Справа № 826/445/13-а
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2014 р. м. Київ
К/800/39208/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Петрон» на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.05.2013 року по справі №826/445/13-а за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Петрон» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі міста Києва
Державної податкової служби про
визнання недійсними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спільне
українсько-канадське підприємство
«Петрон» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі міста Києва Державної
податкової служби про визнання
недійсними та скасування податкових
повідомлень-рішень від 17.12.2012 року
№ та №.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.05.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року,
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Голосіївському
районі м. Києва проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Петрон» з питань
правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на
прибуток та податку на додану вартість
в частині відображення податкового
кредиту по взаємовідносинах з ПП
«ОПТ-БЕСТ» за період з 01.08.2011 року по
31.08.2011 року.

За наслідками перевірки податковим
органом виявлені порушення позивачем
п.44.6 ст.44, п.138.2 ст. 138, п.139.1.9 п.139.1 ст. 139, п.
198.3,198.6, ст. 198, п.201.6 ст. 201 ПК України та
прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи
в задоволенні позову, виходили з того,
що спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем правомірно.

Разом з тим, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
звертає увагу на те, що вказані
висновки судів не можна вважати такими,
що зроблені на підставі повно та
всебічно досліджених встановлених
фактичних обставин справи.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права, а обґрунтованим
-ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Так, судами попередніх інстанції не
були враховані приписи частини 1 статті
11 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо здійснення
розгляду і вирішення справ в
адміністративних судах на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Під час розгляду даної справи судам не
було забезпечено рівні права учасників
процесу у наданні ними доказів для
всебічного, повного дослідження та
вивчення усіх обставин справи,
необхідних для прийняття законного та
обґрунтованого судового рішення.

Відповідно, частинами 4 та 5 цієї статті
на суд покладається обов'язок вживати
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи; зобов'язує суд
запропонувати особам, які беруть
участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

Так, в процесі розгляду даної справи
судами не було витребувано та
досліджено належних та допустимих
доказів, як то відповідних первинних
документів та пояснень відповідальних
осіб, з метою підтвердження, або
спростування доводів позивача щодо
періоду та обсягу вчинення останнім
порушень вимог чинного законодавства у
межах спірних правовідносин. При цьому,
в процесі розгляду даної справи, судами
не були дослідженні реальність
здійснення господарських операцій,
факти придбання та подальшого
використання товару. Також залишено
поза увагою необхідність встановлення
у подібних випадках юридично значимих
фактів, з метою підтвердження зміни
активів, зобов'язань чи власного
капіталу платника податку, з
урахуванням власне
причинно-наслідкового зв'язку таких
фактів.

Відповідно до приписів статті 70 КАС
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Разом з тим, судами не
надано юридичної оцінки діям
податкового органу, з посиланням на
відповідні норми законодавчих актів
щодо законності складання останнім
актів, якими правочини, вчинені
суб'єктом господарювання, визнаються
нікчемними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Покладаючи на позивача обов'язок
доведення відсутності його вини у
вчинених правопорушеннях, суди тим
самим порушили норми процесуального
права, а саме приписи наведеної вище
статті КАС України.

Таким чином, для правильного вирішення
цього спору судами слід було ретельно
дослідити власне хід виконання
операцій між позивачем та його
контрагентом з урахуванням їх виду,
змісту та обсягів.

При цьому, слід звернути увагу на те, що
наявність окремих недоліків у
складенні первинних документів у разі,
якщо вони не перешкоджають
ідентифікації учасників операції та
встановленню її змісту, не може бути
підставою для висновку про недійсність
таких документів.

Так само відсутність
товарно-транспортних накладних,
подорожніх листів не є беззаперечним
доказом безтоварності операцій з
поставки товарів. Адже
товарно-транспортна накладна
призначена для обліку руху
товарно-матеріальних цінностей та
розрахунків за їх перевезення
автомобільним транспортом, а відтак
визначає взаємовідносини по виконанню
перевезення вантажів для обліку
транспортної роботи.

При цьому, в обов'язковому порядку
судам необхідно досліджувати
наявність господарської мети при
вчиненні відповідних дій платника
податку. Перевірці підлягають доводи
податкового органу, що свідчать про
відсутність ділової мети у діях
платника податку, зокрема у разі
подальшого продажу придбаного товару
нижче за ціну придбання; придбання
товарів (послуг) у посередників за
наявності прямих контактів з їх
виробниками; придбання послуг,
використання яких не може мати
позитивного впливу на результати
господарської діяльності платника
податку тощо.

Таким чином, суди обох інстанцій дали
передчасну юридичну оцінку
встановленим фактичним обставинам
справи, а тому ухвалені ними судові
рішення не можна вважати законними та
обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ст. 227 КАС України,
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
ухвала та постанова у справі
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Петрон»
задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.07.2013 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.05.2013 року по справі №826/445/13-а
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.