Справа № 808/3771/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року о/об 13 год. 35 хв.Справа
№ 808/3771/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., за участю
представників позивача Тягушева Д.О.,
Стрілець О.І., представників
відповідача Кравченко М.С., Будз Д.М.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про визнання протиправною та
скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Запоріжжяобленерго» (надалі - позивач
або ВАТ «Запоріжжяобленерго»)
звернулося до Запорізького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (надалі - відповідач або
СДПІ) про визнання протиправною та
скасування податкової вимоги №6-18 від
04.06.2014 на загальну суму 603417 грн. 00 коп.
(авансові внески з податку на прибуток
підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності).

Позивачем у позові зазначено, що 04.06.2014
позивачем отримано прийняту СДПІ
податкову вимогу №6-18 від 04.06.2014 на
загальну суму 603417 грн. 00 коп. (авансові
внески з податку на прибуток
підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності),
згідно якої станом на 03.06.2014 сума
податкового боргу ВАТ
«Запоріжжяобленерго» за узгодженими
грошовими зобов'язаннями за авансовими
внесками з податку на прибуток
становить 603417 грн. 00 коп., у зв'язку з чим
відповідач вимагає терміново сплатити
зазначену суму податкового боргу.
Позивач, посилаючись на приписи
пп.14.1.156, пп.14.1.175 п.14.1 ст.14, п.49.18 ст.49, п.54.1
ст.54, п.57.1 ст.57, п.152.9 ст.152 Податкового
кодексу України, наполягає, що:
платники, які зобов'язані сплачувати
авансові внески з податку на прибуток
відповідно до абзацу четвертого п.57.1
ст.57 Податкового кодексу України (до
яких належить і позивач), визначають
розмір авансових внесків, що
підлягають сплаті у 2014 році, у річній
декларації з податку на прибуток за 2013
рік, яка подається до 02.03.2014; перший
авансовий внесок в 2014 році підлягає
сплаті до 30.03.2014 (протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого Податковим кодексом
України для подання податкової
декларації за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю), другий авансовий
внесок - до 30.04.2014, третій - до 30.05.2014 і т.д.
У податковій декларації позивача з
податку на прибуток за 2013 рік, яка
подана відповідачу 24.02.2014, по рядку 23
«Авансовий внесок, що підлягатиме
сплаті щомісячно» декларації
задекларована сума 603417 грн. 00 коп. У 2014
році позивачем сплачені задекларовані
у річній декларації за 2013 рік суми
щомісячних авансових внесків з податку
на прибуток: платіжним дорученням №5845
від 24.03.2014 на суму 603417 грн. 00 коп.
(авансовий внесок, що сплачується у
березні 2014 pоку); платіжним дорученням
№8771 від 25.04.2014 на суму 603417 грн. 00 коп.
(авансовий внесок, що сплачується у
квітні 2014 pоку). Проте, у травні 2014 року
виникли обставини, які обумовили
відсутність обов'язку позивача
продовжувати сплачувати авансові
внески з податку на прибуток, які були
задекларовані у річній декларації з
цього податку за 2013 рік. Посилаючись на
приписи п.57.1 ст.57, ст.149 Податкового
кодексу України позивач наполягає на
тому, що: авансові внески з податку на
прибуток на наступний рік підлягають
визначенню (розрахунку) виключно за
наявності в податковій декларації за
попередній звітний (податковий) рік
податкового зобов'язання (нарахованої
до сплати суми податку); для платника
податку, який сплачує авансовий внесок,
обставини «не отримання прибутку» або
«отримання збитку» за підсумками
першого кварталу звітного
(податкового) року, з настанням яких
законодавець пов'язує виникнення
певних правових наслідків (право
платника подати податкову декларацію
та фінансову звітність за перший
квартал, а також відсутність його
обов'язку сплачувати авансові внески у
другому - четвертому кварталах
звітного (податкового) року), слід
розглядати виключно в контексті
відсутності не лише прибутку як такого,
а саме в контексті прибутку як
податкової бази для сплати податку,
тобто відсутність нарахованої
(визначеної) суми податкового
зобов'язання за цей податковий період.
У податковій декларації з податку на
прибуток за 1 квартал 2014 року по рядку 07
«Об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності» ВАТ «Запоріжжяобленерго»
задекларована сума 15498589 грн. 00 коп.
Зазначена декларація подана позивачем
відповідачу 08.05.2014 (протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу) та прийнята
останнім без будь-яких зауважень та/або
суперечок. Проте, з урахуванням того, що
по рядку 09 декларації «Прибуток,
звільнений від оподаткування, або
збиток від діяльності, прибуток від
якої звільняється від оподаткування»
зазначена сума 15498589 грн. 00 коп.,
податкові зобов'язання у ВАТ
«Запоріжжяобленерго» за цей
податковий період не виникли
(показники рядків 11, 14). Внаслідок
використання позивачем свого права на
податкову пільгу, яка передбачена п.154.8
ст.154 Податкового кодексу України, у
сумі 15498589 грн. 00 коп. (фактичні витрати
позивача в І кварталі 2014 pоку,
передбачені інвестиційною програмою
ВАТ «Запоріжжяобленерго» на 2014 рік, на
будівництво (реконструкцію,
модернізацію) електричних мереж
становили суму понад 24 млн.грн.),
прибуток позивача за І квартал 2014 року
фактично був відсутнім. Аналогічний
підхід був використаний позивачем у
податковій декларації з податку на
прибуток за 2013 рік при розрахунку
(визначенні) розміру авансових внесків
на 2014 рік, тобто розмір внесків був
розрахований виходячи з розміру
податку на прибуток (податкового
зобов'язання) позивача за звітний
(податковий) рік, визначеного з
урахуванням використання позивачем
податкової пільги, передбаченої п.154.8
ст.154 Податкового кодексу України.
Враховуючи вказане позивач вважає, що
ВАТ «Запоріжжяобленерго» не
отримувало прибуток за підсумками І
кварталу 2014 року, у зв'язку з чим
підприємством була правомірно подана
податкова декларація та фінансова
звітність за цей податковий період та,
як наслідок, у позивача відсутній
обов'язок сплачувати авансові внески у
2-4 кварталах 2014 року, тобто починаючи з
травня 2014 року (по строку сплати до
31.05.2014), а податкова вимога відповідача
№6-18 від 04.06.2014 є безпідставною та
неправомірною.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги у
повному обсязі, просили позов
задовольнити.

Представником відповідача подано до
суду письмові заперечення, в яких
зазначено, що з позовними вимогами СДПІ
не погоджується, оскільки відповідно
до податкової вимоги №6-18 від 04.06.2014
сума податкового боргу ВАТ
«Запоріжжяобленерго» за узгодженими
грошовими зобов'язаннями за авансовими
внесками з податку на прибуток
становить 603417 грн. 00 коп. Відповідач
посилаючись на приписи п.54.1 ст.54, п.57.1
ст.57 Податкового кодексу України
наполягає, що саме відсутність
прибутку або наявність збитку за
підсумками першого кварталу є
підставою для звільнення платника
податку від сплати авансових внесків у
другому-четвертому кварталах звітного
(податкового) року. Відповідно до
податкової декларації з податку на
прибуток за І квартал 2014 року по рядку 07
«Об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності» ВАТ «Запоріжжяобленерго»
задекларована сума 15498589 грн. 00 коп.
Звідси відповідач вважає, що позивач
отримав прибуток у першому кварталі у
розмірі 15498589 грн. 00 коп. По рядку 09
декларації «Прибуток, звільнений від
оподаткування, або збиток від
діяльності, прибуток від якої
звільняється від оподаткування» була
зазначена сума 15498589 грн. 00 коп.,
податкові зобов'язання у позивача за
цей податковий період не виникли. Так,
ВАТ «Запоріжжяобленерго» помилково, на
думку відповідача, робить висновок, що
для платника, який сплачує авансовий
внесок з податку на прибуток обставини
«не отримання прибутку» або «отримання
збитку» за підсумками першого кварталу
звітного (податкового) року слід
розглядати виключно у контексті
відсутності не лише прибутку як такого,
але й нарахованої суми податкового
зобов'язання за цей податковий
прибуток. ВАТ «Запоріжжяобленерго» за
підсумками І кварталу 2014 року
задекларовано позитивне значення
рядку 07 декларації з податку на
прибуток підприємств «об'єкт
оподаткування від усіх видів
діяльності (рядок 01 - рядок 04)» у сумі
15498589 грн. 00 коп. та рядок 09 «прибуток,
звільнений від оподаткування, або
збиток від діяльності, прибуток від
якої звільняється від оподаткування» у
сумі 15498589 грн. 00 коп. Отже, ВАТ
«Запоріжжяобленерго» за підсумками І
кварталу 2014 року отриманий прибуток,
але у зв'язку із застосуванням
податкової пільги, встановленої п.154.8
ст.154 Податкового кодексу України
зазначений прибуток звільнений від
оподаткування. Виходячи з
вищенаведеного, ВАТ
«Запоріжжяобленерго» не звільняється
від авансових внесків у 2014 році у
розмірі 1/12 нарахованої до сплати суми
податку на прибуток за звітний період -
2013 рік.

У судовому засіданні представники
відповідача проти позову заперечували,
просили у задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши пояснення представників
позивача, заперечення представників
відповідача, розглянувши матеріали
справи, суд з'ясував наступне.

Дослідженням Податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 2013
рік (якою, також, уточнювався
податковий період 2011 року) та Квитанції
№2 з'ясовано, що дана Податкова
декларація отримана СДПІ в
електронному вигляді 24.02.2014 о 13:59 год.
(реєстраційний номер документу ).

У вказаній Податковій декларації з
податку на прибуток за 2013 рік, по рядку
23 «Авансовий внесок, що підлягатиме
сплаті щомісячно» ВАТ
«Запоріжжяобленерго» зазначено - 603417
грн. 00 коп.

Позивачем у підтвердження сплати
щомісячних авансових внесків з податку
на прибуток у 2014 році, задекларованих у
Податковій декларації з податку на
прибуток підприємства за 2013 рік, надані
до суду платіжні доручення:

- №5845 від 24.03.2014 на суму 603417 грн. 00
коп. з призначенням платежу «авансовий
внесок, що сплачується у березні 2014
pоку»;

- №8771 від 25.04.2014 на суму 603417 грн. 00
коп. з призначенням платежу «авансовий
внесок, що сплачується у квітні 2014
pоку».

Податковий контроль - це система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи
«…» (п.61.1 ст.61 Податкового кодексу
України).

За приписами пп.62.1.1-62.1.3 п.62.1 ст.62
Податкового кодексу України
податковий контроль здійснюється
шляхом: ведення обліку платників
податків; інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючих
органів; «…».

Як зазначено у п.11 Розділу ІІ «Порядку
ведення органами Міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів»,
затвердженого 05.12.2013 наказом
Міністерства доходів і зборів України
№765, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.02.2014 за №217/24994, форми
інтегрованих карток платника мають
лицьовий та зворотний боки. Зворотний
бік інтегрованої картки відображає
стан розрахунків платника (суми
нарахованого та сплаченого платежів,
пені, штрафних (фінансових) санкцій,
процентів за користування
розстроченням (відстроченням) грошових
зобов'язань (податкового боргу), суми
податкового боргу, недоїмки із сплати
єдиного внеску, надміру та/або
помилково сплачені, заявлені до
відшкодування тощо) за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами, операції, що проводяться з
коштами передоплати. На лицьовому боці
інтегрованої картки відображається
додаткова інформація щодо стану
розрахунків платника за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами та передоплатою.

Згідно наданої відповідачем
інтегрованої картки ВАТ
«Запоріжжяобленерго» 28.02.2014 Податкова
декларація з податку на прибуток
підприємства за 2013 рік була прийнята та
облікована (а.с.41-44).

Також, інтегрована картка підтверджує
сплату платіжними дорученнями №5845 від
24.03.2014, №8771 від 25.04.2014 авансових внесків
у сумі 603417 грн. 00 коп. (а.с.41-44).

Судом досліджено Податкову декларацію
з податку на прибуток підприємства за І
квартал 2014 року та Квитанцію №2 про
отримання СДПІ цієї Податкової
декларації 08.05.2014 о 15:34 год.
(реєстраційний номер документу ).

У рядку 07 «Об'єкт оподаткування від
усіх видів діяльності (рядок 01 - рядок
04)» Податкової декларації з податку на
прибуток підприємства за І квартал 2014
року ВАТ «Запоріжжяобленерго»
задекларовано 15498589 грн. 00 коп.

Звідси відповідач вважає, що позивач
отримав прибуток у першому кварталі у
сумі 15498589 грн. 00 коп.

Крім того, по рядку 09ПЗ Податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за І квартал 2014 року
«Прибуток, звільнений від
оподаткування, або збиток від
діяльності, прибуток від якої
звільняється від оподаткування» ВАТ
«Запоріжжяобленерго» зазначена сума
15498589 грн. 00 коп.

По рядку 23 Податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за І
квартал 2014 року «Авансовий внесок, що
підлягатиме сплаті щомісячно»
зазначено - прочерк.

Судом досліджено податкову вимогу №6-18
від 04.06.2014 в якій СДПІ визначено ВАТ
«Запоріжжяобленерго» податковий борг
за основним платежем з кодом бюджетної
класифікації 11023100 (авансові внески з
податку на прибуток підприємств і
організацій, що перебувають у
державній власності) у сумі 603417 грн. 00
коп.

При цьому, у податковій вимозі №6-18 від
04.06.2014 відповідачем не зазначено за
який саме місяць 2014 року (чи то 2013 року)
виник податковий борг у сумі 603417 грн. 00
коп.

З пояснень представників позивача
виходить, що внаслідок використання
позивачем свого права на податкову
пільгу, встановлену п.154.8 ст.154
Податкового кодексу України, у сумі
15498589 грн. 00 коп. (фактичні витрати
позивача у І кварталі 2014 pоку,
передбачені інвестиційною програмою
ВАТ «Запоріжжяобленерго» на 2014 рік, на
будівництво (реконструкцію,
модернізацію) електричних мереж
становили суму понад 24 млн.грн.),
прибуток позивача за І квартал 2014 року
фактично був відсутнім.

Судом досліджено «Інвестиційну
програму ВАТ «Запоріжжяобленерго» на
період з 01.01.2014 по 31.12.2014», скореговану
згідно Постанови НКРЕ України від
08.05.2014 №699, до якої подано Загальний
опис робіт.

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Податковий агент зобов'язаний сплатити
суму податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
цим Кодексом. Суму податкового
зобов'язання, визначену у митній
декларації, платник податків
зобов'язаний сплатити до/або на день
подання митної декларації. Платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації. На
суму сплачених авансових внесків з
податку на прибуток при виплаті
дивідендів відповідно до пункту 153.3
статті 153 цього Кодексу (в тому числі за
наслідками попередніх звітних
(податкових) періодів) зменшується сума
авансових внесків з податку на
прибуток, визначених цим пунктом. Якщо
сума авансових внесків з податку на
прибуток, сплачена при виплаті
дивідендів відповідно до пункту 153.3
статті 153 цього Кодексу, перевищує суму
авансових внесків з податку на
прибуток, визначених цим пунктом, сума
перевищення зараховується у зменшення
авансових внесків, визначених цим
пунктом, у наступних звітних місяцях до
повного її погашення. Платники податку,
які зареєстровані протягом звітного
(податкового) року (новостворені),
сплачують податок на прибуток на
підставі річної податкової декларації
за період діяльності у звітному
(податковому) році без подання
податкової декларації за звітні
(податкові) періоди (календарний
квартал, півріччя та дев'ять місяців) та
не сплачують авансового внеску.
Платники податку, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний (податковий) період не
перевищують 10 мільйонів гривень, та
неприбуткові установи (організації)
сплачують податок на прибуток на
підставі податкової декларації, яку
подають до контролюючих органів за
звітний (податковий) рік і не сплачують
авансових внесків. У разі якщо платник
податку, який сплачує авансовий внесок,
за підсумками першого кварталу
звітного (податкового) року не отримав
прибуток або отримав збиток, він має
право подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом.
Платник податку, який за підсумками
минулого звітного (податкового) року не
отримав прибутку або отримав збиток,
податкові зобов'язання не нараховував
і не мав базового показника для
визначення авансових внесків у
наступному році, а за підсумками
першого кварталу отримує прибуток, має
подати податкову декларацію за перше
півріччя, три квартали звітного
(податкового) року та за звітний
(податковий) рік для нарахування та
сплати податкових зобов'язань. У складі
річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань. При цьому
дванадцятимісячний період для сплати
авансових внесків визначається
починаючи з березня поточного звітного
(податкового) року по лютий наступного
звітного (податкового) року включно.
Форма розрахунку, передбачена у цьому
пункті, затверджується у порядку,
встановленому цим Кодексом. Податкова
декларація та розрахунок щомісячних
авансових внесків за базовий звітний
(податковий) рік подаються протягом 60
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року.

Відповідно до пп.«а» п.30.9 ст.30
Податкового кодексу України податкова
пільга надається шляхом податкового
вирахування (знижки), що зменшує базу
оподаткування до нарахування податку
та збору.

Згідно з п.154.8 ст.154 Податкового кодексу
України звільняється від
оподаткування прибуток підприємств
паливно-енергетичного комплексу в
межах фактичних витрат, що не
перевищують загальну річну суму:
передбачених інвестиційними
програмами, схваленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, на
капітальні вкладення з будівництва
(реконструкції, модернізації)
міждержавних, магістральних та
розподільчих (локальних) електричних
мереж, електричних станцій,
теплоелектроцентралей, магістральних
газопроводів, газорозподільних мереж,
підземних сховищ газу та встановлення
лічильників газу населенню, у тому
числі сум, спрямованих на повернення
кредитів, які використані для
фінансування вищезазначених цілей;
передбачених проектами, фінансування
яких здійснюється за рахунок суб'єктів
природних монополій, виробників
електричної та/або теплової енергії
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України; витрат у межах
інвестиційної складової, затвердженої
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, необхідної для повернення
кредитів, інвестицій, погашення
облігацій (боргових цінних паперів),
випущених (отриманих)
енергогенеруючими компаніями, з метою
фінансування капітальних вкладень з
будівництва (реконструкції,
модернізації) обладнання електричних
станцій і теплоелектроцентралей,
відповідно до плану будівництва
(реконструкції, модернізації),
затвердженого Кабінетом Міністрів
України.

Судом досліджено надану представником
відповідача «Службову» начальника
відділу податкового супроводження
підприємств ПЕК та ЖКГ (вх.№3044/64 від
24.06.2014 у СДПІ), в якій зазначено, що
Податкові декларації з податку на
прибуток підприємства ВАТ
«Запоріжжяобленерго» за 2013 рік та І
квартал 2014 року камерально перевірені,
помилок не виявлено (а.с.35).

Відповідно до п.86.2 ст.86 Податкового
кодексу України за результатами
камеральної перевірки у разі
встановлення порушень складається акт
у двох примірниках, який підписується
посадовими особами такого органу, які
проводили перевірку, і після
реєстрації у контролюючому органі
вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як зазначено представниками СДПІ під
час камеральної перевірки порушень
законодавства позивачем - не
встановлено. Підставою ж для
формування та направлення податкової
вимоги №6-18 від 04.06.2014 стала не сплата
ВАТ «Запоріжжяобленерго» узгодженої
суми грошового зобов'язання (авансових
внесків з податку на прибуток
підприємств) протягом строків,
визначених Податковим кодексом
України.

Згідно з п.126.1 ст.126 Податкового кодексу
України у разі якщо платник податків не
сплачує узгоджену суму грошового
зобов'язання та/або авансових внесків з
податку на прибуток підприємств
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Представниками відповідача не надано
до суду доказів того, що: до ВАТ
«Запоріжжяобленерго» застосовувались
штрафні (фінансові) санкції за
несвоєчасне перерахування 603417 грн. 00
коп. авансових внесків з податку на
прибуток підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності, про
які вказано у податковій вимозі №6-18
від 04.06.2014; СДПІ направлялось ВАТ
«Запоріжжяобленерго» податкове
повідомлення-рішення з цього приводу.

Як зазначено у пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення (абз.1
п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, податкова
вимога - це письмова вимога
контролюючого органу до платника
податків щодо погашення суми
податкового боргу.

З урахуванням обставин справи,
досліджених судом доказів, пояснень
представників сторін, відповідачем не
доведено наявність у ВАТ
«Запоріжжяобленерго» самостійно
узгодженої суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток підприємства на
день формування податкової вимоги, яка
становить предмет спору по справі.

У п.2.2 «Порядку направлення органами
доходів і зборів податкових вимог
платникам податків», затвердженого
10.10.2013 наказом Міністерства доходів і
зборів України №576, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за
№1840/24372, зазначено, що податкова вимога
формується, якщо: платник податків не
сплатив суми податкового зобов'язання,
зазначеної в поданій ним податковій
декларації, у встановлені Кодексом
строки; платник податків не сплатив
узгодженої суми грошового
зобов'язання, визначеної в податковому
повідомленні-рішенні, у встановлені
законом строки; платник збору не
сплатив узгодженої суми збору за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності у
встановлені строки; платник єдиного
податку першої або другої групи не
сплатив суми авансового внеску у
встановлені строки.

Відповідно до п.59.3 ст.59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Досліджена судом податкова вимога №6-18
від 04.06.2014 не містить у собі: відомості
про факт виникнення грошового
зобов'язання саме у сумі 603417 грн. 00 коп.
та його узгодження.

Підстави, викладені у п.59.3 ст.59
Податкового кодексу України, п.2.2
«Порядку направлення органами доходів
і зборів податкових вимог платникам
податків», відповідачем у суді - не
доведені.

Як передбачено п.59.4 ст.59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом з'ясовано, що у Податковій
декларації з податку на прибуток
підприємства за І квартал 2014 року
відсутні податкові зобов'язання ВАТ
«Запоріжжяобленерго», які б відповідач
міг вважати узгодженими станом на день
формування податкової вимоги №6-18 -
04.06.2014.

Суд вважає, що спірна сума податкового
зобов'язання, яку відповідач вважає за
необхідне сплатити ВАТ
«Запоріжжяобленерго» - авансові внески
з податку на прибуток підприємств і
організацій, що перебувають у
державній власності у сумі 603417 грн. 00
коп., повинна, відповідно до ст.58
Податкового кодексу України,
оформлятись не податковою вимогою (яка
стосується узгоджених, безспірних сум
податкових зобов'язань), а податковим
повідомленням-рішенням, з обов'язковим
зазначенням конкретних порушень
податкового законодавства України.

За відсутності порушень податкового
законодавства відсутніми є і підстави
до вжиття заходів, передбачених п.59.1
ст.59 Податкового кодексу України.

Рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку (п.56.1 ст.56 Податкового кодексу
України).

У ст.19 Конституції України зазначено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Обов'язок доведення правомірності
нарахування або прийняття будь-якого
іншого рішення контролюючим органом у
судовому оскарженні встановлюється
процесуальним законом (абз.2 п.56.4 ст.56
Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин,
досліджених матеріалів справи суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню. Доводи відповідача не
приймаються судом до уваги виходячи з
вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів №6-18
від 04.06.2014 на загальну суму 603417 грн. 00
коп. (авансові внески з податку на
прибуток підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності).

Присудити на користь Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» з Державного
бюджету України судові витрати у сумі
487 грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
03.07.2014.

Суддя
О.О. Прасов