Справа № 2а-6087/12/2670
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 червня 2014 року м. Київ
В/800/2800/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Цвіркуна Ю.І. - судді-доповідача,

Бухтіярової І.О., Приходько І.В., Сіроша
М.В., Федорова М.О.,

розглянувши заяву Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 17.03.2014 року у справі
№2а-6087/12/2670 Окружного
адміністративного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Варс Груп»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

встановив:

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві
звернулась із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.03.2014 року, якою касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби залишено
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
10.09.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.01.2013 року - без змін.

У заяві про перегляд судового рішення
заявник посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88; п.3 ст. 5, п. 1 ст. 7
Господарського кодексу України, п. 2 ст.3
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні»; п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.4 ст.
201 Податкового кодексу України.

Як приклад неоднакового застосування
одних і тих самих правових норм,
заявник вказує на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
23.09.2013 року №К/800/3540/13 та постанову
Вищого адміністративного суду України
від 20.02.2013 року №К/9991/59642/12.

Згідно із статтею 237 КАС України заява
про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

У судових рішеннях, на які посилається
заявник, відсутнє різне
правозастосування в подібних
правовідносинах, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи (пункт 4
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України»).

Однак, як вбачається зі змісту поданих
судових рішень, правовідносини у
справі, щодо якої подано заяву про
перегляд, та справах, на які
посилається заявник в обґрунтування
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права судом
касаційної інстанції, не є подібними.

Оскільки чинне законодавство
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень та допуску
адміністративної справи для перегляду
Верховним Судом України визначає різне
застосування судом (судами) касаційної
інстанції норм матеріального права в
подібних правовідносинах, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Відмовити Державній податковій
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві в допуску до перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.03.2014 року у справі №2а-6087/12/2670
Окружного адміністративного суду м.
Києва за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Варс
Груп» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та не може бути
оскаржена.

Судді
Ю.І.Цвіркун

І.О.Бухтіярова

І.В.Приходько

М.В.Сірош

М.О.Федоров