Справа № К/9991/59266/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м. Київ
К/9991/59266/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Романівському районі
Житомирської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Чуднівському
районі Житомирської області про
визнання незаконними дій та стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Романівському районі Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 3
березня 2011 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 1 вересня 2011
року, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року Управління Пенсійного
фонду України в Романівському районі
Житомирської області (далі УПФ)
звернулось до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Чуднівському
районі Житомирської області (далі
відділення Фонду), в якому просило
стягнути з відповідача заборгованість,
яка виникла внаслідок його незгоди
відшкодувати виплачену позивачем
щомісячну державну адресну допомогу та
витрати на її доставку.

В обґрунтування позовних вимог УПФ
зазначало, що відповідно до статті 21
Закону України від 23 вересня 1999 року №
1105-ХІV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон № 1105-ХІV) та постанови
Кабінету Міністрів України від 26
березня 2008 року № 265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
(далі постанова КМУ № 265) відділення
Фонду повинно відшкодовувати всі
виплати, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, в тому
числі державну адресну допомогу та
витрати на її доставку.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 3
березня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 1 вересня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить ухвалені
ними судові рішення скасувати та
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, в межах статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій, на
підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697, затвердженого
постановою правління ПФУ та правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4, далі -
Порядок) і Законом № 1105-ХІV не
передбачено можливості відшкодування
Фондом витрат з виплати державної
адресної допомоги та її доставки. Така
адресна допомога не передбачена ані в
переліку соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом відповідно до статті 21 Закону №
1105-ХІV, ані у встановленому пунктом 4
Порядку переліку виплат, передбачених
до відшкодування Фондом ПФУ.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-ХІV, відповідно якій Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Аналіз положень Постанови КМУ № 265,
якою передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така виплата не
входять до складу розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Вирішуючи питання, чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним з основних принципів страхування
від нещасного випадку є цільове
використання коштів, які відповідно до
статті 46 Закону № 1105-XIV не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що державна
адресна допомога, як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання. Тому, Фонд
не може нести витрати на виплату та
доставку зазначених коштів.

Таким чином, висновки судів про
безпідставність вимог УПФ щодо
відшкодування за рахунок відділення
Фонду витрат, пов'язаних із виплатою
державної адресної допомоги та витрат
на її доставку, ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального і процесуального права,
відповідають судовій практиці, доводи
касаційної скарги їх висновків не
спростовують, а тому підстав для
скасування рішень судів колегія суддів
не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Романівському районі Житомирської
області відхилити, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 3 березня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 1 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії сторонам і
оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало