Справа № 810/697/14-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/697/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі Авраменко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укршинторг" до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укршинторг"
звернулося в Київський окружний
адміністративний суд з позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 27.01.2014 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року позов задоволено, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області №
та № від 27.01.2014 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі. На
думку апелянта, постанова суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а оскаржувані податкові повідомлення -
рішення винесені відповідачем з
дотриманням вимог законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
посадовими особами Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
проведено позапланову документальну
виїзну перевірку ТОВ «Укршинторг» з
питання дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 по 30.12.2012 року.

За результатами перевірки, складено
акт №14/10-06-221/34838109 від 14.01.2014 року (т. 1
а.с.18-61).

Як вбачається з Акта податковий орган
дійшов висновку про порушення
позивачем: п.п. 5.3.9. п. 5.1 та п. п. 5.2.1 п. 5.2
ст. 5 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР
та п. п.139.1.1 та п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму 1
948 418,00 грн., в т.ч. у IV-му кв. 2010 року на
суму 998 075, 00 грн., у I-му кв. 2011 року на
суму 854 069,00 грн., у IV-му кв. 2011 року на
суму 96 275,00 грн.;

п.п. 7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2 ст. 7, п.п. 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» та п.п.
198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого занижено зобов'язання
зі сплати податку на додану вартість у
перевіряємий період на суму 1 565 432,00 грн;

п.п. 200.1, 200.3. 200.4, ст. 200 ПК України, що
призвело до завищення від'ємного
значення за січень 2011 р. на 76 265,00 грн., за
лютий 2011 р. на 356 310,00 грн., за березень 2011
р. на 392 445,00 грн.;

п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1, 2.4 п. 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№168/704;

п. 8 Розділу 3 Порядку Про затвердження
форм та порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 25.01.2011 №41,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.02.2011 за № 197/18935, що
призвело до невірного визначення TOB
«Укршинторг» сум податкового
зобов'язання.

На підставі Акта перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 27.01.2014 року №
згідно з яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 864 167 грн., з них
843 237 грн. за основним платежем, 20 930
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями та № яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств у сумі 2 197 939 грн., з них 1
948 419 грн. за основним платежем, 249 520
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (т. 1 а.с. 16-17).

Податковий орган дійшов до висновку, що
взаємовідносини між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Укршинторг" і його контрагентами ТОВ
«Акцент-Електро», ТОВ «Лавіконт-М», ТОВ
«Супреммум», ТОВ «КПТ МІГ», ТОВ «Фелікс
Ко», ПП «Прилукихімснаб-2012», та ТОВ
«Орбітрейд» мають ознаки нереальності
і не створюють юридичних наслідків,
крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість зазначеного
висновку відповідача та
протиправність оскаржуваних
податкових повідомлень - рішень,
виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до положень п.198.6. ст.198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» визначено, що господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинним документом є
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону України «Про
бухгалтерський обік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, між позивачем та TOB
«Акцент-Електро» 01.10.2010 укладено
договір поставки №01-02/10 (том 1 а.с.94-96),
згідно з яким ТОВ «Акцент -Електро»
зобов'язується поставити позивачу
автомобільні товари згідно
асортименту вказаного у видаткових
накладних, а позивач зобов'язується
придбати замовлений товар і оплатити
його вартість відповідно до умов
вказаного договору.

На підтвердження здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Укршинторг" та TOB «Акцент-Електро»,
позивачем надано копії накладних №
РП-011033 від 01.10.2010 року, №РП-041008 від 04.10.2010
року, №РП-091002 від 09.10.2010 року, № РП-141009
від 14.10.2010 року, № РП-191011 від 19.10.2010 року,
№ РП-231001 від 23.10.2010 року, № РП-241001 від
24.10.2010 року (т. 1 а.с. 97-103), податкових
накладних №011033 від 01.10.2010 року, № 41008
від 04.10.2010 року, № 91002 від 09.10.20110 року, №
141009 від 14.10.2010 року, №191011 від 19.10.2010 року,
№ 231001 від 23.10.2010 року, № 241001 від 24.10.2010
року (т. 1 а.с. 104-110).

Після отримання Товару від TOB
«Акцент-Електро» позивачем у період
18.11.2010 -06.12.2010 здійснено оплату його
вартості шляхом перерахування коштів
на поточний рахунок у сумі 2 545 317,60 грн.
на користь TOB «Ракурс-Плюс» згідно
договору переведення боргу від 25.03.2011,
укладеного між позивачем, TOB
«Акцент-Електро» і TOB «Ракурс-Плюс» (т. 1
а.с. 111-112).

Між позивачем та ТОВ «Лавіконт-М»
укладено договір поставки № 2 від 01.12.2010
року (а.с.125-127), згідно з яким ТОВ
«Лавіконт-М» зобов'язується поставити
ТОВ "Укршинторг" автомобільні товари
згідно асортименту вказаного у
видаткових накладних а позивач
зобов'язується придбати замовлений
товар і оплатити його вартість
відповідно до умов вказаного договору.

На підтвердження здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Укршинторг" та ТОВ «Лавіконт-М»,
позивачем надано копії накладних № 46
від 01.12.2010 року, № 68 від 06.12.2010 року, № 69
від 10.12.2010 року, №83 від 17.12.2010 року, № 84
від 20.12.2010 року (т.1 а.с. 128-132), податкових
накладних № 46 від 01.12.2010 року, № 58 від
06.12.2010 року, №59 від 10.12.2010 року, № 83 від
17.12.2010 року, № 84 від 20.12.2010 року (том 1 а.с.
133-136), банківської виписки (том 1 а.с. 137),
оборотно-сальдової відомості (т. 1 а.с.
139).

У подальшому придбаний Позивачем у TOB
«Акцент-Електро» Товар реалізовано
іншим суб'єктам господарювання.

Між позивачем та ТОВ «Супреммум»
укладено договір поставки № 2 від 31.08.2010
року (том. 1 а.с.140-142).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки в
порядку та на умовах, визначених цим
товором, TOB «Супреммум» (Постачальник)
зобов'язується поставити покупцеві
томобільні товари (надалі - «Товар»),
згідно асортименту, вказаному у
видаткових ікладних, а TOB «Укршинторго»
(Покупець) зобов'язується придбати
замовлений Товар і оплатити його
вартість.

Так, реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та TOB «Супреммум», підтверджується
копіями накладних №11110 від 01.11.2010 року,
№ 41101 від 04.11.2010 року, № 91102 від 09.11.2010
року, № 141102 від 14.11.2010 року, №191104 від
19.11.2010 року, № 241101 від 24.11.2010 року (том. 1
а.с. 143-148), податкових накладних № 11110
від 01.11.2010 року, № 41101 від 04.11.2010 року, №
91102 від 09.11.2010 року, №141102 від 14.11.2010 року,
№191104 від 19.11.20110 року, 241101 від 24.11.2010 року
(том. 1 а.с. 149-154), банківських виписок
(том 1 а.с. 155-161), платіжного доручення №
682 від 28.04.2011 року (том. 1 а.с. 162), витягу з
книги обліку довіреностей (т. 1 а.с.163),
оборотно-сальдової відомості (том. 1 а.с.
164).

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та ТОВ «КПТ МІГ» було
укладено договір поставки № 4/1 від
28.02.2011 року (том. 1 а.с. 167).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки у
порядку та на умовах, визначених цим
договором, TOB «КПТ Міг» (Постачальник)
зобов'язується поставити покупцеві
автомобільні товари (надалі - «Товар»)
згідно асортименту, вказаному в
видаткових накладних, а TOB «Укршинторг»
(Покупець) зобов'язується придбати
замовлений Товар і оплатити його
вартість.

На підтвердження здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Укршинторг" та TOB «КПТ Міг» позивачем
надано копії накладних № 82 від 01.03.2011
року, № 83 від 03.03.2011 року, № 84 від 23.03.2011
року, № 85 від 28.03.2011 року, № 86 від 31.03.2011
року (т. 1 а.с. 168-172), податкових накладних
№ 82 від 01.03.2011 року, № 86 від 31.03.2011 року,
№ 85 від 28.03.2011 року, № 84 від 23.03.2011 року,
№ 83 від 03.03.2011 року (т. 1 а.с. 173-177),
банківських виписок (т. 1 а.с. 178), витягу
з книги обліку довіреностей (т. 1 а.с.179),
оборотно-сальдової відомості (т. 1 а.с.
180).

Крім того, між позивачем і ТОВ «Фелікс
КО» 30.12.2010 укладено договір поставки -N°
30-12/04 (т. 1 а.с.181-183).

Відповідно до п. 1.1. Договору поставки у
порядку та на умовах, визначених цим
договором TOB «Фелікс Ко» (Постачальник)
зобов'язується поставити покупцеві
автомобільні товари (надалі - «Товар»)
згідно асортименту, вказаному в
видаткових накладних, а TOB «Укршинторг»
(Покупець) зобов'язується придбати
замовлений Товар і оплатити його
вартість відповідно до умов даного
договору.

На підтвердження здійснення
господарських операцій за даним
договором поставки, позивачем надано
копії накладних № 010111 від 01.01.2011 року, №
100111 від 10.01.2011 року, № 150111 від 15.01.2011
року, № 200111 від 20.01.2011 року, № 310111-1 від
31.01.2011 року, № 310111-2 від 31.01.2011 року, № 010211
від 01.02.2011 року, №1-010211 від 01.02.2011 року, №
150211 від 15.02.2011 року (а.с.184-192), податкових
накладних № 112 від 01.01.2011 року, № 113 від
10.01.2011 року, № 114 від 15.01.2011 року, № 115 від
20.01.2011 року, № 116 від 31.01.2011 року, № 117 від
31.01.2011 року, № 120 від 01.02.2011 року, № 118 від
01.021.2011 року, № 119 від 15.02.2011 року (т. 1 а.с.
193-201), банківських виписок (том 1 а.с.
205-209), платіжного доручення № 679 від
26.04.2011 року, № 678 від 26.04.2011 року, № 646 від
23.03.2011 року, № 642 від 18.03.2011 року, № 639 від
16.03.2011 року, № 2104 від 23.04.2012 року, № 2102
від 20.04.2012 року, № 2100 від 19.04.2012 року, №
2090 від 18.04.2012 року, № 2087 від 17.04.2012 року,
№ 2086 від 13.04.2012 року, (том 1 а.с. 210-220),
витягу з книги обліку довіреностей
(том. 1 а.с. 221-222), оборотно-сальдової
відомості (т. 1 а.с. 223).

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та пп. «Прилукихімснаб-2012»
укладено договір поставки № Ѕ від
25.02.2011 року (том. 1 а.с. 224-226).

Відповідно до п.1.1. Договору поставки в
порядку та на умовах, визначених цим
договором ПП «Прилукихімснаб-2012»
(Постачальник) зобов'язується
поставити покупцеві автомобільні
товари (далі - Товар) згідно асортименту
вказаному у видаткових накладних, а TOB
«Укршинторг» (Покупець) зобов'язується
придбати замовлений Товар і оплатити
його вартість відповідно до умов
даного договору.

На підтвердження здійснення
господарських операцій за даним
договором поставки, позивачем надано
копії видаткових накладних № 67 від
01.03.2011 року, № 68 від 01.03.2011 року, № 131 від
01.03.2011 року, № 73 від 03.03.2011, № 79 від 07.03.2011
року, № 80 від 07.03.2011 року, від 85 від 10.03.2011
року, № 86 від 10.03.2011 року, № 132 від 15.03.2011
року, № 109 від 23.03.2011 року (том 1 а.с. 227-236),
податкових накладних № 67 від 01.03.2011
року, № 68 від 01.03.2011 року, № 131 від 01.03.2011
року, № 73 від 03.03.2011 року, № 79 від 07.03.2011
року,№ 80 від 07.03.2011 року, № 85 від 10.03.2011
року, № 86 від 10.03.2011 року, № 132 від 15.03.2011
року, № 109 від 23.03.2011 року (том 1 а.с. 237-246),
банківської виписки (том. 1 а.с. 247),
платіжного доручення № 1682 від 20.05.2011
року (том 1 а.с. 248), витягу з книги обліку
довіреностей (том 1 а.с. 249),
оборотно-сальдової відомості (том 1 а.с.
250).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що з метою оптимізації господарських
процесів підприємства, збільшення
потенційних покупців та донесення до
інших суб'єктів господарювання
інформації продукції, яку реалізовує
підприємство, а також з метою збору на
території України інформації про ринок
попиту і пропозицій по вантажним
шинами, позивач звернувся до TOB
«Орбітрейд» щодо отримання рекламних
та маркетингових послуг.

Так, між позивачем та ТОВ «Орбітрейд»
28.11.2011 укладено договір № 28/11-3, згідно
умов якого TOB «Орбітрейд» зобов'язалося
виконати роботи по збору, обробці та
аналізу маркетингової інформації, а
також надання рекламних послуг (том 2
а.с. 1-4).

На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій за
даним договором, позивачем надано
копії актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 4081, 4080 (том 2 а.с. 10-11)
податкових накладних № 4080 від 31.12.2011
року, № 4081 від 31.12.2011 року (том 2 а.с. 12-13),
актів реалізації товарів (том 2 а.с. 16-21),
звіту ТОВ «Орбітрейд» (том а.с. 22-86),
висновку експертного дослідження №
9828/12-32 від 16.10.2012 року (том 2 а.с. 87-97).

Тобто, позивачем надано до суду як
первинні бухгалтерські документи, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій щодо придбання
товарів (послуг) у контрагентів, так і
докази про здійснення оплати за
поставлений товар (отримані послуги).

На думку колегії суду, суд першої
інстанції обґрунтовано прийняв до
уваги зазначені вище первинні
документи, якими підтверджується
реальне здійснення господарської
діяльності за усною домовленістю
укладеною між позивачем та його
контрагентами, оскільки останні
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та відповідно до
ст. 9 зазначеного закону є підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій та фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, були внесені до нього,
вважаються достовірними і можуть бути
використані у спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до цього реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні, за винятком
випадків, коди вона знала або могла
знати про те, що такі відомості є
недостовірними.

Судом першої інстанції встановлено, що
момент укладання усної домовленості
контрагенти позивача у відповідності
до вимог чинного законодавства були
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, перебували на
податковому обліку в органах
податкової служби, як платники податку
на додану вартість, що не
заперечувалось податковим органом..

Колегія суддів звертає увагу, що
постановою Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Київській області
від 29.05.2014 року було закрито
кримінальне провадження щодо
службових осіб позивача, у зв'язку з
відсутністю в їх діяннях складу
кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів враховує, що в
Рішеннях Європейського суду з прав
людини у справах «Інтерсплав проти
України» (2007 рік, заява № 803/02). «Булвес»
АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03)
і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії»
(2010 рік. заява № 6689/03) визначено, що
платника податку не може бути
позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати. Якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкту, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (рішення Європейського Суду з
прав людини від 09.01.2007 у справі
"Інтерсплав проти України").

При цьому, колегія суддів не
погоджується з доводами апелянта про
обов'язковість наявності
товарно-транспортної накладної,
подорожніх листів чи транспортних
накладних, оскільки відповідно до
законодавства України наявність
товарно-транспортної накладної є
обов'язковою для водія юридичної особи
або фізичної особи-підприємця, що
здійснює вантажні перевезення на
договірних умовах. У випадку якщо
юридична особа здійснює вантажні
перевезення для власних потреб,
обов'язкова наявність
товарно-транспортної накладної не
вимагається, а достатньо наявності
видаткової накладної або іншого
документу, що підтверджує право
власності на вантаж.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що в ході розгляду справи підтверджено
реальність здійснення господарської
операцій позивача з контрагентами, суд
першої інстанції дійшов до
обгрунтованого висновку, що вимоги
позивача про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень від № та №
від 27.01.2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 15 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 2 липня
2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.