Справа № 2-а-3923/11
Суддя: Бондарєва О. І.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

рава № 2-а-3923/11
провадження № 6-а/216/65/14
У Х В А Л А

04 липня 2014 року.

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, у складі:

головуючого судді -
Бондарєвої О.І.

при секретарі -
Городнічевій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_1,
подання старшого державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, про зміну
способу і порядку виконання постанови
Центрально-Міського районного суду
міста ОСОБА_1 від 10.06.2011 року, у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста ОСОБА_1 про зобов’язання
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу доплату до пенсії в розмірі 30%
від мінімальної пенсії як дитині війни,
згідно ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05.04.2013 року постанову
Центрально-Міського районного суду
міста ОСОБА_1 від 10.06.2011 року, залишено
без змін.

Постановою Центрально-Міського
районного суду міста ОСОБА_1 від 10.06.2011
року позов ОСОБА_2,- задоволено,
зобов’язати відповідача (Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
ОСОБА_1) здійснити перерахунок та
виплатити позивачу, ОСОБА_2,
недоплачену щомісячну соціальну
державну допомогу до пенсії за період з
13.10.2010р. у розмірі, передбаченому ст.6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеного відповідно до
ст.28 ЗУ № 1058-IV «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
виплачених сум.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області ОСОБА_3 від
28.02.2014 року відкрито виконавче
провадження та надано строк для
добровільного виконання рішення суду
до 07.03.2014 року.

Листом від 18.03.2014 року (вих.№1987/08/30)
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
ОСОБА_1 повідомило відділ примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, що
постанова суду по виконавчому листу
№2-а-3923/11, виданого 12.02.2014 року в частині
перерахунку пенсії виконано у повному
обсязі; щодо виконання рішення в
частині виплати, управління
посилається на неможливість виконання
рішення у цій частині, у зв’язку з
відсутністю коштів з відповідним
призначенням.

У судове засідання, сторони, які
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, не з’явились, у
зв’язку з чим, відповідно до ст.41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного запису, не здійснювалось.

Дослідивши подання та додані
матеріали, суд вважає, що подання
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Так, згідно зі ст.48
Бюджетного кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов’язання та здійснюють
платежі тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами.
Зобов’язання взяті учасником
бюджетного процесу без відповідних
бюджетних асигнувань або з
перевищенням повноважень встановлених
цим Кодексом та законом про Державний
бюджет України(рішенням про місцевий
бюджет), не вважаються бюджетними
зобов’язаннями. Витрати бюджету на
покриття таких зобов’язань не
здійснюються.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Із контексту рішення суду чітко
встановлюється необхідність
зобов'язання боржника особисто вчинити
певні дії, а вчинення визначених дій не
може бути проведено без участі
боржника, тому державний виконавець не
може організувати виконання
самостійно у відповідності до
повноважень, наданих йому законом.

З огляду на вищевказане, до боржника
неможливо застосувати передбачені
Законом штрафні санкції та направити
подання про притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності за
умисне невиконання рішення суду через
те, що у діях боржника або його
посадових осіб відсутній прямий умисел
або невиконання вимог виконавчого
документу без поважних причин,
оскільки коштів на виконання боржником
рішень суду зазначеної категорії
Законом України «Про Державний Бюджет
України на 2013 рік» або бюджетними
програмами не передбачено. Таким чином
зазначені обставини унеможливлюють
виконання рішення суду в цілому.

Так, з 1 січня 2013 року набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» № 4901-VІ,
який встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень»держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Оскільки відповідачем здійснено
перерахунок спірної компенсації, суд
вважає за можливе замінити спосіб
виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 186, 263 КАС України, ЗУ «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, про зміну
способу і порядку виконання постанови
Центрально-Міського районного суду
міста ОСОБА_1 від 10.06.2011 року, у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста ОСОБА_1 про зобов’язання
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу доплату до пенсії в розмірі 30%
від мінімальної пенсії як дитині війни,
згідно ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", -
задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання
постанови Центрально-Міського
районного суду міста ОСОБА_1 від 10.06.2011
року, на підставі якої
Центрально-Міським районним судом
міста ОСОБА_1 видано виконавчий лист
№2-а-3923/11, виданого 12.02.2014 року про
зобов’язати відповідача (Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
ОСОБА_1) здійснити перерахунок та
виплатити позивачу, ОСОБА_2,
недоплачену щомісячну соціальну
державну допомогу до пенсії за період з
13.10.2010р. у розмірі, передбаченому ст.6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, визначеного відповідно до
ст.28 ЗУ № 1058-IV «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
виплачених сум, шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області на користь ОСОБА_2 коштів у
розмірі 1862 (одна тисяча вісімсот
шістдесят дві) грн. 52 коп.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її отримання.

Суддя
О.І.Бондарєва