Справа № 826/8205/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8205/14

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 червня 2014 року м. Київ № 826/8205/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Головного управління Держсанепідемслужби на залізничному транспорті

до

Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський» Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

про

застосування заходу реагування, -

В С Т А Н О В И В:

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з п.п.3, 6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, крім іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості – зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Проте, у порушення вимог частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви не додані відповідні докази на підтвердження підстав для проведення лабораторних досліджень проб питної води з систем водозабезпечення пасажирських вагонів поїздів Відокремленого підрозділу Вагонної дільниці станції «Київ-Пасажирський».

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що у позовній заяві ГУ Держсанепідемслужби на залізничному транспорті посилається на наявність у головних державних санітарних лікарів права застосовувати такі заходи для припинення порушення санітарного законодавства, як обмеження користування рухомим складом у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Водночас позивач зазначає про те, що вказаний захід реагування в сфері державного нагляду (контролю), може бути застосовано виключно за судовим рішенням.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається на положення пункту 5 частини 1 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої в порядку скороченого провадження розглядаються адміністративні справи щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Однак, в порушення вимог пункту 5 частини 1 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві відсутнє посилання на норми закону, якими передбачено застосування заходів реагування у вигляді часткового зупинення надання послуг пасажирських перевезень виключно за судовим рішенням.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Обов’язок осіб, які звертаються до адміністративного суду із позовною заявою сплатити судовий збір закріплено в ч.1 ст.89 КАС України.

З 1 листопада 2011 року набирав чинності Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (надалі – Закон №3674-VI), який, відповідно до його преамбули, визначає правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно частини 2 статті 4 зазначеного Закону, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» установлена мінімальна заробітна плата з 01 січня 2014 року у місячному розмірі 1 218,00 гривень.

Разом з тим, доказів на підтвердження сплати судового збору у належному розмірі позивачем до позовної заяви не додано.

Посилання позивача на п.7 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, відповідно до якого державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі – за позовами, що пов’язані з порушенням їхніх прав, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки дана норма не застосовується до спірних правовідносин і не звільняє позивача від обов’язку по сплаті судового збору.

При цьому, інших доводів з наданням відповідних доказів на підтвердження наявності пільг щодо сплати судового збору позивачем не надано.

Крім того, всупереч вимогам частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано актуальні (станом на час звернення до суду) витяг/довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців із зазначенням адреси відповідача, що унеможливлює з’ясування питання про дотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, а також, вирішення питання щодо належного відповідача у даній справі з огляду на положення п.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відсутність вищезазначених доказів унеможливлює вирішення даної справи в порядку скороченого провадження

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виявлені недоліки необхідно усунути у встановлений судом строк шляхом подання до суду уточненої позовної заяви з додатками, а також належних доказів направлення копії уточненої позовної заяви з додатками відповідачу; належних доказів на підтвердження сплати судового збору; актуального (станом на час звернення до суду) витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців стосовно відповідача.

Згідно з частиною другою статті 108 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст.106, 107, ч.1 ст.108, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Головного управління Держсанепідемслужби на залізничному транспорті залишити без руху.

2. Встановити позивачу трьохденний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили у відповідності із вимогами статті 254 КАС України для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська