Справа № 872/9092/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" березня 2014 р. справа №
804/537/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.
(доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.04.2013 р. у справі № 804/537/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

про визнання протиправними та
скасування наказів та податкових
повідомлень-рішень,-

встановив:

У січні 2013 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом до
відповідача, в якому, з урахуванням
уточнень, просив:

1. Визнати протиправними та скасувати
накази відповідача:

- від 14.11.2012р. №1236 "Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)";

- від 29.11.2012 р. №1335 "Про продовження
терміну проведення документальної
позапланової перевірки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1)".

2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
відповідача:

- від 24.12.2012 р. № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
836,94 грн.;

- від 24.12.2012 р. № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
510,00 грн.;

- від 24.12.2012 р. № про збільшення
суми податкових зобов'язань з податку
на додану вартість у розмірі 175521,85 грн.
основного платежу, 44043,23грн. штрафних
(фінансових) санкцій;

- від 19.12.2012 р. № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
341,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.04.2013 р. позов задоволено частково, а
саме:

- визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної

податкової служби від 24 грудня 2012 року
№ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 510,00 грн.;

- визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби від 24 грудня 2012 року
№ в частині збільшення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 163665,94 грн.
основного платежу та 40739,25 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач та
відповідач оскаржили її в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення рішення від
24.12.2012 р. № в частині збільшення
суми податкових зобов'язань з податку
на додану вартість у розмірі 11 855,91 грн.
основного платежу та 3 303,98 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, та задовольнити
позов в цій частині.

В обґрунтування апеляційних вимог
позивач, зокрема, зазначив, що позиція
відповідача полягає в тому, що позивач,
перейшовши з 01.10.2010 року зі спрощеної
системи оподаткування, мав обов'язок
зареєструватись платником податку на
додану вартість. Проте, позивач у 2009
році перебував на спрощеній системі
оподаткування та не порушував будь-які
умови перебування за перевіряємий
період, що не спростовується Актом
перевірки відповідача. Тому, на думку
позивача, у нього не виникло обов'язку
зареєструватись платником податку на
додану вартість.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
неповне з'ясування обставин по справі,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову - про
відмову позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
виручка позивача за 2009 рік перевищила
300 тис грн., з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року
позивач перебував на загальній системі
оподаткування, тому у позивача в
першому кварталі виник обов'язок з
реєстрації та сплати ПДВ відповідно до
п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на
додану вартість" та несе
відповідальність на рівні
зареєстрованого платника. Відповідно
до п.4 Указу Президента «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» 3 липня 1998 року N 727/98
(діяв на момент виникнення спірних
правовідносин), де зазначено, що
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності для суб'єктів малого
підприємництва може застосовуватися
поряд з діючою системою оподаткування,
обліку та звітності, передбаченою
законодавством, на вибір суб'єкта
малого підприємництва.

Представник відповідача надіслав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі та заперечення на апеляційну
скаргу позивача, в котрих просить суд
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги.

Представник позивача у судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
підтримав, проти задоволення
апеляційної скарги відповідача
заперечував.

Представник відповідача, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, що не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку про задоволення
апеляційної скарги позивача та відому
у задоволенні апеляційної скарги
відповідача з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що на
підставі наказу від 14 листопада 2012р.
№1236 "Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)" та
направлення від 23 листопада 2012р. №
1090/172. виданого Криворізькою південною
міжрайонною державною податковою
інспекцією Дніпропетровської області
державної податкової служби (далі
Криворізька південна МДПГ) головному
державному податковому
ревізору-інспектору відділу
податкового контролю фізичних осіб
управління оподаткування фізичних
осіб Сіманько Інні Павлівні, проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка фінансово - господарської
діяльності з питань дотримання ФОП
ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2009
р. по 30.09.2012 р.

Копію наказу 14 листопада 2012 р. № 1236 про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
отримано позивачем 19.11.2012 р. особисто.

Наказом відповідача від 29.11.2012 р. №1335
продовжено термін проведення
документальної позапланової перевірки
позивача.

За результатом перевірки складено Акт
від 10.12.2012 року №1000/172/НОМЕР_1,
відповідно до якого відповідачем
встановлені наступні порушення:

- абз.5 п.6 ст.128 гл.13 Господарського
Кодексу України від 16.01.03 №436-ІV,
неналежне ведення обліку доходів та
витрат у періоді перебування на
спрощеній системі оподаткування з
01.10.2009 по 31.12.2009 та з 01.04.2010 по 31.12.2011 та у
періоді перебування на зазагальній
системі оподаткування на протязі І
кварталу 2010 року;

- п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями), ФОП ОСОБА_1 не вела облік
витрат, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань та не
забезпечила зберігання первинних
документів, що свідчать, про виплачені
доходи іншим суб'єктам господарювання
при придбанні товарів, що
реалізовувалися на протязі
перевіряємого періоду;

- ст.13 Декрету Кабінету Міністрів
України від 26.12.1992 №13-92 "Про прибутковий
податок з громадян" (зі змінами та
доповненнями), включення перекручених
даних до декларації про доходи за І
квартал 2010 строку;

- ст.13 Декрету Кабінету Міністрів
України від 26.12.1992 №13-92 "Про прибутковий
податок з громадян" (зі змінами та
доповненнями) та пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177
Податкового кодексу України від 02.12.10 №
2755-VІ занижено податок на доходи
фізичних осіб у розмірі 327,27грн. за 2010
рік;

- абз. "б" п. 19.2 ст. 19 Закону України від
22.05.2003 № 889-ІV "Про податок з доходів
фізичних осіб" (із змінами та
доповненнями), а також ст. 51 та абз. "б" п.
176.2 ст.176 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та
доповненнями) податкові розрахунки
надані з недостовірними відомостями
про суми доходів нарахованих
(сплачених) на користь платників
податків за IV квартал 2009 року, І
квартал, II квартал. ПІ квартал, IV
квартал 2010 року, І квартал, II квартал, III
квартал, квартал 2011 року, І квартал, ІІ
квартал, III квартал 2012 року;

- пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону
України від 03.04.1997 N 168/97-ВР "Про податок
на додану вартість" (із змінами та
доповненнями) та п. 187.1 ст. 187
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VІ (із змінами та доповненнями)
занижено податок на додану вартість у
розмірі 175 521,85 грн.;

- пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України від 21.12.2000
№2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та цільовими фондами" (зі
змінами та доповненнями) та п.203.1 ст.203
Податкового кодексу України від 02.12.10 №
2755- VI (із змінами та доповненнями) не
надано до Південної МДПІ у м. Кривому
Розі податкові декларації з податку на
додану вартість за лютий, березень,
квітень, травень, червень, липень,
серпень, вересень, жовтень, листопад,
грудень 2010 року, січень, березень,
квітень, травень, червень, липень,
серпень, вересень, жовтень, листопад,
грудень 2011 року, січень, лютий,
березень, квітень, травень, червень,
липень, серпень, вересень 2012року;

- ст. 3 Закону України від 23.03.1996 №98/96-ВР
"Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" (із
змінами та доповненнями) здійснення
торговельної діяльності за готівкові
кошти без придбання відповідних
торгових патентів;

- п. 1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 р.
№265/95-ВР "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і із змінами та доповненнями),
проведення розрахункових операцій без
застосування реєстраторів
розрахункових операцій;

- п. 3 ст. 17 Закону України від 06.07.1995 р.
№265/95-ВР "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (із змінами та доповненнями), не
зберігання розрахункових книжок.

Відповідно до акту від 10.12.2012 року
№1000/172/НОМЕР_1 відповідачем прийнято
наступні податкові
повідомлення-рішення:

- від 24.12.2012 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 836,94 грн. за порушення ст.
3 Закону України "Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності" та відповідно до ч 3 п. 125.1
ст.125, п 11 підрозділу 10 роїділу XX
Податкового кодексу України;

- від 24.12.2012 року № про збільшення
на 327,27 грн. податку на доходи фізичних
осіб, що сплачені фізичними особами за
результатом річного декларування, за
порушення ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" та пп.177.5.3 п.177.5 ст.177
Податкового кодексу України;

- від 24.12.2012 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 510,00 грн. з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
податковими агентами, із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати, за порушення абз. "б" п.19.2 ст.19
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб", а також ст. 51 та абз. "б"
п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України
та відповідно до абз.1 п.119.2 ст.119
Податкового кодексу України;

- від 24.12.2012 року № про збільшення
на 175521,85 грн. податку на додану вартість
та застосування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 44043,23 грн. за порушення
пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" та п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, пп.4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" та п.203.1 ст.203 Податкового
кодексу України, ч.1 п.120.1 ст.120, ч.1 п.123.1
ст.123 Податкового кодексу України;

- від 24.12.2012 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 510 грн. за порушення п. 44.1,
п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України,
абз. 1. п. 121.1 ст. 12 3 Податкового кодексу
України;

- від 19.12.2012 року № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 341 грн. за порушення п. 1,5
ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Податковим повідомленням рішенням від
24.12.2012 № застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 510,00 грн. за
порушення позивачем вимог абз. "б" п.19.2
ст. 19 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб", ст.51, абз. "б" п.
176.2 ст. 176 Податкового кодексу України,
оскільки за висновком відповідача
позивач неправомірно не включив до
звітів по формі 1-ДФ відомості про суми
нарахованої (сплаченої) ФОП ОСОБА_3
орендної плати згідно Договору оренди
від 15.04.2008 р. №1 за 4 квартал 2009 року, 1-4
квартали 2010 року, 1-4 квартали 2011 року та
1-3 квартали 2012 року.

Згідно п.п.1.15 ст. 1 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб"
податковий агент - юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента - юридичної
особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Відповідно п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України -
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
нести податковий облік, подавати
податкову звітність податковим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Ст. 51 Податкового кодексу України
визначено, що податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку органу
державної податкової служби за місцем
свого обліку.

Відповідно до абз. "б" п. 176.2 ст. 176
Податкового кодексу України особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до органу
державної податкової служби за місцем
свого розташування. Такий, розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Згідно п.8.2 ст.8 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб"
платник податку, що отримує доходи,
нараховані особою, яка не є податковим
агентом, зобов'язаний включити суму
таких доходів до складу загального
річного оподатковуваного доходу та
подати річну декларацію з цього
податку. Особою, яка не є податковим
агентом, вважається нерезидент або
фізична особа, яка не має статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
або не є особою, яка здійснює незалежну
професійну діяльність.

Стаття 168 Податкового кодексу України
визначає, що податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Платник податку, що отримує доходи від
особи, яка не є податковим агентом, та
іноземні доходи, зобов'язаний включити
суму таких доходів до загального
річного оподатковуваного доходу та
подати податкову декларацію за
наслідками звітного податкового року,
а також сплатити податок з таких
доходів.

Особою, яка не є податковим агентом,
вважається нерезидент або фізична
особа, яка не має статусу суб'єкта
підприємницької діяльності або не є
особою, яка перебуває на обліку в
органах державної податкової служби як
особа, що провадить незалежну
професійну діяльність.

Розрахунок податкових зобов'язань з
оподатковуваного доходу платника
податку, нарахованого у джерела його
виплати, проводиться податковим
агентом (у тому числі роботодавцем).

В даному випадку ФОП ОСОБА_1 не є
податковим агентом по відношенню до
ФОП ОСОБА_3, оскільки відносини виникли
між суб'єктами підприємницької
діяльності з приводу оренди
нежитлового приміщення - магазину
"Маяк", тому саме ФОП ОСОБА_3, який
отримує орендну плату, зобов'язаний
самостійно декларувати отримані
доходи та сплачувати відповідні
податки.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 510 грн. на
підставі податкового
повідомлення-рішення від 24.12.2012 р.
№.

Податковим повідомленням-рішенням від
24.12.2012 року № збільшено позивачу
на 175521,85 грн. податку на додану вартість
та застосовано штрафні (фінансові)
санкцій на суму 44043,23 грн. за порушення
пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" та п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, пп.4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" та п.203.1 ст.203 Податкового
кодексу України, ч.1 п.120.1 ст.120, ч.1 п.123.1
ст.123 Податкового кодексу України.

Відповідно до Акту від 10.12.2012 року
№1000/172/НОМЕР_1 у 2009 році загальний обсяг
виручки відповідача перевищив 300 тис.
грн., тому за висновком відповідача
позивач відповідно до пп.2.3.1 п.2.3 ст.2,
пп.9.3., пп. 9.4 ст.9 Закону України "Про
податок на додану вартість" мав
зареєструватись як платник податку на
додану вартість, у період з 01.02.2010 року
по 30.09.2012 року сплачувати відповідний
податок в розмірі 20% відповідно до п.6.1
ст.6 Закону України "Про податок на
додану вартість", п.10 підр. 2 розд. XX
Перехідних положень ПК України та
відповідно до пп. 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону
України "Про податок на додану
вартість", п. 203.1 ст.203 ПК України
подавати податкові декларації.

Вказані дії позивач не вчинив, тому
відповідачем збільшено позивачу на
175521,85 грн. податку на додану вартість та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 44043,23 грн. за період
01.02.2010 року по 30.09.2012 року.

Відповідно до п. 6 Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва"
суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником
таких видів податків і зборів
(обов'язкових платежів), зокрема:
податку на додану вартість, крім
випадку, коли юридична особа обрала
спосіб оподаткування доходів за єдиним
податком за ставкою 6 відсотків.

Оскільки у період 01.04.2010 р. по 30.09.2012 р.
позивач перебував на спрощеній системі
оподаткування, тому суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для
застосування до відповідача штрафних
санкцій та збільшення податку на
додану вартість за цей період.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для слати
позивачем податку на додану вартість
під час перебування на спрощеній
системі оподаткування з огляду на
положення п. 6 Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва".

Однак відмовляючи в вдоволенні позову
щодо скасування
повідомленням-рішенням від 24.12.2012 року
№ в частині збільшення податку на
додану вартість та застосування
штрафних санкцій за період з 01.01.2010 року
по 31.03.2010 року, тобто за час перебування
позивача на загальній системі
оподаткування, суд першої інстанції не
прийняв до уваги наступне.

Умовою для перебування фізичною
особою, яка здійснює підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи, на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності
відповідно до ст. 1 Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" є не
перевищення обсягу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік в 500 тис. гривень.

Після виникнення у платника єдиного
податку обов'язку перейти на загальну
систему оподаткування при вирішенні
питання щодо виникнення у нього
обов'язку зареєструватись платником
податку на додану вартість та
оподаткувати операції з поставки
послуг (товарів) таким податком слід
керуватися Законом України "Про
податок на додану вартість", який
визначає порядок обліку, звітування та
внесення податку до бюджету.

Відповідно до п. 2.1 Закону України "Про
податок на додану вартість" платником
податку будь-яка особа, яка, зокрема
підлягає обов'язковій реєстрації як
платник цього податку.

Відповідно до п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону
України "Про податок на додану
вартість" особа підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку у разі
коли загальна сума від здійснення
операцій з поставки товарів (послуг), у
тому числі з використанням локальної
або глобальної комп'ютерної мережі, що
підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана)
такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх
дванадцяти календарних місяців
сукупно перевищує 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість).

Відповідно до п.п. "а" п. 9.6. Закону
України "Про податок на додану
вартість" з урахуванням положень
пункту 9.5 цієї статті заява про
реєстрацію має бути подана (надіслана)
податковому органу особами, що
підлягають реєстрації згідно з
підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього
Закону, не пізніше двадцятого
календарного дня з моменту досягнення
суми оподатковуваних операцій,
визначеної зазначеним пунктом.

З наведених норм вбачається, що у разі,
коли з моменту перевищення граничного
розміру виручки, визначеного ст. 1 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва", особою, яка перебуває
на спрощеній системі оподаткування,
допущено перевищення операції з
поставки товарів (послуг) сукупно
протягом останніх дванадцяти
календарних місяців 300000 гривень (без
урахування податку на додану вартість),
у такої особи виникає обов'язок
зареєструватися платником податку на
додану вартість та сплатити такий
податок, починаючи з періоду, в якому
відбулось перевищення загальної суми
(300000 гривень) від здійснення
оподатковуваних операцій.

Як вбачається з матеріалів справи,
обсяг виручки позивача за 12 місяців 2009
року не перевищив 500 тис. грн. під час
перебування на спрощеній системі
оподаткування та 300 тис. грн. у період з
01.01.2010 року по 31.03.2010 року під час
перебування на загальній системі
оподаткування, тому у позивача не
виникло обов'язку щодо переходу на
загальну систему оподаткування та
реєстрації платником податку на додану
вартість на підставі п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2
Закону України "Про податок на додану
вартість".

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
податкове повідомлення-рішення від
24.12.2012 року № в частині збільшення
податку на додану вартість в сумі 11 855,91
грн. основного платежу та 3 303,98 грн.
штрафних (фінансових) санкцій,
нарахованих відповідачем за період
01.01.2010 року по 31.03.2010 року, також
підлягає скасуванню.

Постанова суду 02.04.2013 року в частині
відмови у визнанні протиправними та
скасування наказів відповідача від
14.11.2012р. №1236, від 29.11.2012 р. та податкових
повідомлень-рішень від 24.12.2012 р. №,
від 19.12.2012 р. № позивачем та
відповідачем не оскаржувалася, тому
перегляду в цій частині не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, апеляційну скаргу
відповідача слід залиши без
задоволення, апеляційну скарга
позивача підлягає задоволенню зі
скасуванням постанови суду від 02.04.2013
р. в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.12.2012 року № та задовольнити
позов в цій частині. Визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 24.12.2012 року №
про збільшення суми податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у розмірі 11 855,91 грн. основного
платежу та 3 303,98 грн. штрафних
(фінансових) санкцій. В решті постанову
суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу
адміністративного судочинства,
апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
02.04.2013 р. у справі № 804/537/13-а скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби від 24.12.2012 року №
та задовольнити позов в цій
частині.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби від 24.12.2012 року №
про збільшення суми податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у розмірі 11 855,91 грн. основного
платежу та 3 303,98 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун