Справа № 806/1759/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"03" липня 2014 р.
Справа № 806/1759/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача
Беспризваного А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "30" травня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Житомирського МВ УМВС України в
Житомирській області, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області про визнання
незаконним та скасування наказу,
поновлення на посаді, стягнення
моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
визнати незаконним та скасувати наказ
УМВС України в Житомирській області №
70 о/с від 20.03.2014 року в частині
звільнення його з органів внутрішніх
справ України; поновити позивача на
посаді оперуповноваженого сектору
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Житомирського МВ УМВС
України в Житомирській області з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу; стягнути з УМВС
України в Житомирській області 24000
гривень завданої йому моральної шкоди.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник позивача ОСОБА_4 (який діє в
інтересах позивача) звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказану постанову та
прийняти нову, якою позов задовольнити
в повному обсязі. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Правовою основою діяльності органів
внутрішніх справ України є в першу
чергу Конституція України та Закон
України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №
565-XII (зі змінами та доповненнями).

Зі змісту ч.1 ст.18 вказаного Закону
слідує, що Порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР № 114 від 29 липня 1991 року
з послідуючими змінами та
доповненнями.

Розділом VII Положення визначено
порядок звільнення зі служби.

Виходячи із норм пп."ж" п.64 цього розділу
Положення, особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків.

Пунктом 68 Положення передбачено, що
особи рядового і начальницького
складу, які виявили бажання
звільнитися зі служби за особистим
проханням, попереджають прямого
начальника органу внутрішніх справ про
прийняте ними рішення не пізніш як за
три місяці до дня звільнення, про що
подають рапорт за командою.

Тобто, до закінчення трьохмісячного
строку попередження згадані особи
мають право відкликати поданий рапорт,
якщо сторони не домовилися про
звільнення у більш короткий строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив
службу в органах внутрішніх справ з
31.07.2009 року. Після закінчення навчання в
Національній академії внутрішніх
справ у листопаді 2013 року призначений
на посаду оперуповноваженого сектору
боротьби з незаконним обігом
наркотиків Житомирського МВ УМВС
України в Житомирській області.
Присвоєно звання лейтенанта міліції.
Дані обставини підтверджуються
послужним списком ОСОБА_3 (а.с.25-28) та
визнаються сторонами.

Позивач 14 березня 2014 року подав на ім'я
начальника Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області рапорт від 14.03.2014
року про звільнення його з органів
внутрішніх справ України за власним
бажанням у зв'язку з наявними поважними
причинами, що перешкоджають
проходженню служби в ОВС, а саме
низький рівень заробітної плати та
ненормований робочий день. Також у
цьому рапорті позивач просив звільнити
його у найкоротший термін, але не
пізніше 21.03.2014 року. При цьому вказав, що
претензій щодо звільнення не має (а.с.21).

19 березня 2014 року начальник
Житомирського МВ УМВС України в
Житомирській області полковник
міліції Лупащенко В.М. підготував
подання до звільнення з органів
внутрішніх справ у запас Збройних Сил
за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ лейтенанта
міліції ОСОБА_3, оперуповноваженого
сектору боротьби з незаконним обігом
наркотиків Житомирського МВ УМВС
України в Житомирській області (а.с.101).

Цього ж дня у позивача були відібрані
пояснення щодо необхідності
відшкодування фактичних витрат
пов'язаних з утриманням молодого
фахівця у ВНЗ УМВС, а саме його
навчання. Копія пояснень наявна у
справі (а.с.22).

Наказом начальника Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області від 20 березня 2014
року № 70 о/с "По особовому складу"
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас (з постановлянням на військовий
облік) за п. 64 "ж" (за власним бажанням)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ лейтенанта
міліції ОСОБА_3, оперуповноваженого
сектору боротьби з незаконним обігом
наркотиків Житомирського МВ УМВС
України в Житомирській області, на
підставі рапорта останнього від 14.03.2014
року (а.с.8).

Листом від 20.03.2014 року за вих. № 3547
заступник начальника Житомирського МВ
УМВС України в Житомирській області
повідомив позивача про те, що
відповідно до наказу начальника УМВС
України Житомирської області № 70 о/с
від 20.03.2014 року, його звільнено з
органів внутрішніх справ (а.с.24).

Вказаний лист направлено ОСОБА_3 20.03.2014
року, про що свідчить журнал № 201 обліку
вихідних та внутрішніх документів
Житомирського МВ УМВС України в
Житомирській області (а.с.105).

Разом з цим, 20.03.2014 року позивач подав
рапорт начальнику УМВС України в
Житомирській області з проханням його
рапорт на звільнення написаний 14.03.2014
року вважати недійсним, так як він був
написаний під емоціями в зв'язку з
важкими сімейними обставинами (а.с.23).
Рапорт направлено поштовим зв'язком, що
підтверджено фіскальним чеком ЖД УДППЗ
"Укрпошта" 20.03.2014 р. о 17:09 (а.с.10), та
вручено адресату - Управлінню
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області 21 березня 2014
року. Отримання відповідачем рапорту
позивача саме 21.03.2014 року підтверджено
записом у журналі обліку рапортів, заяв
та контрольних карток (інв. № 186) УМВС в
Житомирській області (а.с.12).

Із зазначеного слідує, що позивачем
рапорт від 20.03.2014 року подано до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області
вже після прийняття на підставі його
рапорта від 14.03.2014 року наказу від 20.03.2014
року № 70 о/с.

Рапорт від 20.03.2014 року було розглянуто
Управлінням МВС України в Житомирській
області. Наслідки розгляду повідомлені
позивачу в листі за вих. № 11-1/836 від
26.03.2014 року (а.с.9).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
сторонами була досягнута домовленість
щодо строків звільнення позивача, а
саме позивачем власноручно було
зазначено у рапорті день звільнення не
пізніше 21 березня 2014 року. Вказана
домовленість реалізована наказом від
20.03.2014 року. До дня прийняття
відповідачем рішення про звільнення
позивача, позивач свій рапорт не
відкликав, строк звільнення також не
змінив. З огляду на дані обставини суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що звільнення позивача з
органів внутрішніх справ було
проведено на законних підставах. Дана
позиція суду першої інстанції
кореспондується з правовою позицією
викладеною у постановах Верховного
суду України від 29.05.2012 року (справа №
21-122а12) та від 11.06.2013 року по справі №
21-169а13.

Колегія суддів критично ставиться до
твердження позивача про його
переслідування начальником,
психологічний тиск перед і під час
написання рапорту від 14.03.2014 року,
оскільки в ході судового розгляду
справи та їх перевірки судом, як першої
так і апеляційної інстанції, такі
доводи не знайшли підтвердження.

Що стосується твердження апелянта про
те, що під час написання рапорту від
14.03.2014 року ним не було зазначено
причин, які стали підставою для
звільнення, колегія суддів зазначає, що
дане твердження апелянта
спростовується змістом самого рапорта
про звільнення, оскільки із копії
рапорту про звільнення за власним
бажанням від 14.03.2014 року видно, що
волевиявлення позивача обґрунтовано
поважними для нього та на його думку
причинами, а саме низьким рівнем
заробітної плати і ненормованим
робочим днем.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з думкою суду першої
інстанції, щодо того, що подача
позивачем рапорту про звільнення за
власним бажанням пояснюється не
протиправними діями начальника, а
бажанням самого позивача мати більш
оплачувану роботу і сприятливіші умови
праці, відтак позовні вимоги ОСОБА_3 про
визнання незаконним та скасування
наказу УМВС України в Житомирській
області № 70 о/с від 20.03.2014 року в частині
звільнення його з органів внутрішніх
справ України є безпідставними.

Що стосується позовних вимог позивача
про поновлення на посаді з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу і стягнення з УМВС України в
Житомирській області 24000 гривень
завданої йому моральної шкоди, колегія
суддів зазначає, що вказані вимоги є
похідними від вимог про визнання
незаконним та скасування наказу УМВС
України в Житомирській області № 70 о/с
від 20.03.2014 року в частині звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
України підстав для задоволення яких
суд не встановив, а тому у задоволенні
вимог щодо поновлення на посаді,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та завданої
моральної шкоди суд першої інстанції
також правомірно відмовив.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не
довів ті обставини, на яких грунтуються
його позовні вимоги, в той час як
відповідачем правомірність прийнятого
рішення доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "30" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "03" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10009

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирський МВ УМВС України в
Житомирській області вул.
Л.Українки,17,м.Житомир,10003 Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області Старий бульвар,
5/37,м.Житомир,10008

4-третій особі: - ,