Справа № 2а-17921/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/31179/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Києві
Державної податкової служби

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2012 року

та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.12.2011 року

по справі № 2а-17921/11/2670

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Інтербанк»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по
роботі з великими платниками податків

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Інтербанк»
звернулось до суду з позовною заявою до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 08.11.2011
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.12.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що СДПІ у м. Києві по
роботі з ВПП проведено позапланову
документальну перевірку ПАТ
«Комерційний банк «Інтербанк» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
низкою контрагентів, в результаті якої
встановлено порушення позивачем п.п.7.6.3
п. 7.6 ст.7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» №
334/94-ВР та п. 8. ст. 153 Податкового кодексу
України, з урахуванням ст. 228 Цивільного
кодексу України.

За результатами перевірки було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 08.11.2011
року на суму 6816236,87 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 7.6.1 п. 7.6 ст. 7 Закону №
334/94-ВР платник податку веде окремий
податковий облік фінансових
результатів операцій з цінними
паперами (у тому числі іпотечними
сертифікатами участі, іпотечними
сертифікатами з фіксованою дохідністю
та сертифікатами фондів операцій з
нерухомістю) і деривативами у розрізі
окремих видів цінних паперів, а також
фондових та товарних деривативів. При
цьому, облік операцій з акціями
ведеться разом з іншими, ніж цінні
папери, корпоративними правами.

Якщо протягом звітного періоду витрати
на придбання кожного з окремих видів
цінних паперів, а також деривативів,
понесені (нараховані) платником
податку, перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або деривативів такого
ж виду протягом такого звітного
періоду, від'ємний фінансовий
результат переноситься на зменшення
фінансових результатів від операцій з
цінними паперами або деривативами
такого ж виду майбутніх звітних
періодів у порядку, визначеному
статтею 6 цього Закону.

Якщо протягом звітного періоду доходи
від продажу кожного з окремих видів
цінних паперів, а також деривативів,
отримані (нараховані) платником
податку, перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку
внаслідок придбання цінних паперів або
деривативів такого ж виду протягом
такого звітного періоду (з урахуванням
від'ємного фінансового результату від
операцій з цінними паперами чи
деривативами такого ж, виду минулих
періодів), прибуток включається до
складу валових доходів такого платника
податку за результатами такого
звітного періоду.

Згідно пункту 7.6.3 п. 7.6 ст. 7 Закону №
334/94-ВР під терміном «витрати» слід
розуміти суму коштів або вартість
майна, сплачену (нараховану) платником
податку продавцю цінних паперів та
деривативів як компенсація їх
вартості.

До складу витрат включається також
сума будь-якої заборгованості покупця,
яка виникає у зв'язку з таким
придбанням.

Колегія суддів погоджує висновок судів
про те, що принципова відмінність
термінів «доход» та «витрати»,
наведених в підпунктах 7.6.3 - 7.6.4 Закону
№ 334/94-ВР, від термінів «валовий дохід»,
«валові витрати», наведених в пунктах
4.1 та 5.1 Закону № 334/94-ВР вказує на
неможливість застосування платником
податку загальних підходів обчислення
валових доходів і валових витрат за
звичайними операціями до операцій
особливого виду, якими вважаються
операції з цінними паперами.
Коригування у наступних податкових
(звітних) періодах сум, віднесених
платником податку за правилами пункту
7.6 статті 7 Закону № 334/94-ВР до складу
витрат у попередніх періодах, даним
пунктом Закону №334/94-ВР не передбачено.
Загальні положення щодо такого
коригування на операції особливого
виду не поширюються.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України від
15.05.2003 року № 755-IV «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» (далі - Закон №755-IV)
юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

При цьому, як встановлено судами, на
момент укладення спірних угод між
позивачем та контрагентами до Єдиного
державного реєстру записи про державну
реєстрацію їх припинення не вносились.

Відповідно до Порядку скасування
реєстрації випусків акцій та
анулювання свідоцтв про реєстрацію
випуску акцій, затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку від 30.12.1998 року №222,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 24 березня 1999 року за №
180/3473, цінні папери вилучаються з обігу
та втрачають ознаки товару після
прийняття Державною комісією з цінних
паперів та фондового ринку або її
територіальними органами рішення про
зупинення обігу акцій або про
скасування реєстрації випуску акцій та
їх опублікування.

В свою чергу, податковим органом не
спростовано того факту, що рішення про
скасування реєстрації випуску акцій
контрагентів та зупинення обігу акцій,
придбаних й них позивачем, не
приймались, а відтак акції вказаних
суб'єктів господарювання мають всі
ознаки товару.

Докази наявності обмежень щодо
укладення договорів купівлі-продажу
цінних паперів на момент їх укладення,
зокрема, опублікування реєструвальним
органом інформації про скасування
реєстрації випуску акцій в одному зі
своїх офіційних друкованих видань, в
матеріалах справи відсутні.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

Судами встановлено, що спірні
господарські операції по придбанню
цінних паперів фактично відбулися, в
тому числі здійснена оплата, що
підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Києві Державної податкової служби
залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.12.2011 року по справі №2а-17921/11/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 27.06.2014
р.