Справа № 2а-16577/10/0470
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р. Справа № 2а-16577/10/0470
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кучми К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним адміністративним
позовом. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що посадовими
особами відповідача була проведена
планова виїзна документальна
перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2007 року по
31.12.2008 року. За наслідком зазначеної
перевірки було складено акт від 15.05.2009
р. №831/172.. На підставі акту
перевірки відповідачем винесене
податкове повідомлення-рішення від
12.06.2009 р. №/0/25702 про донарахування
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності в сумі 74
263,28 грн.

Позивач, вважає висновки податкового
органу такими, що не відповідають
дійсності, а винесене на його підставі
рішення таким, що порушує норми чинного
законодавства. За таких обставин,
позивач просив суд: визнати
протиправним і нечинним рішення
відповідача від 12.06.2009 року № /0/25702
про донарахування зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності в
сумі 74 263,28 грн. та присудити йому з
Державного бюджету України судові
витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити та зазначив, що надав суду
всі докази в обґрунтування заявлених
позовних вимог та не заперечував проти
подальшого розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Відповідач подав письмові заперечення
на адміністративний позов, в яких
зазначив, що нараховувати амортизацію,
враховувати у валових витратах
вартість поточного ремонту основних
фондів та вартість їх поліпшення
фізичні особи-підприємці не мають
законодавчих підстав. Зазначеною
перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1
завищені валові витрати, а саме:

- в декларацію про доходи за 2007 рік до
складу валових витрат була включена
амортизація основних засобів у розмірі
12 512,44 грн., яку фізична
особа-підприємець не мав законодавчих
підстав нараховувати;

- в декларацію про доходи за 2007 рік до
складу валових витрат був включений
сплачений збір на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства у розмірі 1 503,50 грн., який
із-за відсутності у фізичної
особи-підприємця бухгалтерського
обліку не включається до складу
валових витрат та безпосередньо не
пов'язаний з одержанням доходів;

- в декларацію про доходи за 2008 рік до
складу валових витрат була включена
амортизація основних засобів у розмірі
24 091,47 грн., яку фізична
особа-підприємець не мав права
нараховувати;

- в декларацію про доходи за 2008 рік до
складу валових витрат були включені
сплачений земельний податок, орендна
плата за земельні ділянки та збір на
розвиток виноградарства, садівництва
та хмелярства у розмірі 9 615,61 грн., які
із-за відсутності у фізичної
особи-підприємця бухгалтерського
обліку не включаються до складу
валових витрат та безпосередньо не
пов'язані з одержанням доходів;

- в декларацію про доходи за 2008 рік до
складу валових витрат були включені
витрати у розмірі 2 588,97 грн. за
реєстрацію в КП «ДМБТІ» приміщення за
адресою: м.Нікополь, вул.В.Усова 47/1, які
безпосередньо не пов'язані з
одержанням доходів.

Разом із цим, до складу валового доходу
в періоді 01.04.2007 р. по 30.12.2008 р. позивач
включав дохід, отриманий від
роздрібної торгівлі за готівковий
рахунок, та дохід від оренди нерухомого
майна. Податкове зобов'язання по
податку з доходів фізичних
осіб-суб'єктів підприємницької
діяльності в розмірі 66 716,48 грн.
визначене відповідно до підпункту «б»
підпункту 4.2.2 статті 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» за
результатами планової документальної
перевірки.

Відповідач також вказав, згідно абз.«б»
пп.4.2.2. п.4.2 ст.4 Закону контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях. У зв'язку з викладеним,
Нікопольська ОДПІ не визначала суму
податкових зобов'язань з податку з
доходів фізичних осіб за непрямими
методами, а визначила їх у ході
планової документальної перевірки (на
підставі декларацій ФОП ОСОБА_1). За
таких обставин, рішення відповідача
від 12.06.2009 року № /0/25702 про
донарахування зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності в сумі 74
263,28 грн. є цілком законним та вірним, а
тому відповідач просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України, надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
зареєстрований в Нікопольському
Міськвиконкомі 16.01.2001 року та перебуває
на обліку в Нікопольській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з 18.01.2001 року
за № 7230.

В судовому засіданні встановлено, що у
період з 16.04.2009 р. по 12.05.2009 р. фахівцями
Нікопольської ОДПІ була проведена
планова виїзна документальна
перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2007 р. по
31.12.2008 р. (акт № 831/172. від 15.05.2009 р.).
Перевіркою встановлено порушення
розділу IV ст.13 Декрету Кабінетів
Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92
«Про прибутковий податок з громадян».

За результатами перевірки
донараховано податок з доходів
фізичних осіб від підприємницької
діяльності з урахуванням вимог ст.7
Закону України № 889-IV від 22.05.2003 р. «Про
податок з доходів фізичних осіб» у сумі
74 263,28 гри., у т.ч. за 2007 р. - 8704,85 грн. (58 032,33
грн. х 15%), за 2008 р. - 65 558,43 грн. (437 056,19 грн.
х 15%).

На підставі акту перевірки № 831/172.
від 15.05.2009 р. Нікопольською ОДПІ було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0/25702 від
12.06.2009 р.

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення-рішення
рішення від 12.06.2009 р. № /0/25702,
прийнятого Нікопольською ОДПІ є
предметом спору, який передано на
вирішення суду.

Відповідно до розділу 2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
р. № 637 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005 р. за №40/10320, п.2.7. Виходячи з потреби
прискорення обігу готівкових коштів і
їх своєчасного надходження до кас
банків для підприємств, що здійснюють
операції з готівкою в національній
валюті, установлюються ліміт каси та
строки здавання готівкової виручки
(готівки) відповідно до вимог глави 5
цього Положення. Банкам і підприємцям
ліміт каси та строки здавання
готівкової виручки (готівки) не
встановлюються.

Відповідач безпідставно пов'язує суму
здану ФОП ОСОБА_1 до банку готівки з
01.04.2007 р. по 31.12.2008 р. з отриманням
позивачем торгової виручки саме у цей
період часу.

Позивач зазначає, що на початок
періоду, який перевірявся
відповідачем, на 01.04.2007 р. він мав
готівкові кошти в сумі, отримані у
попередні 2005 та 2006 роки, джерелом яких є
виручка, яка не здавалися до банку. Сума
виручки підтверджується наступним:

- звітами про використання
реєстраторів розрахункових операцій
та книг обліку розрахункових операцій
(розрахункових книжок), за формою №
ЗВР-1, які надавалися до Нікопольської
ОДПІ у 2005 році зафіксовані надходження
грошових коштів у готівковій формі від
виручки у сумі 665 004,53 грн.;

- звітами про використання
реєстраторів розрахункових операцій
та книг обліку розрахункових операцій
(розрахункових книжок), за формою №
ЗВР-1, які надавалися до Нікопольської
ОДПІ у 2006 році зафіксовані надходження
грошових коштів у готівковій формі від
виручки у сумі 762 615,65 грн.

За таких обставин, за 2005 та 2006 роки
позивач мав торгівельну виручку,
зареєстровану через РРО в сумі 1 427 620,18
грн. (665 004,53 грн. + 762 615,65 грн. = 1427620,18 грн.).

Зазначена торгівельна виручка була
включена позивачем до валового доходу
за відповідні податкові періоди з
метою оподаткування відповідно до
книги обліку доходів і витрат,
податкова справа 7230 готівкові кошти
одержані через РРО включені позивачем
у повному обсязі до валового доходу у
2005-2006 роках, а саме:

у січні 2005 р. виручка РРО - 50661,30 грн.
(аркуші 92, 93 КОДІВ № 12); у лютому 2005 р.
виручка РРО - 40293,18 грн. (аркуші 205, 206
КОДІВ №12); у березні 2005 р. виручка РРО -
46454,42 грн. (аркуші 314, 315 КОДІВ № 12); у
квітні 2005 р. виручка РРО - 47724,98 грн.
(аркуші 470,471 КОДІВ № 12); у травні 2005 р.
виручка РРО - 54801,97 грн. (аркуші 147, 148
КОДІВ № 13); у червні 2005 р. виручка РРО -
49031,75 грн. (аркуші 342, 343 КОДІВ № 13); у
липні 2005 р. виручка РРО - 55592,09 грн.
(аркуші 4, 5 КОДІВ № 14); у серпні 2005 р.
виручка РРО - 62393,58 грн. (аркуші 135, 136
КОДІВ № 14); у вересні 2005 р. виручка РРО -
62860,80 грн. (аркуші 332, 333 КОДІВ № 14); у
жовтні 2005 р. виручка РРО - 67345,57 грн.
(аркуші 14, 15 КОДІВ № 15); у листопаді 2005 р.
виручка РРО - 60546,32 грн. (аркуші 188, 189
КОДІВ № 15); у грудні 2005 р. виручка РРО -
67298,57 грн. (аркуші 358, 359 КОДІВ №15); у січні
2006 р. виручка РРО - 65197,59 грн. (аркуші 31, 32
КОДІВ № 16); у лютому 2006 р. виручка РРО -
60090,30 грн. (аркуші 174, 175 КОДІВ №16); у
березні 2006 р. виручка РРО - 63111,76 грн.
(аркуші 332, 333 КОДІВ № 16); у квітні 2006 р.
виручка - 59790,00 грн. (аркуші 5, 6 КОДІВ № 17);
у травні 2006 р. виручка - 61409,36 грн. (аркуші
159, 160 КОДІВ № 17); у червні 2006 р. виручка -
58962,50 грн. (аркуші 328, 329 КОДІВ № 17); у
липні 2006 р. виручка - 62852,42 грн. (аркуші 492,
493 КОДІВ № 17); у серпні 2006 р. виручка -
68653,62 грн. (аркуші 133, 134 КОДІВ № 18); у
вересні 2006 р. виручка - 63718,63 грн. (аркуші
274, 275 КОДІВ №18); у жовтні 2006 р. виручка -
68105,36 грн. (аркуші 426, 427 КОДІВ № 18); у
листопаді 2006 р. виручка - 64412,83 грн.
(аркуші 65, 66 КОДІВ № 19); у грудні 2006 р.
виручка - 66311,28 грн. (аркуші 177, 178 КОДІВ №
19), копії яких наявні в матеріалах
справи.

Здійснюючи комісійні послуги на
підставі договору від 08.01.2004 р. № 790/03 з
ПП «Українська Національна Лотерея» по
розповсюдженню ігрових білетів
державних лотерей через електронну
систему прийняття ставок, що
контролюється в режимі реального часу
Державним казначейством України, у
квітні 2007 року, тобто у періоді
діяльності, що перевірявся, позивач
отримав виручку в сумі 4 330 грн. Суми
виручки, що належать замовнику,
перераховані позивачем до ПП
«Українська Національна Лотерея»
банківськими платіжними дорученнями.

Здійснюючи комісійні послуги на
підставі договору від 08.01.2004 р. № 790/03 з
ПП «Українська Національна Лотерея» по
розповсюдженню ігрових білетів
державних лотерей через електронну
систему прийняття ставок, що
контролюється в режимі реального часу
Державним казначейством України, у 2005
та 2006 роках позивач отримав виручку в
сумі 163554 грн. Суми виручки, що належать
замовнику, перераховані позивачем до
ПП «Українська Національна Лотерея»
банківськими платіжними дорученнями.

З метою здійснення підприємницької
діяльності частину отриманої
готівкової виручки позивач здавав до
обслуговуючого банку в загальній сумі
881 110 грн., що підтверджується
оригіналами квитанцій про здачу
готівки за 2005-2006 роки.

Таким чином, залишок готівкової
виручки не зданої до обслуговуючого
банку складає 710064,18 грн. (1 591 174,18 грн. - 881
110 грн. = 710 064,18 грн.) відповідно до
розрахунку незданого до банку залишку
виручки отриманого в 2005-2006 роках за
даними звітів РРО та контрольних
рахунків державних лотерей України.

На початок перевіряємого періоду окрім
готівкових коштів сумі 710 064,18 грн.,
отриманих ФОП ОСОБА_1 є виручка за
період вересень-грудень 2004 року в сумі
197552,63 грн. На підтвердження сум виручки,
позивачем надані наступні документи:

6.1) Звіти про використання реєстраторів
розрахункових операцій та книг обліку
розрахункових операцій (розрахункових
книжок), за формою № ЗВР-1, які
надавалися до Нікопольської ОДПІ у
вересні-грудні 2004 року зафіксовані
надходження грошових коштів у
готівковій формі від виручки у сумі 197
552,63 грн.

Зазначена торгівельна виручка була в
сумі 197 552,63 грн. включена позивачем до
валового доходу за вказані періоди з
метою оподаткування відповідно до
книги обліку доходів і витрат,
податкова справа 7230 (далі - КОДІВ )
готівкові кошти одержані через РРО
включені ФОП ОСОБА_1 до валового доходу
у 2004 році.

Тому, за період вересень-грудень 2004
року позивач мав готівкову виручку,
обліковану через РРО в сумі 197 552,63 грн.,
яку у складі валового доходу вказав у
КОДІВ та задекларував у податкових
деклараціях з податку на доходи
фізичних осіб.

Позивач здійснюючи комісійні послуги
на підставі договору від 08.01.2004 р. № 790/03
з ПП «Українська Національна Лотерея»
по розповсюдженню ігрових білетів
державних лотерей через електронну
систему прийняття ставок, що
контролюється в режимі реального часу
Державним казначейством України, у
вересні-грудні 2004 року, отримав виручку
в сумі 36585 грн. Суми виручки, що належать
замовнику, перераховані позивачем до
ПП «Українська Національна Лотерея»
банківськими платіжними дорученнями.

Таким чином, за період вересень-грудень
2004 року позивачем отримано виручку з
врахуванням даних звітів РРО (197 552,63
грн.) та фіскальних рахунків державних
лотерей України (3 6585 грн.) у загальній
сумі 234 137,63 грн. (197 552,63 грн. + 36 585 грн. =
234137,63 грн.).

З метою здійснення підприємницької
діяльності, позивач частину отриманої
готівкової виручки здавав до
обслуговуючого банку в загальній сумі
208 210 грн., копії квитанцій про здачу
готівки за 2004 рік, наявні матеріалах
справи.

Тому, залишок готівкової виручки не
зданої до обслуговуючого банку складає
25927,63 грн. (234 137,63 грн. - 208 210 грн. = 25 927,63
грн. ) відповідно до розрахунку
незданого до банку залишку виторгу
отриманого у вересні - грудні 2004 року за
даними звітів РРО та контрольних
рахунків державних лотерей України.

Аналізуючи викладене станом на 01.04.2007 р.
у позивача були наявні готівкові кошти
в загальній сумі 735 991,81 грн. відповідно
до розрахунку: за період
вересень-грудень 2004 року 25 927,63 грн., за
період 2005 - 2006 років 710 064,18 грн.

Таким чином, твердження відповідача
щодо отримання ФОП ОСОБА_1 готівки на
суму 533 731,82 грн. від реалізації товарів
без застосування реєстраторів
розрахункових операцій та порушення
позивачем припису п.1 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 року №
265/95-ВР, є такими, що не відповідають
дійсності.

Суд критично ставиться до висновків
відповідача щодо включення в
декларацію про доходи за 2007 рік валових
витрат амортизацію основних засобів в
розмірі 12 512,44 грн., включення до валових
витрат по декларацію про доходи за 2008 р.
амортизації основних засобів в розмірі
24 091,47 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992 р. № 13-92,
до складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно із Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств.

Разом із цим, даний Декрет КМУ не
містить застережень чи обмежень,
пов'язаних з веденням або не веденням
бухгалтерського обліку, при визначенні
складу витрат безпосередньо пов'язаних
з одержанням доходів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР амортизації
підлягають витрати на:

придбання основних фондів та
нематеріальних активів для власного
виробничого використання, включаючи
витрати на придбання племінної худоби
та придбання, закладення і вирощування
багаторічних насаджень до початку
плодоношення;

самостійне виготовлення основних
фондів для власних виробничих потреб,
включаючи витрати на виплату
заробітної плати працівникам, які були
зайняті на виготовленні таких основних
фондів;

проведення всіх видів ремонту,
реконструкції, модернізації та інших
видів поліпшення основних фондів;

капітальні поліпшення землі, не
пов'язані з будівництвом, а саме:
іригація, осушення, збагачення та інші
подібні капітальні поліпшення землі.

Відповідно до п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» позивачем нараховувалась
та використовувалась при визначенні
валових витрат амортизація основних
фондів (основних засобів), що не
заперечується відповідачем в акті.

Таким чином, відповідач безпідставно
дійшов висновків, про протиправність
використання амортизації основних
засобів при визначенні валових витрат
за 2007 р. в розмірі 12 512,44 грн. і за 2008 р. в
розмірі 24 091,47 грн.

Суд критично ставиться до висновків
відповідача щодо завищення ФОП ОСОБА_1
валових витрат в декларації про доходи
за 2007 рік за рахунок включення до таких
витрат сплачений збір на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства в розмірі 1503,50 грн., а в
декларації про доходи за 2008 рік валові
витрати завищено включенням збору на
розвиток виноградарства, садівництва
та хмелярства в розмірі 2 936 грн.,
сплаченого земельного податку в
розмірі 691,38 грн. та сплаченої орендної
плати за земельні ділянки комунальної
власності в розмірі 5 988,23 грн.

Згідно п.п.5.2.5 п.5.2 ст.5 Закону визначено,
що до складу валових витрат
включаються: суми внесених
(нарахованих) податків, зборів
(обов'язкових платежів), установлених
Законом України «Про систему
оподаткування» (крім тих, що прямо не
визначені у переліку податків, зборів
(обов'язкових платежів), визначених
зазначеним Законом), включаючи
акцизний збір та рентні платежі, а
також збір у вигляді цільової надбавки
до діючого тарифу на електричну та
теплову енергію, за винятком податків,
зборів (обов'язкових платежів),
передбачених підпунктами 5.3.3, 5.3.4, та
пені, штрафів, неустойок, передбачених
підпунктом 5.3.5 цієї статті.

Згідно п.20 ст.14 Закону України «Про
систему оподаткування» до переліку
загальнодержавних податків і зборів
відноситься збір на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства.

Таким чином, позивач правомірно вніс до
витрат, безпосередньо пов'язаних з
одержанням доходів (валових витрат)
сплачені суми збору на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства, земельного податку та
орендної плати за земельні ділянки
комунальної власності.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону до
складу валових витрат включаються:
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7
цієї статті.

Таким чином, витрати на реєстрацію
об'єкту незавершеного будівництва з
його оцінкою не відносяться до витрат,
що амортизуються, проте відносяться до
валових витрат, а відповідач зробивши
висновок про протиправність
врахування оплати послуг комунального
підприємства «Нікопольське БТІ» при
визначенні витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів за 2008 р.
в розмірі 2 588,97 грн., не врахував вимоги
ч.3 ст.13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» та п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Відповідно до ч.1 ст.13 Декрету
оподаткуванню підлягають доходи
громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Відповідно до п.п.4.3.4 п.4.3 ст.4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 року № 2181-III
застосування непрямого методу для
визначення податкових зобов'язань
платників податків у випадках, не
передбачених цим пунктом, не
дозволяється.

Згідно з п.п.4.3.3 п.4.3 ст.4 цього Закону
методика визначення суми податкових
зобов'язань за непрямими методами
затверджується законом і є загальною
для всіх платників податків.

Таким чином, чинне законодавство не
передбачає методику визначення суми
податкових зобов'язань за непрямими
методами, а отже визначення зобов'язань
ФОП ОСОБА_1 з податку з доходів фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності в розмірі 66 716,48 грн. є
протиправним.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінюючи усі докази, які були
дослідженні у їх сукупності, приймаючи
до уваги, що податкове
повідомлення-рішення від 12.06.2009 р. №
/0/25702, прийняте не на підставі та
не у спосіб, що передбачені законами
України, суд приходить до висновку про
можливість задоволення
адміністративного позову, з викладених
вище підстав.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої ухвалена постанова.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
12.06.2009 р. № /0/25702, прийняте
Нікопольською об'єднаною державною
податковою інспекцією.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 витрати по сплаті судового
збору у розмірі 3,4 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбаченіст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.