
першочерговою підставою для
зарахування роботи ОСОБА_1 під час
перебування на посадах секретаря
судового засідання та консультанта
суду до трудового стажу є перебування
на державній службі та підтвердження
цього факту праці на посадах які
підпадають під перелік посад державної
служби.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 відповідно до копії трудової
книжки з 01.03.1990 року по 01.12.1994 року
працювала в Самарському районному суді
м. Дніпропетровська на посаді
секретаря судового засідання, 10.05.1994
року прийняла присягу державного
службовця, з 02.12.1994 року у зв'язку з
переведенням призначена на посаду
консультанта Самарського районного
суду м. Дніпропетровська на якій
пропрацювала до 30.02.2001 року та була
звільнена за власним бажанням. Також,
копією трудової книжки
підтверджується, що ОСОБА_1 з 26.02.2001
року безперервно працює в органах
прокуратури України на посадах
помічника прокурора, старшого
помічника прокурора, прокурора
відділу, старшого прокурору відділу,
загальний стаж роботи в органах
прокуратури України складає 13 років 1
місяць та 6 днів. У свою чергу загальний
стаж роботи ОСОБА_1 на державній службі,
враховуючи роботу на посадах в
Самарському районному суді м.
Дніпропетровська складає більше 24
років.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 має дві вищі освіти, одна з яких
отримана у Сумському державному
педагогічному інституті ім. Макаренка,
що підтверджується дипломом від 24.06.1988
року, друга освіта, профільна - отримана
ОСОБА_1 у Національній юридичній
академії України ім. Ярослава Мудрого,
що підтверджується дипломом від 12.02.1997
року.

Встановлено, що 02.04.2014 року ОСОБА_1
звернулась до УПФУ в Самарському
районі м. Дніпропетровська з заявою для
призначення пенсії за вислугу років по
Закону України «Про прокуратуру».
Рішенням комісії по розгляду питань
пов'язаних з призначенням та
перерахунком пенсії, яке оформлене
протоколом № 31 від 03.04.2014 року, ОСОБА_1
відмовлено в призначенні пенсії за
вислугу років по Закону України «Про
прокуратуру» з причини відсутності
необхідного для такого призначення
стажу роботи.

Підставою для відмови у призначенні
пенсії за вислугою років згідно Закону
України «Про прокуратуру» є
відсутність на думку відповідача
необхідного стажу, а саме 21 рік 6
місяців, оскільки останній враховував
лише стаж після одержання ОСОБА_1 вищої
юридичної освіти, а саме з 12.02.1997 року,
що складає 17 років 01 місяць на момент
звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 50-1, ч. 1 ст. 56
Закону України «Про прокуратуру» -
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років не менше: з 1
жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21
рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи
на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 11 років 6 місяців.
До вислуги років, що дає право на пенсію
згідно з цією статтею, зараховується
час роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років. Право на пенсію за вислугу років
мають особи, які безпосередньо перед
зверненням за призначенням такої
пенсії працюють в органах прокуратури
чи в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України, а
також особи, звільнені з
прокурорсько-слідчих посад органів
прокуратури за станом здоров'я, у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату працівників та у зв'язку з
обранням їх на виборні посади органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування. Під поняттям
«прокурор» у статті 8, частині
четвертій статті 9, частинах першій,
другій, третій статті 12, частині першій
статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах
першій, третій, п'ятій і сьомій статті 46,
статті 46-2, 46-3, 46-4, частині першій статті
47, статтях 48, 48-1, 49, 50, 50-1 та 55 цього
Закону слід розуміти: Генеральний
прокурор України, перший заступник,
заступники Генерального прокурора
України, їх старші помічники та
помічники, прокурори Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя, спеціалізованих
прокуратур (на правах обласних), їх
перші заступники, заступники,
міжрайонні прокурори, прокурори міст,
районів, районів у містах та
прирівняних до них спеціалізованих
прокуратур, їх перші заступники і
заступники, начальники головних
управлінь, управлінь, відділів
прокуратур, їх перші заступники,
заступники, старші прокурори та
прокурори прокуратур усіх рівнів, які
діють у межах своєї компетенції.

Слід зазначити, що під час перебування
ОСОБА_1 з 2001 року на посадах помічника
прокурора та старшого помічника
прокурора стаття 56 мала редакцію з
переліком цих посад які відносились до
прокурорських посад, у зв'язку з
реорганізацією чинів прокуратури
посади помічників прокурорів було
змінено, Згідно з ст. 56 Закону України
«Про прокуратуру» (у редакції до 13.04.2012
року) під поняттям «прокурор» у статті
8, частині четвертій статті 9, частинах
першій, другій, третій статті 12, частині
першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45,
частинах першій, четвертій і шостій
статті 46, частині першій статті 46-1,
частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50,
50-1, частині п'ятій статті 52 і статті 55
цього Закону слід розуміти:
Генеральний прокурор України та його
заступники, підпорядковані прокурори
та їх заступники, старші помічники і
помічники прокурора, начальники
управлінь і відділів, їх заступники,
старші прокурори і прокурори управлінь
і відділів, які діють у межах своєї
компетенції.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів
вказує, що ОСОБА_1 з 01.03.1990 року по 01.12.1994
року займала посаду секретаря судового
засідання Самарського районного суду
м. Дніпропетровська, з 02.12.1994 року по
26.02.2001 року перебувала на посаді
консультанта цього суду, зайняття
таких посад потребує наявність вищої
юридичної освіти згідно Типових
посадових інструкцій секретаря
судового засідання та консультанта,
тобто виконувала посадові обов'язки
державного службовця, та у своїй роботі
використовувала знання, які дає вища
юридична освіта. Встановлено, що
позивач 12.02.1997 року одержала вищу
юридичну освіту, перебувала на посаді
секретаря судового засідання та
консультанта суду. Отже позивач
займала посади, які віднесені до посад
державної служби, фактично, ОСОБА_1
виконувала обов'язки працівника, які
вимагають наявність вищої юридичної
освіти, що не заперечується
відповідачем. На думку колегії суддів,
у даному випадку наявна формальна
відмова у вирішенні питання про
призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою
років згідно Закону України «Про
прокуратуру».

Колегія суддів вважає, що відповідачем
відмовлено позивачу у призначенні
вказаної пенсії без врахування
вищевикладених обставин. Вирішуючи
спір по суті колегія суддів виходить із
положень п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України та
вважає, що рішення суб'єкта владних
повноважень повинно бути
обґрунтованим, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
його прийняття.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції та вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, постанову суду першої
інстанції слід залишити без змін, як
таку, що прийнята з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м. Дніпропетровська
- залишити без задоволення.

Постанову Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2014 року по справі № 206/2682/14-а -
залишити без змін.

Ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Т.С. Прокопчук