Справа № 2а-9696/10/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/14694/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Лосєва А.М.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Експалайт
- 2004»

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011

у справі № 2а-9696/10/1070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Експалайт - 2004»

до Іванківської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16.12.2010
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії
Іванківської МДПІ Київської області
щодо невизнання податкової декларації
з податку на прибуток ТОВ
«Експалайт-2004» за ІІІ квартали 2010 року
податковою звітністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 в
частині зобов'язання Іванківської МДПІ
Київської області скасовано. У
задоволенні позову в цій частині
відмовлено. У решті постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

ТОВ «Експалайт - 2004» подало касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду апеляційної інстанції
та залишити без змін постанову суду
першої інстанції. Посилаючись на
положення статті 2, пункту 1 частини
другої статті 17, пункту 2 частини другої
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, наголошує на тому,
що за наявності в діях відповідача
(невизнання податкової декларації)
ознак протиправності, задоволенню
підлягають також позовні вимоги про
зобов'язання відповідача вчинити дії -
визнати декларацію як податкову
звітність та провести податкову
звітність в особовому рахунку платника
податків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач подав
податкову декларацію з податку на
прибуток за 3 квартал 2010 року.

Відповідач повідомив позивача про
невизнання податкової декларації
податковою звітністю, вказавши, що в
декларації неможливо прочитати текст
або цифри внаслідок пошкодження, та
запропонував надати нову декларацію.

Позивач повторно подав декларацію з
податку на прибуток за 3 кварталі 2010
року.

Відповідач не визнав податкову
декларацію податковою звітністю,
вказавши на порушення п.п. 3.1 п. 3 Порядку
складання декларації з податку на
прибуток.

Відповідно до абз. 1 п.п. 4.1.2. п. 4.1 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181 прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Згідно з абз. 5 п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4
вказаного Закону визначено вичерпний
перелік підстав, за яких контролюючий
орган має право не визнавати надану
платником податків звітність
податковою звітністю. Такою підставою
є заповнення податкової декларації
всупереч правилам, зазначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
зокрема, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що надана позивачем
податкова декларація містить всі
обов'язкові реквізити, підписана
відповідною посадовою особою та
скріплена печаткою платника податків.

Отже, відповідач, при невизнанні
податкової декларації податковою
звітністю діяв не на підставі, що
визначена в абз. 5 п.п. 4.1.2 п.4.1 ст. 4 Закону
№ 2181-ІІ, чим порушив закріплений в
частині 2 статті 19 Конституції України
принцип, відповідно до якого орган
державної влади зобов'язаний діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
України та чинним законодавством.

Враховуючи наведене, суд касаційної
інстанції знаходить правильними
висновки судів про необхідність
задоволення позову в частині визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у визнанні податкової
декларації з податку на прибуток за 3
квартал 2010 року податковою звітністю.

Суд касаційної інстанції також вважає
за правильне погодитись з висновками
суду апеляційної інстанції про
необхідність відмови в задоволенні
позовних вимог про зобов'язання
відповідача визнати податкову
декларацію з податку на прибуток
податковою звітністю та провести
останню в особовому рахунку платника
податків, з огляду на таке.

Протиправність дій відповідача -
суб'єкта владних повноважень щодо
невизнання податкової декларації з
податку на додану вартість за травень
2010 року податковою звітністю виникає з
моменту вчинення таких дій, відповідно
відповідач зобов'язаний здійснити усі
необхідні дії для належного
забезпечення обліку платника податку
на додану вартість (позивача), в т.ч.
прийняти зазначену податкову
декларацію з метою перевірки її
достовірності щодо правильності
визначення об'єктів оподаткування і
обчислення податку. Підстав вважати, що
відповідач у майбутньому порушить
права та інтереси позивача у цій
частині у судів попередніх інстанцій
не було.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга залишається без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Експалайт
- 2004» залишити без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
А.М. Лосєв

Ю.І. Цвіркун