Справа № 816/1275/14
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 р.Справа № 816/1275/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Зливко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014р. по
справі № 816/1275/14

за позовом Приватного підприємства
"Крембітпостач"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про визнання незаконними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014 року
адміністративний позов Приватного
підприємства «Крембітпостач» до
Кременчуцької об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання незаконними та
скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено в
повному обсязі.

Визнано протиправним і скасовано
податкове повідомлення-рішення від
27.08.2013 року № /279, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем в розмірі 202 338 грн.
(двісті дві тисячі триста тридцять
вісім гривень), за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 50 584,50
грн. (п'ятдесят тисяч п'ятсот вісімдесят
чотири гривні п'ятдесят копійок).

Визнано протиправним і скасовано
податкове повідомлення-рішення від
27.08.2013 року №/281, яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
березень 2013 року у розмірі 59 589 грн.
(п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот
вісімдесят дев'ять гривень).

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Крембітпостач" (ідентифікаційний код
37015646) судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 487,20 грн. (чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
копійок).

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та постановити
нове рішення, яким повністю відмовити
позивачу в задоволенні позову.
Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з»ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин вимоги
ст.ст.14,16,20,47,77,78,82,198,201 Податкового
кодексу України, положення Законів
України «Про перевезення небезпечних
вантажів», «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні» та
норми ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об»єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в період з 30.07.2013 року по 05.08.2013 року
Кременчуцькою ОДПІ на підставі
направлень від 30.07.2013 №395/000395, №396/000396 та
відповідно до наказу від 30.07.2013 №344
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПП "Крембітпостач" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ "Радіалгруп" за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р..

Перевіркою встановлено, що у
перевіряємому періоді позивач мав
господарські правовідносини із
придбання у ТОВ "Радіалгруп" код 37238075
на підставі договору №14/12 від 26.04.2012
року продажу нафтопродуктів - бітуму
нафтового дорожнього в'язкого БНД 60/90
ДСТУ 4044-2001, на загальну суму 1309635,33 грн.,
в т.ч. ПДВ 261927,07 грн.

Дана господарська операція у
бухгалтерському обліку була
відображена наступним чином: Дт. 631, Кт.
311 на суму 1571562,42 грн, Дт. 644, Кт. 631 на суму
261927,07 грн.

Однак, згідно акту ДПІ у м. Полтаві від
28.12.2012 № 4824/22-2/37238075 про результати
документальної позапланової
перевірки ТОВ "Радіалгруп" (код за
) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 12.08.2010 року по 30.09.2012 року,
валютного та іншого законодавства
період з 12.08.2010 року по 30.09.2012 року
встановлено, що по ланцюгу постачання
від ПАТ "Укртатнафта" м. Кременчук, ТОВ
"ГазУкраїни - 2009", ТОВ "ГазУкраїна 2020" та
інших постачальників далі на покупців
не встановлено руху фактичного товару,
а саме: нафтопродуктів та операцій з
даним товаром; не встановлено факту
транспортування товару від продавця
до покупця, в зв'зку з наданням для
перевірки первинних документів, а саме
товарно-транспортних накладних, які не
відповідають формі ТТН; не надані для
перевірки документи, що підтверджують
факт транспортування товару від
постачальника ( ТОВ "Радіалгруп" ) до
покупців: подорожні листи, паспортами
якості на отримані та і.двантажені
нафтопродукти, сертифікати
відповідності.

Крім того, згідно "Системи
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" перевіркою встановлено
відхилення між сумою податкового
зобов'язання контрагента та сумою
податкового кредиту платника всього у
сумі 261927 грн., в т.ч.: квітень 2012 року на
суму 66641,40 грн., травень 2012 року на суму
68226,00 грн., серпень 2012 року на суму 66592,67
грн., вересень 2012 року на суму 60467,00 грн.

Суми податку на додану вартість
включено до податкового кредиту у
відповідних періодах, відображено у
додатку №5 до податкових декларацій з
податку на додану вартість за
квітень-вересень 2012 року на загальну
суму 261927,07 грн.

Таким чином, відповідач дійшов
висновку, що ПП "Крембітпостач"
неправомірно завищено податковий
кредит у сумі 261927 грн., в т.ч.: квітень 2012
року на суму 66395 грн.; травень 2012року на
суму 68472 грн.; серпень 2012року на суму 66593
грн.; вересень 2012року на суму 60467 грн.

За результатами проведеної перевірки
складений акт від 12.08.2013
№1040/16-03-22-02-12/37015646, яким встановлено, що
на порушення: п.201.1, п. 201.6 ст. 201, п. 198.1. п.
198.3, ст. 198 Податкового кодексу України
ПП "Крембітпостач" було занижено
податок на додану вартість всього у
сумі 202338,00 грн., в т.ч. квітень 2012року в
сумі 66395 грн, травень 2012року в суму 8883
грн., серпень 2012року в сумі 66593 грн.,
вересень 2012року в сумі 60467 грн. та
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкових зобов'язань та
податкового кредиту (р. 19) всього у сумі
59589 грн., в т.ч. за травень 2012року в сумі
59589 грн.

У зв'язку із встановленням в ході
перевірки порушень вимог податкового
законодавства, Кременчуцькою ОДПІ було
винесено податкові
повідомлення-рішення від 27.08.2013 №
/279, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем в
розмірі 202 338 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 50 584,50
грн. та від 27.08.2013 №/281, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за березень 2013 року у розмірі
59 589 грн.

Із даними податковими повідомленнями -
рішеннями позивач не погодився та
оскаржив їх в адміністративному
порядку до ГУ Міндоходів у Полтавській
області та Міністерства доходів і
зборів України.

Рішеннями ГУ Міндоходів у Полтавській
області про результати розгляду скарги
№1416/10/16-31-10-04-06 від 11.11.2013 та
Міністерства доходів і зборів України
про результати розгляду скарги
№1308/6/99-99-10-01-15 від 24.01.2013, скарги
позивача на вказані податкові
повідомлення - рішення залишено без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ від 27.08.2013 № /279, №/281 -
без змін.

Позивач не погодився із зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями
та оскаржив їх в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що в
ході судового розгляду знайшов
підтвердження факт порушення спірними
податковими повідомленнями-рішеннями
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин. Висновки перевіряючих,
викладені в акті перевірки носять
характер суб»єктивних припущень та не
підтверджені жодними належними та
допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового Кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.4 статті 198
Податкового кодексу України, якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів: а)
у паперовому вигляді; б) в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) /пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України/.

Згідно пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 200.1, 200.3 статті 200
Податкового кодексу України
передбачено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

З огляду на викладене, необхідною
умовою для виникнення у платника
податків права на формування
податкового кредиту із сум ПДВ,
сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг) є факт придбання товарів
та послуг із метою їх використання в
господарській діяльності, за наявності
належно оформлених податкових
накладних.

Судовим розглядом встановлено, що
26.04.2012 року між ПП "Крембітпостач"
(покупець) та ТОВ "Радіалгруп"
(продавець) укладений договір продажу
нафтопродуктів №1412. Для здійснення
поставки товару за цим договором
сторони перед кожною поставкою
узгоджують у порядку, передбаченому
пунктом 2.2-.2.9 даного договору, такі
умови: найменування, кількість, якість
товару, вид транспорту, яким повинно
бути проведене відвантаження, ціну
товару. Сторони мають право
обумовлювати інші істотні умови при
укладанні угод на поставку товару.

На виконання вищевказаного договору,
позивачем були отримані від ТОВ
"Радіалгруп" сертифікати відповідності
придбаного товару, копії яких наявні в
матеріалах справи.

В рамках виконання вказаного договору,
ПП "Крембітпостач" у квітні-вересні 2012
року придбано у ТОВ "Радіалгруп" бітум
нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90 ДСТУ
4044-2001 на загальну суму 1309635,33 грн., в т.ч.
ПДВ 261927,07 грн.

На підтвердження реальності
здійснення вказаних господарських
операцій позивачем надано до
матеріалів справи належним чином
завірені: рахунки, видаткові накладні
та податкові накладні, з урахуванням
розрахунку коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної від 27.04.2012 №7 .

Зазначені податкові накладні
відповідають вимогам п. 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, підписані
та скріплені печаткою ТОВ "Радіалгруп",
включені до реєстру отриманих та
виданих податкових накладних у
відповідних періодах, що сторонами у
справі не заперечується.

Дослідивши податкові накладні,
виписані ТОВ "Радіалгруп" на користь ПП
"Крембітпостач" в результаті
здійснення вказаних господарських
операцій, суд не має підстав для
визнання їх такими, що не відповідають
вимогам оформлення первинних
документів бухгалтерської та
податкової звітності. Будь-яких
порушень щодо оформлення податкових
накладних судом не встановлено,
зауваження до змісту та форми
зазначених документів у контролюючого
органу відсутні.

За результатами здійснення
господарських операцій з придбання в
спірних періодах у ТОВ "Радіалгруп"
бітуму нафтового дорожнього в'язкого
БНД 60/90 ДСТУ 4044-2001, ПП "Крембітпостач"
віднесено до податкового кредиту суму
ПДВ у загальному розмірі 261927,07 грн.

Розрахунки з ТОВ "Радіалгруп" за
придбані товари проведено позивачем в
повному обсязі у безготівковій формі,
що підтверджується банківськими
виписками та не заперечується
перевіряючими у акті перевірки від
12.08.2013 №1040/16-03-22-02-12/37015646.

Матеріалами справи встановлено, що
придбані ПП "Крембітпостач" у ТОВ
"Радіалгруп" товарно-матеріальні
цінності транспортувались за рахунок
позивача шляхом залучення останнім до
транспортування суб'єктів
господарювання-перевізників ТОВ
"ТОП-Трансбуд", ТОВ "Сінтайл" та ПП
"Партнер-транс", на підтвердження чого
до матеріалів справи долучені
товарно-транспортні накладні, договір
№2/11-тр про надання транспортних послуг
від 01.02.2011, укладений між ПП
"Крембітпостач" та ПП "Партнер-транс",
договір №35 про надання транспортних
послуг від 18.08.2012, укладений між ПП
"Крембітпостач" та ТОВ "Сінтайл",
договір №13/08-П на виконання
транспортних послуг від 13.08.2012,
укладений між ПП "Крембітпостач" та ТОВ
"ТОП-Трансбуд", акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг), податкові
накладні.

До товарно-транспортних накладних
додані також видані ПАТ "Укртатнафта"
квитанції важення з визначенням часу
відвантаження, найменування покупця,
транспортного засобу та ваги
паливно-мастильних матеріалів.

Посилання Кременчуцької ОДПІ на
невідповідність форми
товарно-транспортних накладних щодо
транспортування бітуму нафтового
дорожнього в'язкого БНД 60/90 ДСТУ 4044-2001
по спірним господарським операціям
формі товарно-транспортної накладної
для перевезення нафтопродуктів,
встановленій Інструкцією про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженою
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Міністерства
економіки України, Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 02.09.2008 за №805/15496, суд першої
інстанції обґрунтовано не прийняв до
уваги, так як це впливає на дійсність
даних документів з огляду на те, що в
них відображено відомості про вантаж,
пункти відвантаження, ПІБ водія, який
здійснював перевезення, марку
автомобіля, державний номер автомобіля
та причепа (за наявності), печатки
вантажовідправника, автоперевізника
та вантажоотримувача, а детальна
інформація про час відвантаження ТМЦ
та вагу паливно-мастильних матеріалів
відображена у квитанціях важення,
виданих ПАТ "Укртатнафта".

До того ж, товарно-транспортні накладні
не є документами первинного
бухгалтерського обліку, на підставі
яких проводиться оприбуткування
поставленого товару та не є єдиним та
безумовним документом, що підтверджує
факт придбання або продажу
товарно-матеріальних цінностей.

В даному випадку первинними
документами, що підтверджують
фактичність господарських операцій
між ПП "Крембітпостач" та ТОВ
"Радіалгруп" є видаткові та податкові
накладні.

З огляду на викладене, та з урахуванням
того, що товарно-транспортні накладні
не є документами первинного
бухгалтерського обліку та суворої
звітності, на підставі яких
проводиться оприбуткування
поставленого товару та не являються
єдиними та безумовними документами, що
підтверджують факт придбання або
продажу товарно-матеріальних
цінностей, сама по собі наявність або
відсутність товарно-транспортних
накладних, а так само недоліки у їх
оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається фактичний рух активів
або зміни у зобов'язаннях платника
податків.

Необхідною умовою для включення до
податкового кредиту сум ПДВ, є
наявність ділової мети у діях платника
податку, а саме, продажу придбаного
товару не нижче ціни придбання,
придбання послуг, використання яких
має позитивний вплив на результати
господарської діяльності платника
податку, тобто здійснення
господарської діяльності, яка
направлена на реальне отримання
платником податків економічної вигоди
від здійснених ним господарських
операцій.

Товарно-матеріальні цінності
придбавалися позивачем у ТОВ
"Радіалгруп" з метою використання у
своїй господарській діяльності шляхом
їх реалізації в день придбання на
користь інших суб'єктів господарської
діяльності, а саме - ПП "Дорлідер", ПП
"МВМ-13", ПП "Експрес", ТОВ "Темара",
Комунального Рівненського
шляхо-експлуатаційного управління
автомобільних доріг, ТОВ
"Крембітпостач", ТОВ "Дорбуд".

Зазначене підтверджується долученими
позивачем до матеріалів справи:
видатковими накладними; довіреностями
на отримання ТМЦ;
товарно-транспортними накладними;
сертифікатами відповідності,
паспортами якості на бітум нафтовий
дорожній в'язкий БНД 60/90; актами
приймання-передачі продукції (товарів)
за кількістю та якістю; податковими
накладними; актами звірки
взаєморозрахунків між ПП
"Крембітпостач" та його покупцями;
генеральними договорами на поставку
нафтопродуктів, договорами поставки та
договором про закупівлю товарів за
державні кошти, банківськими
виписками.

Крім того, чинним законодавством
України на учасників цивільно-правових
відносин, які є платниками податків, не
покладено обов'язку та не визначено
право перевірки відповідності
законодавству статусу контрагентів, в
т.ч. перебування за місцезнаходженням,
та дотримання ними вимог податкового
законодавства. Кожен платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Статтею 198
ПК України не встановлено обмежень по
включенню до складу податкового
кредиту сум ПДВ по товарах, послугах
отриманих від продавця, в разі
порушення ним умов податкового
законодавства, за умови, що такий
продавець зареєстрований платником
податку на додану вартість, за
наявності належним чином оформлених
податкових накладних, та за наявності
фактичного здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).

На підставі викладеного, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про реальність господарських
взаємовідносин між ПП "Крембітпостач"
та ТОВ "Радіалгруп" з придбання у
квітні-вересні 2012 року бітуму
нафтового дорожнього БНД 60/90.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що позивачем правомірно на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних та інших первинних
документів включено до складу
податкового кредиту відповідних
періодів суму податку на додану
вартість в загальному розмірі 261927 грн.

Таким чином, висновки перевірки
позивача по взаємовідносинам із ТОВ
"Радіалгруп" не знайшли свого
підтвердження в ході судового
розгляду.

Інших порушень правил формування
податкового кредиту відповідачем не
наведено, а судовим розглядом не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про порушення судом першої інстанції
під час розгляду справи вимог
ст.ст.14,16,20,47,77,78,82,198,201 Податкового
кодексу України, положення Законів
України «Про перевезення небезпечних
вантажів», «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні» та норм
ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об»єктивності розгляду справи
висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції , відповідно до вимог
ст.. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з"ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014р. по
справі № 816/1275/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Спаскін О.А.Судді
Сіренко О.І. Любчич Л.В. Повний текст
ухвали виготовлений 07.07.2014 р.