Справа № 369/2537/14-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2537/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

09.04.2014 року
м. Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді
Пінкевич Н.С.

при секретарі
Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського районного суду
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, в с т а н о в и в :

У березні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивував тим, що він як громадянин
України, реалізуючи своє право на
отримання земельної ділянки, у 2013 року
звернувся до Лісниківської сільської
ради із заявою про надання йому у
власність земельної ділянки у межах с.
Лісники Києво-Святошинського району
Київської області для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд. У
листопаді 2013 року на сесії сільської
ради було прийнято рішення, яким
відмовлено йому задоволенні його
клопотання з тих підстав, що в доданих
до клопотання графічних матеріалах не
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

З відмовою Лісниківської сільської
ради щодо безплатної передачі йому
земельної ділянки не погоджується,
вважає підстави надуманими та
необґрунтованими, оскільки при
прийнятті рішень орган місцевого
самоврядування вийшов за межі своїх
повноважень. Вважає рішення ради таким,
що суперечить законодавству України та
порушує її права.

Просив суд визнати протиправними дії
Лісниківської сільської ради в частині
відмови в задоволенні клопотання;
скасувати рішення Лісниківської
сільської ради №215/28 від 12 листопада 2013
року щодо відмови у задоволенні
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки без його
погодження, орієнтовною площею 0.25 га
для будівництва і обслуговування
будинку, господарських будівель та
споруд у межах с.Лісники; зобов'язати
Лісниківську сільську раду винести на
засідання чергової сесії
Лісниківської сільської ради та
розглянути його клопотання про
виділення та передачу йому у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд у
межах с.Лісники орієнтовною площею 0,25
га у відповідності до чинного
законодавства; стягнути з
Лісниківської сільської ради на його
користь витрати по сплаті судового
збору.

У судове засідання позивач не з'явився.
Про час та місце розгляду справи
повідомлений. Просив суд слухати
справу у його відсутність.

У судове засідання представник
Лісниківської сільської ради не
з'явився. Подав суду письмове
заперечення. Просив відмовити в
задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, подані
суду заперечення, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно статті 81 Земельного кодексу
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки
на підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання.

За ч.1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

При розгляді справи судом встановлено,
що ОСОБА_1 звернувся до Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області із заявою про
надання земельної ділянки, посилаючись
на обов'язкове відведення земельних
ділянок для громадян. До заяви було
додано копія паспорту заявника та його
ідентифікаційний код, графічні
матеріали з бажаним місцем
розташування земельної ділянки в межах
с.Лісники, копія договору доручення.

Рішенням Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області №215/28 від 12 листопада 2013 року
«Про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд» - відмовлено в
задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо
передачі безоплатно у власність
земельної ділянки. Відмова
обґрунтована відсутністю вільних
земельних ділянок та новий генеральний
план знаходиться в стадії розроблення.

За ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі
якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно ст. 122 ЗК України сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Таким чином, законом визначені вимоги
до заяви, яка подається у відповідний
орган, про передачу безоплатно у
приватну власність земельної ділянки.
З поданої позивачем заяви вбачається,
що в ній визначено бажане цільове
призначення земельної ділянки, її
розмір, а також прохання визначити без
його погодження та виділити земельну
ділянку в цілому в межах с.Лісники
Києво-Святошинського району Київської
області. Але в ній не вказано чітко, де
знаходиться ця земельна ділянка, не
подано відповідних документів,
визначених ч.6 ст. 118 ЗК України. Також
позивач не надав доказів щодо
наявності вільних земельних ділянок на
спростування доводів відповідача.
Доводи позивача, що сільська рада може
відмовити лише у встановлених
випадках, самостійно визначити місце
розташування ділянки, є вільні
земельні ділянки з даним цільовим
призначення, даним розміром в межах с.
Лісники, суд до уваги не бере, оскільки
питання передач земельних ділянок є
компетенцією органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування, а
суд перевіряє законність відмови у
наданні земельної ділянки. Питання
передачі конкретних земельних ділянок,
які б були б вільні від забудови та не
передані у власність іншим громадянам,
не виносилось на розгляд ради, тому
карта (графічне зображення
територіальних меж с.Лісники, подані
разом з клопотанням) є неналежним
доказом з огляду на ст. 70 КАС України.

На підставі вищевикладеного, а також
аналізуючи положення норм земельного
законодавства України щодо набуття
громадянами прав на землю із земель
державної та комунальної власності,
суд не знаходить що відповідачем по
справі було порушено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами, оскільки
Лісниківська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області приймаючи оскаржуване рішення
належним чином мотивувала його, як це
передбачено ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України, а тому дане рішення не
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та на
підставі ст.ст. 81, 116, 118, 122 Земельного
кодексу України, ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 71, 87, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського районного суду
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

На постанову суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення постанови. У разі
застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя