Справа № 802/2034/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/47154/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 30
травня 2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2013 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
Ф-416У від 10 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ФОП ОСОБА_2 звернулась із
адміністративним позовом до
Управління про визнання незаконною та
скасування вимоги про сплату боргу від
10 квітня 2013 року №Ф-416У.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2013
року адміністративний позов
задоволено, визнано протиправною та
скасовано вимогу Управління про сплату
боргу від 10 квітня 2013 року № Ф-416У.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушеннями
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове про відмову
в задоволенні позову.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанції в
межах касаційної скарги, обговоривши
доводи касаційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною
особою - підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні та отримує пенсію
призначену відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що підтверджується посвідченням.

10 квітня 2013 року Управлінням винесено
вимогу № Ф-416У про сплату недоїмки з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
4572,42 грн.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» з наступними
змінами (далі - Закон № 1788-ХІІ) та
Законом № 1058-ІV з наступними змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що
було передбачене частиною першою
статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною
першою статті 26 Закону № 1058-ІV у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9
Закону № 1058-ІV передбачено такий вид
пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа
має право на отримання пенсії,
щомісячного грошового утримання,
зокрема й відповідно до Закону № 796-ХІІ,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15
Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом №
796-ХІІ або їм надається право на
одержання пенсії на підставах,
передбачених цим Законом. Статтею 2
Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що була
чинною на час виникнення спірних
відносин) передбачено такі види пенсій:
трудові пенсії (за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років),
соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набрали чинності 6 серпня 2011 року)
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На підставі аналізу зазначених норм
права колегія суддів дійшла такого
правового висновку.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12
Закону № 1788-ХІІ для громадян України
встановлений загальний пенсійний вік,
з настанням якого вони можуть
претендувати на виплату пенсії за
віком (зокрема для чоловіків він
становив 60 років). Відповідно до статті
55 Закону № 796-XII особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону №
1058-ІV.

Суди попередніх інстанцій скасовуючи
вимогу Управління дійшли вірного
висновку, що особи, яким призначені
пенсії зі зменшенням пенсійного віку
відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, є
пенсіонерами за віком, і це відповідає
Прикінцевим положенням Закону № 1058-ІV.
Таким чином, фізичні особи-підприємці,
які отримують зазначену пенсію і які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
підставі частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VI, проте не позбавлені
права сплачувати цей внесок на
добровільній основі.

Наведене відповідає рішенням
Верховного Суду України прийнятим у
справі № 21-149а14, 21-25а14 які відповідно до
ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без змін, якщо визнає,
що суд не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Чечельницькому районі Вінницької
області залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30 травня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець