Справа № 809/2010/14
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" липня 2014 р.
Справа № 809/2010/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Данилюк І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Деренько Н.С.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного
фонду України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства "Хутрофірма
"Тисмениця"

про стягнення заборгованості в сумі
48277,11 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014 року управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області (надалі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Відкритого акціонерного товариства
"Хутрофірма "Тисмениця" (надалі -
відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 48277,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Відкрите акціонерне товариство
"Хутрофірма "Тисмениця" є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Об'єктом оподаткування
для платника зазначеного збору є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12
вказаного Закону. Згідно зазначених
вимог законодавства, відповідач
зобов'язаний відшкодовувати органу
Пенсійного фонду витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж, який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві. Підприємство
щомісяця до 25-го числа зобов'язане
вносити до Пенсійного фонду України
зазначену в розрахунку місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Згідно із
розрахунком сум пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", Відкрите акціонерне
товариство "Хутрофірма "Тисмениця"
повинно відшкодувати фактичні витрати
на виплату пільгових пенсій та їх
доставку за списком № 2 за травень 2014
року у розмірі 48277,11 грн. Однак, дані
кошти відповідачем не відшкодовано,
внаслідок чого просить стягнути їх у
судовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, наведених у
позовній заяві. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. (а.с. 36). Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав, причини неявки суду не
повідомив. Наданим правом на подання
заперечення проти позову не
скористався.

З урахуванням наведеного, суд
приходить висновку, що відповідач
повідомлений належним чином про дату,
час та місце розгляду справи. Наданим
правом на подання заперечення проти
позову не скористався. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи суду не подав.

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також
наявність у матеріалах справи
достатніх доказів, необхідних для
вирішення справи по суті, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів за відсутності
представника відповідача.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши докази, суд
дійшов висновку про те, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14.12.1998 року
відповідач зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа та взятий на облік управлінням
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області і є
платником страхових внесків на
соціальне страхування та збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Об'єктом оподаткування
для платника зазначеного збору є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12
вказаного Закону.

Згідно з пунктом 2 Перехідних положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах, здійснюється згідно
з окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" відшкодуванню підлягають
пенсії, призначені за пунктами „б"-„з"
статті 13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" визначено, що
об'єктом оподаткування для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону (а це суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів „б"-„з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного Фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у
розмірі 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції встановлено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
„Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно із пунктом 6.8. Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У
відповідності до вищевказаних
приписів позивачем направлялись на
адресу відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, наявним в
матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладені норми, суд
зазначає, що обов'язок визначення сум
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій покладено на органи
Пенсійного фонду України, а відповідач
зобов'язаний здійснити відшкодування
зазначених витрат у визначених
розмірах, підставою для відшкодування
вказаних сум є розрахунки цих витрат,
які надсилаються відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи
громадянам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_43,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41 та ОСОБА_42 призначено пенсію на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України. Фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах згідно
поданих розрахунків за травень 2014 року
становлять 48277,11 грн. Вказане
підтверджується розрахунками
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, а також картками
особового рахунку по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2 та іншими доказами, що містяться в
матеріалах справи. (а.с. 8, 10, 12, 14, 16 - 17, 22).

Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій УПФ
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області
надсилалися відповідачу, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с. 7, 9, 11, 13, 15).

Враховуючи наведене, а також те, що
відповідачем доказів про сплату
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в сумі
48277,11 грн. не подано, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161,
162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Хутрофірма "Тисмениця" () на користь управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області() заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах в сумі 48277,11 грн. (сорок вісім
тисяч двісті сімдесят сім гривень
одинадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Черепій П.М.

Постанова складена в повному
обсязі 09.07.2014 року.