Справа № 9101/25049/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2013 рокусправа № 2а-4558/10/1170

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Драгун К.П.

за участю представників:

позивача: - Коваленко І. О.
(дов. від 21.01.2013 р.)

- Черниш В. А. (дов. від 21.01.2013 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 29
грудня 2010 року

у справі № 2-а-4558/10/1170

за позовом сільськогосподарського
виробничого закритого акціонерного
товариства «РОС АГРО»

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 11 червня 2010
року №/0 та №/0, податкові
повідомлення-рішення від 26 серпня 2010
року №/1 та №/1, а також
податкові повідомлення-рішення від 11
листопада 2010 року №/2 та №/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
суми понесених витрат за договором про
спільну діяльність від 11.03.2008,
укладеним позивачем з ДП
«Олександрійський кінний завод №174»,
за період квітень-серпень 2008 року, є
витратами господарської діяльності
позивача та не повинні передаватись ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
або відкориговуватись. Позивач
зазначає, що оскільки на отриманих від
ДП «Олександрійський кінний завод №174»
полях були здійснені
сільськогосподарські роботи
(культивація, боронування, внесення
гербіцидів, оранка, боронування, посів
сільськогосподарських культур), отже
валові витрати в сумі 602063 грн. є
витратами господарської діяльності
позивача. Також, позивач зазначає, що у
нього відсутній обов'язок ведення
податкового обліку приросту (убутку)
балансової вартості товарів,
використаних при виконанні робіт за
результатами спільної діяльності,
оскільки такі товари, сировина і
матеріали використовувались позивачем
на виконання укладеного договору
підряду поза межами договору про
спільну діяльність, а відтак при
здійсненні спільної діяльності у
позивача товарів, сировини, матеріалів,
у незавершеному виробництві та
залишках готової продукції за
результатами І півріччя та 9 місяців 2008
року не було. До того ж, оскільки
податковим органом за порушення п.5.9
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» податкове
зобов'язання позивачеві не
визначалось, отже застосування
відносно позивача штрафних санкцій у
розмірі 10% від суми недоплати є
незаконним. Крім того, позивач вказує,
що ним правомірно сформовано
податковий кредит з огляду на
наявність належним чином оформлених
податкових накладних.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 29.12.2010
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення №/0 від
11.06.2010, №/1 від 26.08.2010, №/2 від
11.11.2010, якими визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств у сумі 150 516,00 грн. основного
платежу та 212 401,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, в частині 129 566,80
грн. основного платежу та 201 926,40 грн.
штрафних (фінансових) санкцій; визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення №/0 від
11.06.2010, №/1 від 26.08.2010, №/2 від
11.11.2010, якими визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 120 412,54 грн. основного
платежу та 60 207,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, в частині 103 653,18
грн. основного платежу та 51 826,59 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу (т.1
а.с.230), в якій, посилаючись н порушення
судом норм матеріального права,
просить скасувати постанову суду від
29.12.2010 в частині задоволення позову та
постановити нове рішення, яким у позові
у частині задоволення позову
відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
позивачем занижено суму приросту
балансової вартості запасів за перше
півріччя 2008 року на суму 2120866,27 грн. та
за 9 місяців 2008 року на суму 3364837,05 грн., в
результаті чого занижено суму податку,
що підлягала нарахуванню за перше
півріччя 2008 року на суму 530216,57 грн. та за
9 місяців 2008 року на суму 841209,26 грн.
Відповідач вказує, що оскільки при
складанні звіту про результати
спільної діяльності за 2008 рік вказане
порушення позивачем самостійно
виправлене, відтак до позивача
правомірно застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 10% від
суми недоплати. Також відповідач
зазначає, що позивачем завищено валові
витрати на суму 602063,00 грн., зважаючи на
той факт, що понесені витрати були
здійсненні поза межами власної
господарської діяльності позивача, а
відтак і формування податкового
кредиту здійснено позивачем
неправомірно.

Представники позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечують.
Зазначають, що рішення судом першої
інстанції прийнято законно та
обґрунтовано.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про помилковість висновків
податкового органу.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено планову виїзну перевірку
позивача, відповідального за утримання
та внесення податків до бюджету під час
виконання договору про спільну
діяльність від 07.03.2008 з ДП
«Олександрійський кінний завод №174»,
9, з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 24.03.2008 по 31.03.2010, валютного та
іншого законодавства за період з 24.03.2008
по 31.03.2010, за результатами якої складено
акт №452/23-10/300112449 від 31.05.2010.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

- п.5.9 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», а
саме: суб'єктом господарювання
занижено суму приросту балансової
вартості запасів за перше півріччя 2008
року на суму 2120866,27 грн. та за 9 місяців
2008 року на суму 3364837,05 грн., в результаті
чого занижено суму податку, що
підлягала нарахуванню за перше
півріччя 2008 року на суму 530216,57 грн. та за
9 місяців 2008 року на суму 841209,26 грн.
Згідно звіту про результати спільної
діяльності за 2008 рік вказане порушення
суб'єктом господарювання самостійно
виправлене;

- п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
внаслідок чого завищено валові витрати
на суму витрат, не використаних у
власній господарській діяльності на
загальну суму 602 063,00 грн., в результаті
чого занижено податок на суму 150516,00
грн., у тому числі: за 3-й квартал 2008 року
на суму 150 516,00 грн.;

- п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого завищено податковий
кредит з податку на додану вартість на
суму ПДВ, сплаченого постачальникам
при придбанні ТМЦ, робіт та послуг не
використаних у власній господарській
діяльності, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 120 413,00 грн., у тому числі: за серпень
2008 року в сумі 3 200,00 грн.; за вересень 2008
року в сумі 15 936,00 грн.; за жовтень 2008
року в сумі 6 680,00 грн.; за грудень 2008 року
в сумі 25 240,00 грн.; за січень 2009 року в
сумі 44 000,00 грн.; за квітень 2009 року в
сумі 25 357,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

№/0 від 11.06.2011, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 362917,00 грн., у тому числі за
основним платежем - 150516,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
212401,00 грн.

№/0 від 11.06.2011, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість юридичних осіб у
розмірі 180620,00 грн., у тому числі за
основним платежем - 120413,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями у
розмірі 60207,00 грн.

Позивач здійснив адміністративне
оскарження означених податкових
повідомлень-рішень, за результатами
якого скарги залишені без задоволення
та прийнято податкові
повідомлення-рішення від 26.08.2010
№/1 та №/1, від 11.11.2010 №/2
та №/2, які не змінили визначених
до сплати сум податкових зобов'язань.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
11.03.2008 між позивачем та Державним
підприємством «Олександрійський
кінний завод №174» укладено договір про
спільну діяльність, за умовами якого
сторони зобов'язуються діяти спільно
шляхом об'єднання майна, грошових
коштів і зусиль та шляхом користування
майном, що перебуває у власності або на
інших правових підставах, кожної із
сторін. Метою вказаного договору є
оптова торгівля зерном, насінням та
кормами для тварин, вирощування
зернових культур, вирощування олійних
культур, вирощування буряків,
заготівля, виробництво і переробка
сільськогосподарської продукції,
послуги в сфері сільського
господарства (інші види діяльності
згідно класифікатору КВЕД).

Відповідно до п.3.1 договору ДП
«Олександрійський кінний завод №174» у
строк протягом 15 днів з моменту
підписання та реєстрації цього
договору повинне надати право
користування Позивачу земельною
ділянкою загальною площею 4000,00 га, що
розташована на території Лікарівської
сільської ради Олександрійського
району Кіровоградської області, а
Позивач відповідно до п.4.1 договору
зобов'язується невідкладно після
підписання та реєстрації договору
приступити до виконання робіт,
передбачених даним договором.

На виконання умов вказаного договору
позивач отримав від ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
наступне майно (згідно додатку №1 до
вказаного договору та актів
прийому-передачі земельних ділянок та
незавершеного виробництва від 01.04.2008):

- земельні ділянки з вільною від
посівів площею та інших видів
обробітку в кількості 3561,6 га; земельні
ділянки з багаторічною травою на площі
43,1 га; земельні ділянки з озимою
пшеницею на площі 395,3 га (відділок 1:
поле №п-2-3к площею 111,5 га, поле №п-6
площею 87,9 га, поле №п-8 площею 103,9 га та
відділок 2: поле №п-1-2к площею 72,0 га,
поле №п-3-3к площею 20,0 га);

- витрати незавершеного
виробництва як внесок у спільну
діяльність на площу 227,8 га під пшеницю
озиму, врожаю 2008 року на суму 120 000,00 грн.
(згідно додатку №2 до договору про
спільну діяльність та акту
прийому-передачі від 01.04.2008 р.), а саме:
відділок 1: поле №п-6 площею 87,9 га, поле
№п-8 площею 103,9 га та відділок 2: поле
№п-1-2к площею 36,0 га;

- витрати незавершеного
виробництва на площу 596,6 га в сумі 173 865,00
грн. (згідно договору купівлі-продажу
незавершеного виробництва від 11.04.2008 р.,
укладеного між позивачем та ДП
«Олександрійський кінний завод №174»,
відповідно до умов якого покупець
додатково набуває майнових прав на
незавершене виробництво на земельних
ділянках (у складі 4 000 га) загальною
вартістю 173 865,00 грн. та бере на себе
обов'язок сплатити на користь ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
його вартість, акту прийому-передачі
від 11.04.2008 р.), а саме: 1) озима пшениця 56,0
га на суму 67 854,23 грн. (відділок 2: поле
№п-3-3к площею 20,00 га; поле №п-1-2к площею
36,0 га; 2) багаторічні трави 156,0 га на суму
35 072,77 грн. (відділок 1: поле №п-2 площею
112,9 га; поле №п-4к площею 43,1 га); 3) пар 384,6
га на суму 41 960,50 грн. (відділок 1: поле
№п-1к площею 18,0 га; відділок 2: поле №п-1
площею 184,6 га; поле №п3-3к площею 182,0 га).

У процесі взаємовідносин між позивачем
та ДП «Олександрійський кінний завод
№174» виявилося, що активи останнього
перебувають в податковій заставі,
внаслідок чого 31.07.2008 укладено угоду
про розірвання договору
купівлі-продажу незавершеного
виробництва від 11.04.2008, за умовами якої
ДП «Олександрійський кінний завод №174»
зобов'язується повернути позивачу
грошові кошти у розмірі 51700,00 грн.,
отримані в якості часткової оплати за
незавершене виробництво, а також
відшкодувати витрати по внесенню
мінеральних добрив, використаних на
його вирощування на суму 19243,49 грн.

01.08.2008 за актом прийому-передачі
незавершеного виробництва позивач
повернув, а ДП «Олександрійський
кінний завод №174» прийняв незавершене
виробництво під урожай 2008 на площі 596,6
га в сумі 173 865,00 грн. за тими ж полями,
які визначені в акті про передачу їх
позивачу

У подальшому, 01.09.2008 між позивачем та ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
укладено додаткову угоду до договору
про спільну діяльність від 11.03.2008 та
викладено додаток №2 до договору про
спільну діяльність від 11.03.2008 в новій
редакції, відповідно до якої внесками
ДП «Олександрійський кінний завод №174»
у спільну діяльність є надання права
користування земельними ділянками,
площі та номера яких, зазначені в
додатку №1 до Договору, загальною
площею 4 000,00 га (а.с.117).

Цього ж дня, на виконання укладеної
додаткової угоди, між позивачем та ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
підписано акт прийому-передачі
незавершеного виробництва, за умовами
якого позивач повернув, а ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
прийняв витрати незавершеного
виробництва під урожай 2008 року, а саме:
озиму пшеницю на площі 227,8 га на суму
120000,00 грн., в тому числі ПДВ 20000,00 грн., а
саме: відділок 1: поле №п-6 площею 87,9 га;
поле №п-8 площею 103,9 га; відділок 2: поле
№п-1-2к площею 36,0 га.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 01.08.2008 між позивачем та ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
підписано акт прийому-передачі
земельних ділянок згідно якого позивач
передав, а ДП «Олександрійський кінний
завод №174» прийняв земельні ділянки
площею 438,4 га з озимою пшеницею та
травами на сіно для збирання врожаю, а
саме: відділок 1: поле №п-2-3к площею 111,5
га (пшениця озима); поле №п-6 площею 87,9
га (пшениця озима); поле №п-8 площею 103,9
га (пшениця озима); відділок 2: поле
№п-1-2к площею 72,0 га,(пшениця озима); поле
№п-3-3к площею 20,00 га (пшениця озима);
поле №п-4к площею 43,1 га (трави на сіно).
При цьому сторони договірних відносин
дійшли згоди про те, що вивільнені від
зобов'язань земельні ділянки по
договору спільної діяльності від 11.03.2008
після повного збирання ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
врожаю повертаються позивачу.

29.08.2008 між позивачем та ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
підписано акт прийому-передачі
земельних ділянок за умовами якого, ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
передає, а позивач приймає в
користування земельні ділянки площею
395,3 га, а саме: відділок 1: поле №п-2-3к
площею 111,5 га; поле №п-6 площею 87,9 га;
поле №п-8 площею 103,9 га; відділок 2: поле
№п-1-2к площею 72,0 га; поле №п-3-3к площею
20,00 га, які після збирання ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
врожаю озимої пшениці та сіна посівів
2008 року передаються в обробіток на
виконання договору про спільну
діяльність від 11.03.2008.

Згідно з п.3.1 ст.3 Закону України від
28.12.1994 р. №334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» об'єктом
оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на:

- суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону;

- суму амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Відповідно до п.5.1. Закону №334 валові
витрати виробництва та обігу - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1. пункту 5.1. Закону №334
передбачено, що до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку (пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону №334).

Установлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється (п.5.1 ст.5 Закону №334).

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з квітня 2008 року по серпень 2008
року позивачем включено до складу
валових витрат, витрати у розмірі 602063,00
грн., здійснені на виконання договору
про спільну діяльність від 11.03.2008, а
саме: витрати по наступним
сільськогосподарським роботам:
культивація, боронування, внесення
гербіцидів, посів
сільськогосподарських культур, оранка,
дискування, просапка, тощо.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи докази, колегія суддів
приходить до висновку, що валові
витрати у сумі 518265,91 грн. сформовані
позивачем правомірно з огляду на
пов'язаність вказаних витрат з
господарською діяльністю позивача та
спрямуванням вказаної діяльності на
виконання умов договору про спільну
діяльність від 11.03.2008, в той же час, сума
витрат у розмірі 83 796,79 грн. правомірно
не визнана судом першої інстанції в
якості валових витрат, оскільки
вказана сума є витратами на оранку
полів, за якими до моменту їх надання
позивачу у користування ДП
«Олександрійський кінний завод №174» у
квітні 2008 року було здійснено весь
комплекс сільськогосподарських робіт,
а саме: культивацію, боронування,
внесення гербіцидів та засобів захисту
рослин.

Зважаючи на той факт, що оранка є
основною технологічною операцією з
обробітку ґрунту, після якої
здійснюється боронування, культивація,
внесення гербіцидів та засобів захисту
рослин з метою підготовки ґрунту для
безпосереднього посіву культури,
колегія суддів приходить до висновку,
що витрати позивача, здійснені на
оранку земельних ділянок у травні 2008
року, не пов'язуються з господарською
діяльністю позивача, оскільки не
призводять до отримання прибутку як
невід'ємної складової частини
здійснення господарської діяльності.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що з моменту отримання
незавершеного виробництва до його
повернення у період з квітня по серпень
2008 року позивачем правомірно здійснено
витрати на обробітку отриманих
земельних ділянок на суму 518265,91 грн., а
відтак вказані витрати після
повернення позивачем незавершеного
виробництва ДП «Олександрійський
кінний завод №174» не повинні бути
повернені або відкориговані.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з правовою позицією суду
першої інстанції в тому, що податкові
повідомлення-рішення №/0 від
11.06.2010, №/1 від 26.08.2010, №/2 від
11.11.2010 з податку на прибуток в частині
129566,80 грн. основного платежу та 64783,40
грн. штрафних санкцій є такими, що
підлягають скасуванню, а в частині 20
949,20 грн. основного платежу та
відповідно в частині 10 474,60 грн.
штрафних санкцій скасуванню не
підлягають.

Щодо штрафних санкцій у розмірі 137143,00
грн., нарахованих позивачу за порушення
п.5.9 ст.5 Закону №334, колегія суддів
вказує наступне.

Відповідно до п.5.9 ст.5 Закону №334
платник податку веде податковий облік
приросту (убутку) балансової вартості
товарів (крім тих, що підлягають
амортизації, та цінних паперів),
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, напівфабрикатів, малоцінних
предметів (далі - запасів) на складах, у
незавершеному виробництві та залишках
готової продукції, витрати на
придбання та поліпшення (перетворення,
зберігання) яких включаються до складу
валових витрат згідно з цим Законом (за
винятком тих, що отримані безкоштовно).

Отже, задля ведення податкового обліку
приросту (убутку) балансової вартості
товарів тощо платник податків має
передусім здійснити витрати на їх
придбання та поліпшення, які, у
подальшому, включаються до складу
валових витрат.

Відповідач, обґрунтовуючи правову
позицію щодо заниження позивачем суми
приросту балансової вартості запасів
за І півріччя 2008 року на суму 2 120 866,27
грн. та з 9 місяців 2008 року на суму 3 364
837,05 грн., в результаті чого занижено
податок на прибуток за І півріччя 2008
року на суму 530 216,57 грн. та за 9 місяців
2008 року на суму 841 209,26 грн., посилається
саме на придбання позивачем певних
товарів, сировини за договором про
спільну діяльність від 11.03.2008, що не
відповідає дійсним обставинам справи,
з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.04.2008 між позивачем (Виконавець) та ДП
«Олександрійський кінний завод №174»
укладено договір підряду, згідно з яким
Виконавець зобов'язується виконати
наступні роботи для замовника: оранка,
дискування, культивація, боронування,
внесення гербіцидів та мінеральних
добрив, послуги по сівбі, збиранню
врожаю на площі 4000,00 га, що знаходяться
на території Лікарівської сільської
ради Олександрійського району
Кіровоградської області з
використанням необхідних матеріалів
Замовника, а Замовник зобов'язується
прийняти ці роботи та оплатити її.
Вказаним договором передбачено, що
доставка, розвантаження, збереження на
об'єкті матеріалів здійснюється силами
Виконавця та Виконавець забезпечує
надання необхідних матеріалів згідно з
графіком погодженим обома сторонами.

Виконання вказаного договору
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами прийому-передачі
виконаних робіт та податковими
накладними.

Отже, за умовами вказаного договору
підряду позивач не придбавав товари,
сировину, тощо, оскільки
використовував для виконання робіт
матеріал Замовника, про що
безпосередньо вказаного у договорі
підряду. До того ж, позивач здійснював
виконання робіт по обробітку земельних
ділянок на підставі договору підряду
від 01.04.2008, тобто поза межами договору
про спільну діяльність від 11.03.2008, а
відтак у нього не виникає обов'язку
здійснювати ведення податкового
обліку приросту (убутку) балансової
вартості товарів.

Також слід зауважити, що за наслідками
проведеної перевірки, відповідачем не
було нараховано основне зобов'язання, а
лише застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 10% від суми недоплати
відповідно до п.п.17.1.3 Закону України
№2181-ІІІ від 21.12.2000 «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», що не відповідає
приписам законодавства, з огляду на
наступне.

Згідно з п.п.17.1.3 п.17.3 ст.17 Закону №2181-ІІІ
у разі коли контролюючий орган
самостійно донараховує суму
податкового зобов'язання платника
податків за підставами, викладеними у
підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, такий платник
податків зобов'язаний сплатити штраф у
розмірі десяти відсотків від суми
недоплати (заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Отже, умовою задля застосування для
платника податків штрафних
(фінансових) санкцій за приписами
п.п.17.1.3 п.17.3 ст.17 Закону №2181-ІІІ є
нарахування податковим органом такому
платнику податків податкового
зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено та
відповідачем не заперечується, що
податкового зобов'язання за порушення
п.5.9 ст.5 Закону №334 позивачу
донараховано не було, що, як наслідок,
виключає можливість застосування до
нього штрафних санкцій.

Щодо завищення позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість,
колегія суддів зазначає.

Відповідно до п.п.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону
України №168/97-ВР від 03.04.1997 «Про податок
на додану вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку, зокрема, з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4. статті 7 Закону
№168 визначено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Підпунктом 7.2.3 пункту 7.2. статті 7 Закону
№168 передбачено, що податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідні суми податку на додану
вартість включені до складу
податкового кредиту на підставі
належним чином оформлений податкових
накладних, дотримання порядку
складення та оформлення податкових
накладних, а також реальність
господарських операцій підтверджено
відповідачем в ході перевірки,
наявними доказами не спростовано.

Відповідач, посилаючись на завищення
позивачем податкового кредиту,
виходячи з наведених вище обставин,
зазначав, що податковий кредит на суму
податку на додану вартість, сплаченого
постачальникам при придбання ТМЦ,
робіт та послуг, сформований позивачем
за господарськими операціями по
обробці об'єкту незавершеного
виробництва, які не пов'язані з
господарською діяльністю останнього.

Як вже зазначалось вище, валові витрати
з господарських операцій з послуг з
обробітку земельних ділянок в сумі
518265,91 грн. сформовані позивачем
правомірно з огляду на пов'язаність
вказаних витрат з господарською
діяльністю позивача згідно договору
про спільну діяльність від 11.03.2008, та
спрямуванням вказаної діяльності на
виконання умов договору про спільну
діяльність від 11.03.2008.

Отже правові підстави для висновку про
завищення позивачем податкового
кредиту з податку на додану вартість з
означених вище операцій відсутні, а
відтак податкові повідомлення-рішення
№/0 від 11.06.2010, №/1 від 26.08.2010,
№/2 від 11.11.2010 в частині 103 653,18 грн.
основного платежу та 51826,91 штрафних
(фінансових) санкцій підлягають
скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції під час
розгляду даної справи дослідив
обставини, які мають значення для
справи, дав їм правильну юридичну
оцінку, застосував до правовідносин, як
виникли між сторонами по справі норми
права, які регулюють саме ці
правовідносини і зробив обґрунтований
висновок про часткове задоволення
позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2010
року у справі № 2а-4558/10/1170 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко