Справа № 580/838/14-а
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської
Справа № 580/838/14-а
Номер провадження 2-а/580/27/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р.
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючого суддІ - Чхайло О.
В.

при секретарі - Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лебедині справу за
позовом ОСОБА_1, поданим в інтересах
ОСОБА_2, до Управління Держземагентства
у Лебединському районі Сумської
області, державного кадастрового
реєстратора Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області Некипілої
Наталії Анатоліївни, третя особа
ОСОБА_4 про визнання дій
неправомірними, скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в особі свого представника
звернулася до суду з зазначеною
позовною заявою, мотивуючи свої вимоги
тим, що рішенням Лебединського райсуду
від 29.09.2008 року, яке ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
07.04.2009 року залишено без змін, було
визнано за нею в порядку спадкування за
заповітом право власності на 2/3 частин
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1 з виділенням їй в натурі 667 кв.м.
та з можливістю улаштування заїзду з
вул. Лугової (червона лінія). Право
власності на іншу частину земельної
ділянки визнано за ОСОБА_5 Також судом
було встановлено межу розподілу
земельних ділянок.

21.05.2013 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4
було укладено договір на виконання
землевпорядних робіт по виготовленню
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі.

В послідуючому позивачка звернулася до
Управління Держземагентства у
Лебединському районі Сумської області
з заявою про внесення відповідних
відомостей до Державного земельного
кадастру, але рішенням державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області Некипілої Н.А.
від 20.12.2013 року їй відмовлено у
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки оскільки власник
суміжної земельної ділянки, ОСОБА_6, не
була належним чином повідомлена про
дату, час і місце проведення робіт із
закріплення межовими знаками меж
земельної ділянки в натурі.

Позивачка з даним рішенням не згодна,
оскільки маються дані про те, що
виконавцем землевпорядних робіт на
адресу ОСОБА_6 направлялося
рекомендованим листом повідомлення
про дату проведення вказаних робіт, яке
після вручення адресату повернулося до
ФОП ОСОБА_4

Тому вона просила визнати дій
управління Держземагентства
неправомірними, скасувати рішення
державного кадастрового реєстратора №
РВ-013 від 20.12.2013 року про відмову у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру та
зобов'язати Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області зареєструвати
належну їй земельну ділянку по АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримала з
мотивів, наведених в позові. Додатково
послалась на те, що державний
реєстратор зобов'язаний був
зареєструвати земельну ділянку
оскільки вона належить ОСОБА_2 на
підставі рішення суду, яким
встановлено межу розподілу земельних
ділянок. Вважає, що в даному випадку
діями державного реєстратора порушено
вимоги закону, оскільки рішення суду,
яке набрало законної сили, є
обов'язковим до виконання.

Представник відповідачів в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, пославшись на те, що рішення
державним кадастровим реєстратором
Управління Держземагентства у
Лебединському районі Сумської області
про відмову у державній реєстрації
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1, Лебединського району, яка
належить ОСОБА_2, було прийнято так як
встановлено, що погодження в натурі меж
земельних ділянок не відбулося,
оскільки суміжний землевласник про
дату, час та місце проведення даних
робіт не повідомлявся належним чином.
Так, в акті погодження меж та
приймання-передачі межових знаків на
зберігання відсутній підпис даної
особи. Тому реєстратор прийшов до
висновку, що заявником не в повному
обсязі подано документи, що й стало
підставою для прийняття рішення про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру.

Представник третьої особи в судовому
засіданні вказав про те, що на його
думку позов ОСОБА_2 є обґрунтованим. З
боку виконавця робіт вимоги закону
щодо повідомлення суміжного
землевласника виконані в повному
обсязі, але ОСОБА_6 не з'явилася без
поважної причини. Тому закріплення меж
було проведене у її відсутності.

Вислухавши представників сторін та
третьої особи, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що між сторонами
мають місце правовідносини щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, а позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають до
задоволення частково, так як в судовому
засіданні встановлено наступне.

Відповідно до рішення Лебединського
райсуду від 29.09.2008 року (а.с. 8-9),
залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
07.04.2009 року (а.с. 10-12), за ОСОБА_2 визнано в
порядку спадкування за заповітом право
власності на 2/3 частин земельної
ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 з
виділенням її в натурі та з можливістю
улаштування заїзду з вул. Лугової
(червона лінія). Право власності на іншу
частину земельної ділянки визнано за
ОСОБА_5 При цьому було встановлено межу
розподілу земельних ділянок.

На даний час частка земельної ділянки,
яка була виділена ОСОБА_5, успадкована
його правонаступницею - ОСОБА_6, що
визнається та не оспорюється сторонами
у справі.

Тобто на сьогодні суміжними
землевласниками є ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_6

21.05.2013 року ОСОБА_2 уклала з ФОП ОСОБА_4,
виконавцем землевпорядних робіт,
договір (а.с. 17) на виконання робіт по
виготовленню технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
належної їй земельної ділянки в натурі.

В послідуючому позивачка звернулася до
Управління Держземагентства у
Лебединському районі Сумської області
для реєстрації вказаного нерухомого
майна.

Державним кадастровим реєстратором
Управління Держземагентства у
Лебединському районі Сумської області
Некипілою Н.А. було розглянуто заяву
ОСОБА_2 від 06.12.2013 року з доданими до неї
документами та встановлено, що
заявником подано документи не в
повному обсязі. Відсутні дані про
належне повідомлення суміжного
землевласника про проведення робіт із
закріплення межовими знаками меж
земельної ділянки.

Тому 20.12.2013 року реєстратором прийнято
рішення про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру № РВ-013 (а.с.
14).

Не погодившись з даним рішенням,
позивачка звернулася до суду,
посилаючись на те, що дії Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області є
протиправними, а рішення державного
кадастрового реєстратора підлягає
скасуванню як незаконне.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2, суд
виходить з того, що з боку державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області Некипілої Н.А.
були допущені порушення вимог чинного
законодавства внаслідок чого
оскаржуване рішення не може залишатися
чинним.

Так, судом встановлено, що позивачка
являється власником земельної ділянки
відповідно до рішення суду, яке набрало
законної сили. Цим же рішенням суду не
тільки визнано право власності на
майно, а й вирішено питання реального
виділу часток земельної ділянки,
розділеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Визначено, що межі розподілу проходять:

- від т. А, розташованої на межі ділянки
(червона лінія) по вулиці Лугова на
відстані4.95 м від межі з ділянкою гр..
ОСОБА_7, перпендикулярно огорожі пряма
лінія, довжиною 16.85 м до т. Б;

- від т. Б під кутом 90 градусів пряма
лінія довжиною 7.5 м до т. В, розташованої
на межі з ділянкою гр.. ОСОБА_5;

- від т. В по межі з земельною ділянкою
гр.. ОСОБА_5 до т. Г на відстань 46.82 м;

- від т. Г, розташованої на межі з
ділянкою гр.. ОСОБА_5 під кутом 90
градусів до т.Д, розташованої на межі з
ділянкою гр.. ОСОБА_7 на відстань 12.46 м

- Точка А ділить межу ( червону лінію) по
вул. Лугова даної ділянки на дві
частини: 1.0 м і 4.95 м.

- Точки В і Г ділять межу з ділянкою гр.
ОСОБА_5 на три частини: ламана лінія 23.35
м ( 15.85м, 6.5м, 1.0м); 46.82 м і 25.78 м.

- Точка Д ділить межу з ділянкою гр..
ОСОБА_7 на дві частини: 63.67м і 24.73м.

Враховуючи те, що межу земельної
ділянки (її часток), розділеної між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, на час проведення
землевпорядних робіт уже було
встановлено і такий порядок визначений
судовим рішенням, яке набрало законної
сили, то погодження меж з суміжним
землевласником у даному випадку не
вимагалося взагалі.

При цьому, хоча за судовим рішенням
земельна ділянка і виділялася іншій
особа, ОСОБА_5, але такий порядок є
обов'язковим й для теперішнього її
власника, ОСОБА_6, до якої перейшло
право власності на дане нерухоме майно
в обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника.

В свою чергу представник ФОП ОСОБА_4 на
місці виконував лише формальні функції
із встановлення на місцевості меж,
закріплення їх межовими знаками на
виконання судового рішення.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
визначено те, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 13 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI
від 07.07.2010 року судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Однак, на вищевказані обставини та
вимоги закону державний реєстратор
уваги не звернув, прийнявши внаслідок
цього незаконне рішення.

Крім цього судом встановлено, що
неправомірність дій державного
реєстратора полягає у відмові
позивачці здійснити реєстрацію
земельної ділянки з мотивів
неналежного повідомлення ОСОБА_6,
власника суміжної земельної ділянки,
про дату, час і місце проведення робіт
із закріплення межовими знаками меж
земельної ділянки в натурі, оскільки в
судовому засіданні були добуті належні
й достатні докази, які вказують на
протилежне.

Сторона позивачки посилається на те, що
виконавцем землевпорядних робіт як
того вимагає п. 3.12 Інструкції «Про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками» завчасно було направлено
ОСОБА_6 рекомендованим листом
повідомлення про дату проведення
вказаних робіт.

Встановлено, що даний лист був
доставлений адресату, про що свідчить
відповідне позначення в даному
повідомленні (а.с. 16). Крім цього суду
надано письмове пояснення начальника
ВПЗ Михайлівка (а.с. 38) з якого
вбачається, що рекомендований лист на
ім'я ОСОБА_6 отриманий нею особисто
16.08.2013 року. Про зазначене також
свідчить і копія журналу листоноші (а.с.
39), де мається підпис адресата,
датований 16.08.2013 року.

Проведення землевпорядних робіт було
заплановано на 27.08.2013 року, а тому
виконавцем в повному обсязі виконано
вимоги вказаної Інструкції щодо
завчасного (не пізніше ніж за п'ять
робочих днів) повідомлення суміжного
землевласника про проведення даних
робіт.

Тому суд не може прийняти заперечення
представника відповідачів в цій
частині і вважає їх необ'єктивними та
такими, що спростовуються зібраними по
справі доказами.

Враховуючи все вище викладене, суд
приходить до обґрунтованого висновку
про те, що відмова державного
кадастрового реєстратора у проведені
реєстрації за ОСОБА_2 належної їй
земельної ділянки є неправомірною та
те, що оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з покладенням на Управління
Держземагентства у Лебединському
районі обов'язку зареєструвати дане
майно за позивачкою.

Щодо часткового задоволення позову суд
вважає необхідним зазначити те, що
державний кадастровий реєстратор
Управління Держземагентства у
Лебединському районі Сумської області
являється посадовою особою і діє в
межах компетенції, наданої йому
законом, в тому числі може приймати
рішення про внесення чи про відмову у
внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру, тобто
являється суб'єктом владних
повноважень.

Тому вимоги про визнання протиправними
дій Управління Держземагентства у
Лебединському районі Сумської області
є такими, що не підлягають задоволенню.

В цій частині суд вважає необхідним у
відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України
вийти за межі позовних вимог, заявлених
позивачкою, з метою повного захисту її
прав та інтересів, про захист яких вона
просить, а також враховуючи те, що
порушення її прав було допущено саме з
боку державного кадастрового
реєстратора Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області, дії якого і
слід визнати протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 8, 11, 70, 71, 158-163 КАС України, ст. 124
Конституції України, ст. 13 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року,
Інструкцією «Про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками»,
затвердженою наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
№ 376 від 18.05.2010 року;

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, подану в
інтересах ОСОБА_2, до Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області, державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області Некипілої
Наталії Анатоліївни, третя особа
ОСОБА_4 про визнання дій
неправомірними, скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного
кадастрового реєстратора Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області Некипілої
Наталії Анатоліївни щодо відмови
ОСОБА_2 у здійсненні державної
реєстрації земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з
мотивів неналежного повідомлення
ОСОБА_6, власника суміжної земельної
ділянки, про дату, час і місце
проведення робіт із закріплення
межовими знаками меж земельної ділянки
в натурі.

Скасувати рішення кадастрового
реєстратора Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області Некипілої
Наталії Анатоліївни № РВ-013 від
20.12.2013 року про відмову у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру.

Зобов'язати Управління
Держземагентства у Лебединському
районі Сумської області зареєструвати
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, за гр. ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Лебединський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя:
О. В. Чхайло