Справа № 813/7470/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 р.
Справа № 876/15012/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання:
Сердюк О.Ю.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Холявка І.Я.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Городоцької об"єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 14
листопада 2013 року по справі № 813/7470/13-а
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Городоцької об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівської області про скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2013 року фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, яким
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Городоцької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівської області
№ від 18.09.2013 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Городоцької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівської області
№ від 18.09.2013 року.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в позові відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що перевіркою
встановлено, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 не вела окремий
облік операцій з продажу-купівлі землі
як окремого об'єкта власності, як це
передбачено п. 147.1 ст. 147 Податкового
кодексу України. Дана земельна ділянка
не обліковувалась на окремих рахунках
бухгалтерського обліку та була продана
разом з об'єктами нерухомості, про що
свідчить п. 1.1 договору купівлі-продажу
від 27.06.2013 року. Крім того, земельна
ділянка, що продавалась знаходиться
безпосередньо під об'єктами
нерухомості у зв'язку з чим її вартість
безпосередньо залежить від такої
нерухомості. Отже податковим органом
згідно наданих повноважень винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення та заперечив
проти доводів апеляційної скарги, а
представик відповідача підтримав їх.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Городоцькою
об"єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Львівської області
проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 з питань
правомірності формування податкового
зобов'язання та податкового кредиту з
податку на додану вартість по
податковій декларації з податку на
додану вартість за червень 2013 року, за
результатами якої складено акт від
23.08.2013 року №448/17- (далі - акт
перевірки).

Як вбачається з акта перевірки,
перевіркою встановлено порушення
позивачем п.188.1 ст.188, пп.197.1.21, п.197.1 ст.197
ПК України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на червень
2013 року, що підлягає сплаті в бюджет на
загальну суму 314001 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом винесено податкове
повідомлення - рішення форми «Р» від
18.09.2013 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість за
основним платежем в сумі 314 001 грн., за
штрафними санкціями 157 001 грн..

Як вбачається з акта перевірки,
встановлено, що позивачем згідно
договору купівлі - продажу від 27.06.2013
року здійснено продаж ТзОВ «ТР-Транс»
земельної ділянки площею 2,0707 га надану
для промислового виробництва та
комерційного використання разом із
розміщеними на ній нежитловими
виробничими приміщеннями, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1;
експертна грошова оцінка земельної
ділянки станом на 03.06.2013 року згідно
звіту про експертну грошову оцінку
земельної ділянки, виконаного
Приватним підприємством «Експерт Тур
проект» становить 1570005 грн. При
перевірці також встановлено, що
позивач не вів окремий облік операцій з
купівлі - продажу землі як окремого
об'єкта власності, як це передбачено
п.147.1 ПК України, дана земельна ділянка
не обліковується на окремих рахунках
бухгалтерського обліку та була продана
разом з об'єктами нерухомості, про що
свідчить п.1.1 договору купівлі - продажу
від 27.06.2013 року. Тому відповідач вважає,
що здійснення операції з поставки
земельної ділянки разом із розміщеними
на ній нежитловими виробничими
приміщеннями, без ведення окремого
обліку операцій з продажу - купівлі
землі як окремого об'єкта власності не
звільняється від оподаткування
податком на додану вартість. Відтак
податковим органом зроблений висновок,
що на порушення вимог п.188.1, 197.1.21 ПК
України позивачем не було оподатковано
податком на додану вартість
господарська операція з продажу
земельної ділянки ТзОВ «ТР- Транс» із
розміщеними на ній нежитловими
виробничими приміщеннями, без ведення
окремого обліку операцій з продажу -
купівлі землі як окремого об'єкта
власності. За результатами перевірки
донараховано податок на додану
вартість в сумі 314001 грн. (1570005 грн.х20%).

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи копії договору купівлі - продажу
від 27.06.2013 року №176, Фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 (продавець) та ТзОВ
«ТР-Транс» (покупець) уклали договір,
відповідно до п.1.1 якого продавець
передає покупцю у власність, а покупець
приймає і зобов'язується оплатити
згідно з умовами даного договору
земельну ділянку площею 2,0707 га, надану
для промислового виробництва та
комерційного використання разом із
розміщеними на ній нежитловими
виробничими приміщеннями (згідно
переліку, наведеного у договорі -
а.с.21-23), що знаходяться у АДРЕСА_1..
Відповідно до п.2 договору, продаж майна
вчинено за 3028485 грн., вартість майна:
експертна грошова оцінка земельної
ділянки станом на 03.06.2013 року згідно
Звіту про експертну грошову оцінку
земельної ділянки, виконаного
Приватним підприємством «Експерт - Тур
- Проект» становить 1570005 грн., вартість
нежитлових виробничих приміщень
станом на 10.06.2013 року згідно Звіту про
оцінку майна, виконаного Приватним
підприємством «Левкович» становить
1458480 грн. в тому числі ПДВ 243080 грн.

Відповідно до п.14.1.74.ПК України,
земельна ділянка - частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, цільовим
(господарським) призначенням та з
визначеними щодо неї правами.

Відповідно до п.188.1.ПК України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

Відповідно до п.187.1.ПК України, датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до п.197.1.21 ПК України,
звільняються від оподаткування
операції з постачання (продажу,
передачі) земельних ділянок, земельних
часток (паїв), крім тих, що розміщені під
об'єктами нерухомого майна та
включаються до їх вартості відповідно
до законодавства (з урахуванням
положень абзацу першого підпункту 197.1.13
пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу).

Відповідно до листа ДПС України від
15.06.2012 № 10075/6/15-3415-26|16675/7/15-3417-26 "Про
надання відповіді (щодо практичного
застосування підпункту 197.1.21 статті 197
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року N 2755-VI), роз'яснено, що
необхідно враховувати порядок
нарахування амортизації на об'єкти
нерухомості, які знаходяться на
земельних ділянках, визначений статтею
147 Кодексу, та порядок відображення в
обліку об'єктів нерухомості та
земельних ділянок, на яких вони
знаходяться. Якщо здійснюється
операція з поставки (продажу, передачі)
земельної ділянки, що знаходиться під
об'єктом нерухомості, як окремого
об'єкта, то така операція з відчуження
звільняється від оподаткування ПДВ (за
умови відображення в обліку придбання
такої ділянки як окремого об'єкта).У
випадку, коли здійснюються операції з
поставки (продажу, передачі) об'єкта
нерухомості разом із землею, яка
знаходиться під таким об'єктом та
обліковується у загальній вартості
об'єкта нерухомості (включається до
його вартості), то такі операції
підлягають оподаткуванню ПДВ на
загальних підставах. При цьому порядок
оподаткування ПДВ операцій з
постачання земельної ділянки на
нерухоме майно, розташоване на
земельній ділянці, не залежить від
кількості укладених договорів
купівлі-продажу на операції з
відчуження такої земельної ділянки та
об'єктів нерухомості (1 договір на
купівлю-продаж земельної ділянки та
об'єкт нерухомості, розташований на
ній, чи 2 окремих договори окремо на
купівлю-продаж земельної ділянки та
окремо на об'єкт нерухомості).

Як вбачається з оборотно - сальдових
відомостей за 13.05.2002 року - 30.06.2013 року по
рахунку 103 та за 13.05.2002 року - 30.06.2013 року
по рахунку 101, облік земельної ділянки
та нежитлових приміщень, що
розташовані на ній позивачем ведеться
окремо.

Крім того, в матеріалах справи наявні
договори купівлі продажу земельної
ділянки від 05.09.2003 року та купівлі -
продажу приміщень від 13.05.2002 року, які
також підтверджують, що земельна
ділянка придбавалась окремо від
нежитлових приміщень, відтак вартість
їх обліковувалась і враховувалась для
цілей оподаткування окремо.

Як вбачається із наявних в матеріалах
справи копій звіту про експертну
грошову оцінку земельної ділянки,
зокрема п.4, експертна грошова оцінка
земельної ділянки проводилась тільки
за методичним підходом, що ґрунтується
на зіставленні цін продажу подібних
земельних ділянок. Із звіту про оцінку
майна (частини будівель, приміщень та
споруд) не вбачається, що при
визначенні їх оцінки вартість
земельної ділянки, на якій вони
розміщенні включалась до їх вартості.

Відповідно до п.2.2 договору купівлі -
продажу виділено окремо вартість
земельної ділянки, що становить 1570005
грн. та вартість нежитлових приміщень,
що становить 1458480 грн. у т.ч. ПДВ 243080 грн.
Тобто, вартість земельної ділянки є
відокремлена від вартості нерухомості.

Слід також зазначити, що відповідачем
не обґрунтовано та не подано доказів у
підтвердження висновків, що позивач не
вів окремий облік операцій з купівлі -
продажу землі як окремого об'єкта
власності, як це передбачено п.147.1 ПК
України, та про те, що земельна ділянка
не обліковується на окремих рахунках
бухгалтерського обліку та була продана
разом з об'єктами нерухомості. При
цьому, як вбачається з акта перевірки
(а.с.13), при перевірці не досліджувались
документи бухгалтерського обліку
позивача, відтак необґрунтованим є
висновок податкового органу про те, що
вказана земельна ділянка не
обліковується на окремих рахунках
бухгалтерського обліку, такі висновки
спростовуються наявними в матеріалах
справи оборотно - сальдовими
відомостями по рахунках 103, 101 позивача
та його контрагента по договору
купівлі - продажу.

Відтак, висновки податкового органу
про порушення позивачем вимог п.188.1,
197.1.21 ПК України є протиправними та
необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги є
підставними та обґрунтованими, а тому
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Городоцької
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівської області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року по справі № 813/7470/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич