Справа № 810/4155/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

11 липня 2014 року 810/4155/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Панова Г.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1
фізичної особи-підприємця до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною і
скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулась
ОСОБА_1 фізична особа-підприємець з
позовом до Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною і скасування вимоги від
21.11.2013 № Ф 1320.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

Згідно з частиною другою статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Вирішуючи питання про відкриття
провадження в адміністративній справі,
суд виходить з такого.

Інститут строків в
адміністративному процесі сприяє
досягненню юридичної визначеності у
публічно-правових відносинах, а також
стимулює суд і учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків.

Так, строки звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини вважаються спірними;
після їх завершення, якщо ніхто не
звернувся до суду за вирішенням спору,
відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до положень частини
п'ятої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.

Строк в один місяць, у даній
категорії справ, визнано законодавцем
достатнім для того, щоб особа, яка
вважає, що її права, свободи чи інтереси
порушено, визначилася, чи буде вона
звертатися до суду із позовом щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень.

Крім цього, початок строку
визначено альтернативно - це день, коли
особа або дізналася, або повинна була
дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього
строку суд з'ясовує момент, коли особа
фактично дізналася або мала реальну
можливість дізнатися про наявність
відповідного порушення (рішення, дії,
бездіяльність), а не коли вона з'ясувала
для себе, що певні рішення, дії чи
бездіяльність стосовно неї є
порушенням.

Як вбачається з прохальної
частини позовної заяви, позивач
просить суд скасувати вимогу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про сплату боргу (недоїмки) від
21.11.2013 № Ф-1320.

Відповідно до абзацу 2 частини
четвертої статті 25 Закону України від
08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», вимога про
сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Цією ж статтею передбачено, що у
разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

Крім цього, положення статті 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
корелюються із положеннями статті 17
Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про
виконавче провадження», відповідно до
якої примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, зокрема, рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

Аналіз положень зазначеного
законодавства дозволяє дійти висновку,
що вимога територіального органу
Пенсійного фонду є рішенням суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів, а відтак,
воно може бути оскаржено до суду в
межах встановленого частиною п'ятою
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України місячного строку.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на необхідність застосування
до даних правовідносин положень
Податкового кодексу України у частині
обчислення строків тривалістю 1095 днів
щодо оскарження рішень контролюючого
органу про нарахування грошового
зобов'язання з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1
Податкового кодексу України, цей
Кодекс не регулює питання погашення
податкових зобов'язань або стягнення
податкового боргу з осіб, на яких
поширюються судові процедури,
визначені Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
з банків, на які поширюються норми
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", та
погашення зобов'язань зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відтак, приписи Податкового
кодексу України не застосовуються до
даних правовідносин, у тому числі і в
частині строків оскарження вимоги
органу доходів і зборів щодо стягнення
заборгованості з єдиного внеску, тому
твердження позивача щодо застосування
положень статті 102 Податкового кодексу
України є помилковими.

Як вбачається зі зімісту позовної
заяви та копії доданої до позовної зави
вимоги від 21.11.2013 № Ф-1320, вона отримана
під розписку позивачем 06.12.2013.

Зі штампу на конверті, в якому позовна
заява надійшла до суду видно, що з даною
позовною заявою позивач звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду 08.07.2014, тобто, із
пропуском встановленого місячного
терміну на звернення до суду. При цьому,
заяв чи клопотань про визнання причин
пропуску строку на звернення до суду
поважними, як і будь-яких істотних і
вагомих причин пропуску строку на
звернення до суду, які непереборно
перешкоджали позивачеві його
зверненню або надавали б суду підстави
обчислювати даний строк від іншої дати,
як позовна заява так і додані до неї
матеріали не містять.

Щодо посилання позивача на положення
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, щодо захисту
порушеного права у суді, суд звертає
увагу, що позивач скористався своїм
правом на оскарження спірної вимоги
від 21.11.2013 № Ф-1320 в судовому порядку,
звернувшись у грудні 2013 року до
Київського окружного
адміністративного суду. Ухвалою від
13.01.2014 № 810/6969/13-а позовну заяву було
повернуто позивачу. Позивач отримав
дану ухвалу, оскільки про повернення
позовної заяви позивачем зазначено у
позові і копія ухвали із відповідною
печаткою суду додана до позовної заяви.
При цьому, дана ухвала не оскаржувалась
позивачем в апеляційному порядку. Отже,
позивач реалізував своє право на
судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

З огляду на зазначене, беручи до уваги
те, що адміністративний позов подано
позивачем з порушенням місячного
строку на звернення до суду, оскільки
належних і допустимих доказів, які б
надавали суду підстави визнати
поважними причини неможливості
позивача звернутись до суду із даним
позовом протягом місяця до позовної
заяви не додано, враховуючи, що позивач
не скористався правом на подання разом
із позовною заявою заяви про
поновлення пропущеного строку на
звернення до суду із зазначенням
причин поважності пропуску цього
строку, керуючись статтею 7 Закону
України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий
збір», статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву ОСОБА_1 фізичної
особи-підприємця до Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправною і скасування
вимоги від 21.11.2013 № Ф 1320, - залишити без
розгляду.

2. Повернути з Державного бюджету
України ОСОБА_1 судовий збір у сумі 182
(сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.,
сплачений відповідно до квитанцій від
25.12.2013 № G6-2265 і від 28.04.2014 № k13/S/12.

3. Копію ухвали про залишення позовної
заяви без розгляду надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною третьою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
цього Кодексу, або без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали

Суддя
Панова Г. В.