Справа № 1522/6935/12
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р.м.ОдесаСправа №
1522/6935/НОМЕР_9

Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції:
Погрібний С.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд в складі колегії:

судді-доповідача - Косцової І.П.

суддів - Домусчі С.Д.

- Стас Л.В.

за участю секретаря - Заболотної
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідані апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 14 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
3-ті особи Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, ОСОБА_5, ОСОБА_3, про
визнання недійсними дозволів на
виконання будівельних робіт,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до суду першої
інстанції з позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просила визнати
протиправними дозвіл Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
№ 575/05 від 22.09.05 року на реконструкцію
кв. НОМЕР_5, НОМЕР_6 та підвального
приміщення під магазин, а також дозвіл
№ 633/05 від 18.10.05 року на виконання
будівельних робіт по реконструкції
квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 і нежитлових
підвальних приміщень під магазин та
реконструкції квартир НОМЕР_3, НОМЕР_4 і
горищ з розділом на три квартири в
будинку АДРЕСА_1, наданих ОСОБА_5 і
ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй
на праві приватної власності належать
497/1000 частини п'ятикімнатної квартири
НОМЕР_7 та квартира НОМЕР_8 в будинку
АДРЕСА_1. На підставі оскаржуваних
дозволів ОСОБА_5, ОСОБА_3 почали
проводити реконструкцію своїх квартир,
при цьому проведення такої
реконструкції негативно впливало як на
загальний стан будинку, так і на
належні позивачу на праві власності
квартири та загрожувало пошкодженню її
квартир. Вважає оскаржувані дозволи на
реконструкцію незаконними, оскільки
вона не надавала згоди на проведення
реконструкції, а також в силу того, що
будівельні роботи не відповідають
санітарно-технічним вимогам і правил
експлуатації будинку.

Постановою Приморського районного
суду м.Одеси від 14 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував
рішення Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Одеси Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
№ 633/05 від 18 жовтня 2005 року про надання
дозволу на виконання будівельних з
реконструкції квартир під НОМЕР_1,
НОМЕР_2 та нежитлових підвальних
приміщень за адресою: АДРЕСА_1, та № 575/05
від 28 вересня 2005 року про надання
дозволу на виконання будівельних робіт
з реконструкції квартир під НОМЕР_5,
НОМЕР_6 та підвального приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, під магазин, виданого
ОСОБА_3. Крім цього суд стягнув з
відповідача на користь ОСОБА_4 3,40 грн. у
відшкодування сплаченого державного
мита.

У задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи суд відмовив з тих
підстав, що ці суми помилково сплачені
позивачем, отже відсутні законні
підстави для їх відшкодування
відповідачем у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволені позовних вимог. При цьому
апелянт зазначив, що судом першої
інстанції не досліджено та не
перевірено доводи позивача щодо
відсутності у третіх осіб
правовстановлюючих документів на
нежитлові приміщення, всіх погоджень
та дозволів. Вирішивши спір у
відсутності осіб, яким надано
оскаржувані дозволи, суд не в повній
мірі дослідив всі обставини справи, не
надав їм належної правової оцінки, що
призвело до ухвалення незаконного
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі
з'ясовано, що ОСОБА_4 є власником
квартири НОМЕР_8 та 497/1000 частин
квартири НОМЕР_7 у будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 є власником квартир НОМЕР_1,
НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2, а ОСОБА_3 є
власником квартир НОМЕР_5, НОМЕР_6 в
зазначеному будинку.

Крім цього, ОСОБА_5 на праві власності
належать вісім підвальних приміщень
загальною площею 61,9 кв.м. на підставі
договорів купівлі-продажу від 22.30.2004
року та від 30.09.2004 року, а також
нежитлові приміщення горища № 505, 535,
загальною площею 97,1 кв.м., які
розташовані в цьому ж будинку, на
підставі договорів купівлі-продажу від
22.03.2004 року та від 30.09.2004 року.

В свою чергу, ОСОБА_3 на праві власності
належать нежитлові приміщення горища
№ 506, № 536, загальною площею 99 кв.м., які
теж розташовані у цьому ж будинку, на
підставі договорів купівлі-продажу від
22.30.2004 року та від 30.09.2004 року.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
22.09.05 року видано ОСОБА_3 та ОСОБА_5
дозвіл за № 575/05 на виконання
будівельних робіт з реконструкції
квартир НОМЕР_5, НОМЕР_6 та підвального
приміщення під магазин, по АДРЕСА_1, а
18.10.05 року - дозвіл № 633/05 на виконання
будівельних робіт з реконструкції
квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 та нежитлових
підвальних приміщень під магазин та з
реконструкції квартир НОМЕР_3, 5 та
горищних приміщень з розділенням на
три квартири, в цьому ж будинку.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що матеріалами справи
не підтверджено право власності третіх
осіб на підвальне приміщення, яке ними
реконструйоване, відсутні докази
отримання згоди всіх власників
суміжних приміщень на реконструкцію
спірних приміщень під магазин,
комплексний висновок державної
інвестиційної експертизи, отже дозволи
на виконання будівельних робіт з
реконструкції приміщень, які не
належали третім особам та без
наявності згоди суміжних власників,
видано відповідачем протиправно.

Однак колегія суддів такий висновок
суду першої інстанції вважає
помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 29 Закону України
«Про планування та забудову територій»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
дозвіл на виконання будівельних робіт -
це документ, що засвідчує право
забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення
земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається на підставі, зокрема, рішення
виконавчого органу відповідної ради
або місцевої державної адміністрації
про дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування.

У разі здійснення реконструкції,
реставрації, капітального ремонту
об'єктів містобудування для отримання
дозволу на виконання зазначених робіт
додається копія документа, що
посвідчує право власності на будинок
чи споруду, або письмової згоди його
власника на проведення зазначених
робіт.

Порядок та умови надання дозволу на
виконання будівельних робіт з нового
будівництва, розширення,
реконструкції, технічного
переоснащення, реставрації та
капітального ремонту об'єктів на
момент видачі оскаржуваних дозволів
встановлювався Положенням про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт, затвердженим
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 05 грудня 2000 року
№273.

Згідно з пп.2.1 п.2 зазначеного Положення
у разі проведення реконструкції,
реставрації, капітального ремонту та
технічного переоснащення будинків,
споруд та інших об'єктів без зміни
цільового призначення об'єкта замовник
(забудовник), крім рішення виконавчого
органу відповідної ради, Київської та
Севастопольської державної
адміністрації про дозвіл на
будівництво подає також копію
документа, що посвідчує право
власності на будинок чи споруду, або
письмову згоду його власника на
проведення зазначених робіт.

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що надання замовником будь
- яких інших документів, окрім рішення
виконавчого органу відповідної ради
про надання дозволу на виконання
будівельних робіт з реконструкції
об'єктів нерухомості та документа, що
посвідчує право власності на будинок
чи споруду, чинне на той час
законодавство не вимагало.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 12.09.2005 року № 2461 ОСОБА_5 та ОСОБА_3
надано дозвіл на реконструкцію квартир
НОМЕР_5, НОМЕР_6 та нежитлового
підвального приміщення в житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1 під магазин
з улаштуванням фасадного входу.
Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_3 отримати
дозвіл на виконання будівельних робіт
в Інспекції ДАБК (а.с.267 т.1).

Розпорядженням Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 05.10.2005 року № 2801 ОСОБА_5 надано
дозвіл на реконструкцію квартир
НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та нежитлових
підвальних приміщень під магазин з
улаштуванням фасадного входу і
реконструкцію квартир НОМЕР_3, НОМЕР_4
та нежитлових горищних приміщень з
розділенням на три самостійні квартири
в житловому будинку за адресою:
АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5 отримати
дозвіл на виконання будівельних робіт
в Інспекції ДАБК (а.с.59 т.2).

Зазначені розпорядження як на момент
видачі оскаржуваних дозволів так і на
момент розгляду справи в суді першої
інстанції у встановленому законом
порядку не скасовані і не змінені.
Більш того, постановами Приморського
районного суду м. Одеси від 11.04.2006 року
визнано незаконними та скасовані
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 10.02.2006 року №238 «Про скасування
розпорядження № 2461 від 12.09.2005» та від
28.02.2006року № 384 «Про скасування
розпорядження №2801 від 05.10.2005».

Колегією суддів також встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
об'єкти нерухомості, щодо яких
проводилась реконструкція, належали
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві власності, а
правовстановлюючі документи в повному
обсязі були надані відповідачеві у
пакеті документів, необхідних для
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт з реконструкції
вказаних обє'ктів.

Крім цього з матеріалів справи
вбачається, що третіми особами надано
проекти реконструкції об'єктів
нерухомості, висновки повноважних
державних органів щодо відповідності
проектної документації технічним
нормам та стандартам.

Щодо доводів позивача з приводу не
отримання її особистої згоди на
проведення реконструкції як на
підставу для скасування оскаржуваних
дозволів, колегія суддів зазначає, що
згідно Положення «Про порядок
реконструкції вбудованих,
вбудовано-прибудованих та
прибудованих приміщень в м. Одесі»,
затвердженого рішенням Одеської
міської ради №2153-ХХІІІ от 17.04.2001року,
проект реконструкції має бути
узгоджено з власниками суміжних
приміщень, інтереси яких зачіпає
реалізація проекту.

В матеріалах справи міститься
лист-згода сусідів - мешканців квартир
НОМЕР_7 та НОМЕР_9 на реконструкцію
квартир та підвального приміщення.

В свою чергу позивачем не доведено, що
реалізація проекту на проведення
реконструкції об'єктів нерухомості
будь-яким чином зачепила її інтереси.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що оскаржувані дозволи на
виконання будівельних робіт були
видані Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
на підставі та у межах повноважень,
встановлених Законом України «Про
планування і забудову територій» та
Положенням про порядок надання дозволу
на виконання будівельних робіт,
затвердженим наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 05 грудня
2000 року №273.

Висновок суду першої інстанції щодо
видачі дозволів за відсутності усіх
необхідних для цього документів
спростовується матеріалами справи, а
інших належних доказів щодо наявності
законних підстав для скасування цих
дозволів позивачем не подано.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
рішенням Конституційного Суду України
№ 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року по справі
№1-9/2009 визначено, що ненормативні
правові акти є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені після
їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
реконструкцію об'єктів, щодо яких
відповідачем надано дозвіл на
проведення будівельних робіт,
завершено в повному обсязі, 21.12.2012 року
Інспекцією ДАБК в Одеській області
зареєстровано декларації про
готовність спірних об'єктів до
експлуатації, отже оскаржувані
дозволи, як ненормативні правові акти
одноразового застосування вичерпали
свою дію фактом їхнього виконання, тому
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції при вирішенні даного спору
не повною мірою з'ясував всі обставини
у справі, не надав належної правової
оцінки доводам сторін у справі та
зібраним у справі доказам, що призвело
до ухвалення судового рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим це
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нової постанови про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202,
ч.2 ст.205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

Постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Постанову Приморського районного суду
м.Одеси від 14 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
3-ті особи Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
визнання недійснимидозволів на
виконання будівельних робіт -
скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою
у задоволені позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач:
І.П. Косцова

Судді:
С.Д. Домусчі

Л.В.Стас.