Справа № 872/17092/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа №
204/3143/13-а(2а/204/82/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, Державної
казначейської служби України,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, Державної
казначейської служби України,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області в якому
просила суд:

- визнати дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Макарової
Ю.В. по винесенню постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 26 вересня 2012 року
протиправними;

- визнати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Макарової
Ю.В. про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 26 вересня 2012
року протиправною та скасувати її;

- зобов'язати Державну казначейську
службу України виплатити ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 46797 грн. 29 коп. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00
коп. за рахунок коштів Державного
бюджету.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
позивач, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить постанову
суду скасувати та ухвалите нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Стосовно позовних вимог про визнання
протиправними дій державного
виконавця, визнання протиправною та
скасування постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві
апеляційний суд виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні цієї частини
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що у зв'язку з
відсутністю коштів на рахунках
боржника мають місце обставини, що
ускладнюють можливість виконання
відповідного рішення у повному обсязі,
а саме в частині виплати коштів на
підставі чого й було винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Апеляційний суд вважає такий висновок
суду першої інстанції необґрунтованим
з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що постановою
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 червня 2011 року у
справі № 2а-3932/2011, що набрала законної
сили, визнані неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку та виплаті з 19 листопада 2010
року державної та додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська нарахувати та
виплачувати ОСОБА_1 з 19 листопада 2010
року до 01 жовтня 2012 року державну та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю внаслідок впливу аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії,
інваліду з дитинства 2 групи, у
відповідності з вимогами,
встановленими ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі 8 мінімальних пенсій для
розрахунку пенсії по інвалідності та 75
% від прожиткового мінімуму для
розрахунку додаткової щомісячної
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», із законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком, зарахувавши здійснені
виплати у відповідний період (а.с.7).

На підставі даної постанови, 25 серпня
2011 року судом був виданий виконавчий
лист № 2а-3932/2011 (а.с.8).

22 серпня 2012 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Макаровою
Ю.В. винесено постанову ВП № 33984783 про
відкриття виконавчого провадження про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2а-3932/2011, виданого 25.08.2011 року
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська (а.с.51).

11 листопада 2011 року відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області на адресу
начальника Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська направлена
вимога державного виконавця в порядку
ст.ст. 5, 11, 89, 90 Закону України «Про
виконавче провадження».

20 вересня 2012 року на адресу відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області від
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська надійшов лист
Управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська, яким повідомлено, що
ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за
виконавчим документом, виплата буде
здійснена додатковими відомостями при
надходженні грошових коштів на рахунки
управління (а.с.52-53).

26 вересня 2012 року державним виконавцем
була винесена постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» (а.с.12).

Згідно з ч.1 ст.255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб i підлягає
виконанню на всій території України.

Спеціальним законом, який визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон).

Відповідно до ст.1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно частин 1 та 2 статті 2 Закону
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Згідно із ч.1, 2 ст.11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 9 частини 1 статті 47 Закону
встановлено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Частиною 3 статті 48 Закону встановлено,
що про повернення виконавчого
документа державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі
проти Італії" зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі "Горнсбі проти
Греції" від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі "Піалопулос та інші проти
Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що відсутність у
боржника коштів не може вважатись як
поважною, так і взагалі причиною для
невиконання судового рішення.

Крім того, відповідачем не було
доведено, що державним виконавцем було
вжито необхідних заходів, щодо
встановлення наявності у боржника
коштів необхідних для виконання
рішення суду.

За таких обставин апеляційний суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання протиправними дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Макарової
Ю.В. по винесенню постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 26 вересня 2012 року та
визнання протиправною й скасування
даної постанови підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
Державної казначейської служби
України відшкодувати матеріальну
шкоду у розмірі 46797,29 грн. апеляційний
суд приходить до висновку про відмову у
задоволенні цієї частини позовних
вимог з огляду на наступне.

Кошти в розмірі 46797,29 грн. були
нараховані ОСОБА_1 Управлінням
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на виконання
постанови Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 червня 2011 року у справі № 2а-3932/2011 за
результатами якої й було відкрито
виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України
«Про виконавче провадження» У разі
якщо постанова державного виконавця
про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Таким чином, зазначені кошти можуть
бути стягнуті на користь позивача лише
з боржника (Управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська), в межах
поновленого виконавчого провадження,
що свідчить про відсутність підстав
для задоволення цієї частини позовних
вимог.

Стосовно вимог про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.
апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. Згідно з п.3 ч.2 цієї статті
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 23
ЦК України моральна шкода полягає,
зокрема, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Разом з тим, позивачем не надано
доказів заподіяння їй моральної шкоди.
Зокрема, не надано доказів, що
підтверджують факт заподіяння
моральних страждань, за яких обставин
вони заподіяні, чому позивач оцінила
моральну шкоду на таку суму та з чого
вона при цьому виходила, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення цієї вимоги.

Згідно матеріалів справи, позивач не
зазначила, з яких міркувань вона
виходила, визнаючи розмір моральної
шкоди, також не вказано, якими доказами
підтверджується її вимога щодо
стягнення моральної шкоди, що є його
обов'язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.11 КАС
України.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що з урахуванням
відсутності належних та допустимих
доказів, які б підтверджували факт
заподіяння моральної шкоди, відсутні
правові підстави для задоволення
позову в частині її відшкодування.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було допущено порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
постанова суду підлягає частковому
скасуванню, з постановленням нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 листопада 2013 року скасувати в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про визнання протиправними дії
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Макарової
Ю.В. по винесенню постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 26 вересня 2012 року та
визнання протиправною й скасування
даної постанови.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Макарової
Ю.В. по винесенню постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 26 вересня 2012 року ВП №
33984783.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Макарової
Ю.В. про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 26 вересня 2012
року ВП № 33984783.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 24 червня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов