Справа № 2а-7627/10/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
м. Київ К/9991/8107/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі м. Харкова на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.09.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011 по
справі № 2а-7627/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техекс"

до Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м. Харкова

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року Товариством до суду
заявлений позов про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції від
28.05.2010 № /0, яким позивачеві
донараховано суму основного
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість (ділі - ПДВ) у розмірі 1
115 457,00 грн. та фінансових санкцій - 557 728,50
грн. за порушення вимог Закону України
"Про податок на додану вартість".
Позовні вимоги обґрунтовані
відсутністю з боку позивача порушень
вимог названого Закону.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволені.

Рішення суду першої інстанції, з думкою
якого погодився апеляційний суд,
вмотивоване тим, що податкові накладні,
на підставі яких було сформовано
податковий кредит, містять визначені
пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" реквізити,
а первинні документи підтверджують
фактичне здійснення господарських
операцій та сплату ПДВ у складі ціни
товару.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Як встановлено судами, приймаючи
оспорюване податкове повідомлення -
рішення за результатами
документальної невиїзної перевірки
щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником податків ТОВ "Опт
- Торгспецзапчастина", ТОВ
"Будоптінженер" за період з 01.04.2007 по
06.04.2007, яка оформлена актом від 15.05.2010,
податковий орган виходив із того, що в
порушення пп. 7.2.1, пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" позивачем до податкового
кредиту неправомірно включено ПДВ у
сумі 1 115 457,00 грн. на підставі неналежно
оформлених податкових накладних,
виданих контрагентами ТОВ "Опт -
Торгспецзапчастина" та ТОВ
"Будоптінженер", в яких, на думку
контролюючого органу, недостовірно
зазначено такий обов'язковий реквізит
як - місцезнаходження платника податку
через відсутність останніх за вказаною
адресою у податкових накладних.

Задовольняючи позовні вимоги
Товариства, суди попередніх інстанції
у цій справі керувався положеннями ст. 7
Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" (втратив
чинність 01.01.2011).

Як визначено пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону №
168/97ВР датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається: дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з пп. 7.2.6
цього пункту) (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону №
168/97ВР).

Тобто, підставою для відповідальності
платника податку є непідтвердження сум
податку, включеного до податкового
кредиту, на момент перевірки платника
податку. При цьому відповідальність за
правильність виписування податкової
накладної покладена не на покупця, а на
продавця товарів.

Виходячи з норм пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону
№ 168/97-ВР надані податкові накладні є
такими документами, що підтверджують
проведення господарської операції,
оскільки містять відомості про
продавця товару, за якими можливо в
разі необхідності провести його
перевірку щодо підтвердження
зазначених у накладній відомостей,
відомості про проданий товар, його
вартість, суму податку на додану
вартість.

Таким чином, коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, відповідають
зазначеним у податкових накладних,
податковий кредит покупця вважається
підтвердженим податковими накладними,
за умови, що вони не перешкоджають
можливості ідентифікувати особу, яка
видала податкову накладну, містять,
зокрема, відомості про придбані товари
(роботи, послуги), їх вартість, дату
здійснення операції та відповідну суму
ПДВ.

З урахуваннями сутності заперечень
податкового органу щодо
неправомірності включено ПДВ у сумі 1 115
457,00 грн. на підставі неналежно
оформлених податкових накладних,
виданих контрагентами ТОВ "Опт -
Торгспецзапчастина" та ТОВ
"Будоптінженер", судами попередніх
інстанції були досліджені податкові
накладні, які були видані на користь
позивача та на підставі яких і було
сформовано податковий кредит і
встановлено, що зазначені податкові
накладні містить всі необхідні
відомості та реквізити, визначені пп.7.2
п.7.2 ст. 7 Закону № 168/97ВР.

Судами попередніх інстанцій також було
встановлено, що на момент здійснення
господарських операцій та видачі
податкових накладних контрагенти
позивача ТОВ "Опт - Торгспецзапчастина"
та ТОВ "Будоптінженер", були платниками
ПДВ, що відповідає вимогам пп. 7.2.4 п. 7.2
ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

Крім того, судами встановлена і
достовірність фактичного здійснення
господарських операцій та сплати ПДВ у
складі ціни товару, що підтверджується
наявними в матеріалах справи належно
оформленими первинними документами
(договори, видаткові накладні,
податкові накладні, платіжні
доручення) та не заперечувалось
відповідачем.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України також
вважає за необхідне зазначити, що
позивач, як платник податку, самостійно
несе відповідальність за
достовірність і своєчасність
обчислення та внесення ним податку до
бюджету відповідно до законодавства
України і не може нести
відповідальність порушення
контрагентом правил здійснення
господарської діяльності, а тому
порушення правил ведення
господарської діяльності чи
податкового обліку контрагентом не є
підставою для не включення позивачем
до податкового кредиту сум сплачених в
ціні придбаних товарів, що
підтверджено відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами.

Таким чином, позивачем цілком
правомірно, керуючись положенням пп. 7.4,
пп. 7.5 Закону № 168/97-ВР, сформовано
податковий кредит на підставі виданих
контрагентами податкових накладних,
які містять всі необхідні обов'язкові
реквізити визначені пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7
Закону № 168/97-ВР, а отже висновки
податкового органу щодо порушення
позивачем вимог Закону № 168/97-ВР не
узгоджуються з нормами матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини, спростовуються
належними та допустимими доказами,
яким суди надали належний правовий
аналіз.

З огляду на зазначене у суду відсутні
правові підстави для висновку про
законність оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Комінтернівському районі
м. Харкова відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.09.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011 по
справі № 2а-7627/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К Голубєва

А.О. Рибченко