Справа № К/9991/9207/12-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/9207/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівВасильченко Н.В.
Мороз Л.Л. провівши у касаційному
порядку попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Траст" до
Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ)
України в Печерському районі м. Києва
про визнання дій протиправним та
скасування рішення за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) "Ренесанс
Траст" на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 січня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року ТОВ "Ренесанс Траст" в
Окружному адміністративному суді м.
Києва пред'явило позов до УПФ України в
Печерському районі м. Києва про
визнання дій протиправним та
скасування рішення.

Просило визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України від 22 березня 2011 року № 839.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
квітня 2011 року позов ТОВ "Ренесанс
Траст" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення УПФ України и Печерському
районі м. Києва від 22 березня 2011 року №
839.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2012
року апеляційну скаргу УПФ України и
Печерському районі м. Києва задоволено,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 28 квітня 2011 року
скасовано та ухвалено нову постанову
про відмову у задоволенні позову ТОВ
"Ренесанс Траст".

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційного суду ТОВ "Ренесанс Траст"
подало касаційну скаргу. Посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати його рішення та залишити в
силі постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
квітня 2011 року.

У касаційній скарзі позивач зазначає
про втрату чинності частини дев'ятої
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на момент винесення
оскаржуваних рішень.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ "Ренесанс Траст" є
юридичною особою та знаходиться на
обліку в УПФ України в Печерському
районі м. Києва як платник страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідачем складено Акт від 22
березня 2011 року, яким встановлено
порушення ТОВ "Ренесанс Траст" строків
подання відповідачу звітності за
січень-квітень 2010 року, а саме, при
встановленому терміні подачі звіту до
20 травня 2010 року звіт про суми
нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування подано 22
березня 2011 року, чим порушено вимоги
пункту 4 частини другої статті 17 Закону
України від 09 березня 2003 року № 1058-ІV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та розділу ІІ
"Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахування внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органом Пенсійного фонду
України" від 05 листопада 2009 року
№ 26-1, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2009 року за
№ 1136/17152.

На підставі зазначеного Акту УПФ
України в Печерському районі

м. Києва прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України від 22 березня 2011 року № 839, яким
застосовано до позивача штрафні
санкції на суму 6793,55 грн.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками
апеляційного суду по відмову у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання недійсними зазначеного
рішення про застосування фінансових
санкцій з огляду на наступне.

Як встановлено пунктом 6 частини другої
статті 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідно до частини шостої статті 19
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхові внески
нараховуються на суми, зазначені в
частинах першій та другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від
того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до
сплати.

Законом України від 08 липня 2010 року №
2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", який набрав
чинності з 01 січня 2011 року, виключено
частини з першої по дев'яту статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до частини сьомої розділу
VІІ Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" на
період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01 січня 2011 року не
настав, та відповідних штрафних
санкцій за фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування зберігаються
повноваження щодо контролю за
правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

У спірному випадку йдеться про
невиконання підприємством вимог
законодавства щодо порушення
граничного строку подання звітності
позивачем за період з січня 2010 року по
квітень 2010 року, а це означає, що
застосуванню підлягають норми закону,
який діяв у відповідний період - тобто
Закону № 1058-IV.

Відповідно до абзацу 6 пункту 7
Прикінцевих та Перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
збережено повноваження щодо контролю
за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом, на період до
повного стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 01 січня
2011 року, в тому числі нарахованих
внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011
року не настав, та відповідних штрафних
санкцій.

Таким чином, вказана норма передбачає
стягнення органами Пенсійного фонду
заборгованості зі сплати страхових
внесків та штрафних санкцій відповідно
до законодавства, що діяло на момент їх
виникнення.

Отже, Фонд і після 01 січня 2011 року має
право здійснювати контроль за
правильністю нарахування та сплати
страхових внесків, нарахованих за
період до 01 січня 2011 року, і у випадку
виявлення порушень - право
застосовувати штрафні санкції,
визначені законом, чинним на момент
вчинення таких порушень.

Як встановлено частиною тринадцятою
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

За результатами перевірки управлінням
Пенсійного фонду встановлено
порушення граничного строку подання
звітності позивачем за січень-квітень
2010 року, що позивачем не заперечується.

Отже, відповідачем обґрунтовано
застосовані фінансової санкції до
позивача на підставі пункту 5 частини
дев'ятої статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", прийняте відповідачем
рішення від 22 березня 2011 року № 839 є
правомірним і законним.

Судове рішення апеляційного суду є
законним і обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду та встановлених обставин у справі.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без зміни.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Траст" залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 січня 2012 року в адміністративній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Траст" до Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва
про визнання дій протиправним та
скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Мороз Л.Л.