Справа № 826/6839/14
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Київ

19 червня 2014 року 12:29 год.
№826/6839/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А.,

за участю секретаря судового засідання
Левченко І.В.,

представників: позивача - Кожарко О.О.,
відповідача - Кальницької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Київського
міського відді-лення Фонду соціального
захисту інвалідів (далі - Фонд) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Страдіваріус
Україна" про стягнення коштів у сумі
234067 грн.,

в с т а н о в и в:

Фонд просить стягнути з ТОВ
"Страдіваріус Україна" 9054,06 грн., у т.ч.
8959,19 грн. несплачених
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2013р., та
94,87 грн. нарахованої пені.

Під час розгляду справи представник
позивача підтримала позов з наведених
мотивів.

Представник відповідача не визнав
позов, подав заперечення, в яких
просить відмови-ти в його задоволенні з
підстав відсутності вини відповідача
та вчинення ним всіх необхід-них
заходів для виконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, зокре-ма відповідач на
протязі 2013р. постійно звітував до
органів служби зайнятості про
наявність необхідної для
працевлаштування інвалідів кількості
вакантних місць.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дій-шов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
виходячи з такого.

Згідно із ч. 8 ст. 69 ГК підприємство з
правом найму робочої сили забезпечує
визна-чену відповідно до закону
кількість робочих місць для
працевлаштування, зокрема інвалідів.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної вимоги
встановлюється законом.

Частиною 3 ст. 18 Закону України від
21.03.1991 №875-ХІІ "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" (далі -
Закон №875) на Роботодавців покладено
зобов'я-зання виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у т.ч. спеціальні робочі
місця, створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабі-літації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законо-давством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону №875 для
підприємств, установ, організацій, у
т.ч. під-приємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю (далі - Роботодавці),
установлюється норматив робочих місць
для працевла-штування інвалідів у
розмірі 4-х відсотків від
середньооблікової чисельності штатних
пра-цівників облікового складу, а якщо
працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1
робочого місця.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 вказаної статті
Закону №875 і ч. 2 ст. 12 Закону України від
14.10.1992 №2694-ХІІ "Про охорону праці"
Роботодавці, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19
Закону №875, і забезпечують
працевлаштування інвалідів.

Статтею 20 Закону №875 передбачено, що
Роботодавці, де середньооблікова
чисель-ність працюючих інвалідів
менша, ніж встановлено нормативом,
щороку сплачують відпо-відним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санк-ції,
сума яких визначається у розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному під-приємстві, установі,
організації, у т.ч. підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призна-чене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
ним, а підприємства на яких працює від 8
до 15 осіб - у розмірі половини середньої
річної заробітної плати (ч. 1).
Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються особами,
зазначеними в ч. 1 цієї статті,
самостійно в строк до 15 квітня року,
наступного за роком, в якому відбулося
порушення нормативу, встановленого ч. 1
ст. 19 цього Закону. При цьому до
правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені ст. 250
ГК (ч. 4). Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені, яка
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк (ч. 2).

Судом встановлено і підтверджується
поданим відповідачем 27.02.2013 до Фонду
Звітом про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013р.
(Форма №10-ПН), що кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відпо-відно до вимог ст. 19 Закону №875, у
2013р. становить 4 особи, водночас
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність, у 2013р. склала 0 осіб.

Отже, середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів у відповідача
менша на 4 особи, ніж встановлено
нормативом, що також не заперечувалося
сторонами.

Разом з цим, суд погоджується з
відповідачем у тому, що передбачений у
ч. 3 ст. 18 Закону №875 обов'язок
Роботодавця з виділення і створення
робочих місць для працевлашту-вання
інвалідів не супроводжується його
обов'язком безпосередньо здійснювати
пошук і працевлаштувати інвалідів
(відповідає правовим позиціям
Верховного Суду України по да-ній
категорії справ), тому формальна
відсутність працевлаштованого
інваліда на виробництві може не
розглядатись як достатня підстава для
сплати Роботодавцем санкцій, якщо
Робото-давець доведе, що вжив всіх
необхідних і залежних від нього
заходів, спрямованих на вико-нання
вимог ст.ст. 18, 19 Закону №875, але
неможливість такого працевлаштування
сталася не з вини Роботодавця.

Відповідач стверджує про створення
відкритих вакансій для інвалідів у
кількості від 4 до 18 осіб і постійне
звітування про вказані вакансії на
протязі 2013р. до органів служби
зайнятості.

Вказані відповідачем обставини в
повній мірі підтверджуються наданими
до суду засвідченими копіями звітами
про наявність вакансій (форма №3-ПН) за
січень-грудень 2013р. з відмітками
Шевченківського районного центру
зайнятості про прийняття, згідно з
якими відповідачем регулярно
подавалася інформація про вакантні
місця продавця-консуль-танта (характер
роботи, вимоги та ін.) у кількості від 4
до 18 місць для працевлаштування
інвалідів.

Також суд бере до уваги письмові
пояснення генерального директора і
інспектора з кадрів ТОВ "Страдіваріус
Україна", залучені судом в судовому
засіданні 18.06.2014, і які не
заперечувалися представником
позивача, щодо зазначених у звітах
відомостей про вакантні місця для
працевлаштування саме інвалідів.

Беручи до уваги вказані докази, суд
погоджується з обґрунтованістю
заперечень відпо-відача про своєчасне
створення робочих місць для
працевлаштування інваліда та про
вчи-нення ним достатніх і залежних від
нього заходів, спрямованих на
виконання вимог ст.ст. 18, 19 Закону №875,
та відсутність вини відповідача в не
направленні уповноваженими органами
інвалідів на працевлаштування в ТОВ
"Страдіваріус Україна" відповідно до
зазначених оста-ннім у звітах про
наявність вакансій (форма №3-ПН)
вільних робочих місць для
працевлаш-тування інвалідів.

Отже, враховуючи своєчасне створення
відповідачем робочих місць для
працевлаш-тування інваліда в 2013р. і
регулярне протягом 2013р. інформування
про наявні вакансії, зважаючи на
відсутність у відповідача, як
Роботодавця, обов'язку здійснювати
пошук інвалі-дів та вини в тому, що
вільні вакансії не були заповнені, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для сплати відповідачем
заявлених до стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

Враховуючи наявні у справі матеріали,
встановлені судом факти і викладені
мотиви та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 14, 70, 71,
76, 79, 86, 138, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Київському міському
відділенню Фонду соціального захисту
інвалідів у задоволенні
адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії її повного
тексту.

Суддя
Д.А.
Костенко