Справа № 805/7183/14
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/7183/14

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р. Справа № 805/7183/14

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Донецького дочірнього підприємства «Градо-сервіс»

ВАТ «Облпаливо»

до Територіального управління державної судової адміністрації в

Донецькій області

Головного управління Державної казначейської служби України у

Донецькій області

Відповідно до умов пп. 16.5.2 п. 16 документації конкурсних торгів, затвердженої відповідачем 1, останній повинен був повернути суму тендерного забезпечення протягом трьох банківських днів з дня настанні підстав для повернення забезпечення, а саме: укладанні договора з переможцем конкурсу. Договір з переможцем був укладений 09 серпня 2013 року, тобто, відповідач 1 був зобов’язаний повернути позивачу суму тендерного забезпечення не пізніше 12 серпня 2013 року.

На численні звернення позивача стосовно повернення суми тендерного забезпечення відповідач 1 посилався на невиконання відповідачем 2 платіжного доручення № 1244 від 12 серпня 2013 року.

Відповідач 2 на звернення позивача посилався на відсутність фінансового ресурса на єдиному казначейському рахунку. Однак, позивач зазначає, що кошти, розташовані на депозитному рахунку відповідача 1, відкритому у відповідача 2 є виключно власністю Донецького дочірнього підприємства «Градо-сервіс» ВАТ «Облпаливо» та не мають відношення до фінансового ресурсу державних коштів на єдиному казначейському рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

Не перерахування власних коштів підприємства відповідачами у передбачені законодавством строки порушують право позивача на вільне розпорядження ними.

Через канцелярію суду представником позивача надано клопотання від 08 липня 2014 року про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач 1 у судове засідання не з’явився, через канцелярію суду надав письмові заперечення від 27 червня 2014 року, в яких зазначив, що на виконання вимог пп. 16.5.2 п. 16 документації конкурсних торгів направив на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області платіжне доручення № 1244 від 12 серпня 2013 року. Отже, відповідач 1 зауважив, що повністю виконав свої зобов’язання перед позивачем, тому питання невиплати вказаної грошової суми відноситься безпосередньо до компетенції Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, над яким Територіальне управління державної судової адміністрації в Донецькій області не має контрольних функцій, а тому не є належним відповідачем у справі.

З зазначених підстав відповідач 1 просив відмовити у позовних вимогах до нього.

Відповідач 2 у судове засідання також не з’явився, через канцелярію суду надав письмові заперечення від 01 липня 2014 року, в яких зазначив, що відповідно до Бюджетного кодексу України, Положення про єдиний бюджетний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002р. № 122 для прийняття місцевих бюджетів, фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів відкрито єдиний казначейський рахунок – основний рахунок держави, який обслуговується органами Державної казначейської служби через систему електронних платежів Національного банку України та регламентується державним законодавством.

Органи Державної казначейської служби здійснюють платежі на підставі платіжних доручень відповідно до п. 2.5 Положення про єдиний бюджетний казначейський рахунок шляхом встановлення ліміту технічного рахунку, ліміту початкових оборотів у системі електронних платежів та підкріплень субрахунків єдиного казначейського рахунку з урахуванням дотримання необхідного рівня платоспроможності, який визначається Державною казначейською службою України.

Враховуючи необхідність опрацювання значної кількості первинних та розрахункових документів, як зазначає відповідач 2, з метою уникнення соціальної напруги, органи Державної казначейської служби України забезпечують насамперед виконання захищених статей видатків бюджету, а саме: виплату заробітної плати, стипендії, оплату комунальних послуг та енергоносіїв, продуктів харчування, медикаментів тощо, перелік яких визначено частиною 2 статті 55 Бюджетного кодексу України.

На підставі наведеного, відповідач 2 просив відмовити у позовних вимогах.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про здійснення державних закупівель» встановлено правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади з метою створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до приписів частини 1 статті 12 цього Закону закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур:

відкриті торги;

двоступеневі торги;

запит цінових пропозицій;

попередня кваліфікація учасників;

переговорна процедура закупівлі.

Донецьке дочірнє підприємство «Градо-сервіс» ВАТ «Облпаливо» приймало участь у процедурі конкурсних торгів на закупівлю вугілля кам’яного, що проводив відповідач 1 18 липня 2013 року о 10-00 годіні, про що свідчить протокол розкриття пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій) (а.с. 29-31).

Згідно з частиною 1 статті 24 зазначеного вище Закону Замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в документації конкурсних торгів вимоги щодо надання забезпечення пропозиції конкурсних торгів.

У разі якщо надання забезпечення пропозиції конкурсних торгів вимагається замовником, в документації конкурсних торгів повинні бути зазначені умови його надання, зокрема вид, розмір, строк дії та застереження щодо випадків, коли забезпечення пропозиції конкурсних торгів не повертається учаснику. У такому разі учасник під час подання пропозиції конкурсних торгів одночасно надає забезпечення пропозиції конкурсних торгів.

Розмір забезпечення пропозиції конкурсних торгів у грошовому виразі не може перевищувати 0,5 відсотка очікуваної вартості закупівлі у разі проведення торгів на закупівлю робіт та 3 відсотки - у разі проведення торгів на закупівлю товарів чи послуг на умовах, визначених документацією конкурсних торгів

Листом від 23 липня 2013 року № 2348-13 відповідач 1 повідомив позивача про відхилення пропозиції конкурсних торгів через відсутність документів, що підтверджують відповідність учасника встановленим кваліфікаційним критеріям (а.с.32-33).

За приписами частин 4-5 статті 24 Закону України «Про здійснення державних закупівель» замовник повинен повернути забезпечення пропозиції конкурсних торгів учаснику протягом трьох банківських днів з дня настання підстави для повернення забезпечення пропозиції конкурсних торгів у разі:

закінчення строку дії забезпечення пропозиції конкурсних торгів, зазначеного в документації конкурсних торгів;

укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем конкурсних торгів;

відкликання пропозиції конкурсних торгів до закінчення строку її подання;

закінчення процедури закупівлі у разі неукладення договору про закупівлю з жодним з учасників, що подали пропозиції конкурсних торгів.

Кошти, що надійшли як забезпечення пропозиції конкурсних торгів (у разі, якщо вони не повертаються учаснику), підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а у разі здійснення закупівлі юридичними особами (їх об’єднаннями) не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок таких юридичних осіб (їх об’єднань).

Як зазначають позивач та відповідач 1, відповідно до умов пп. 16.5.2 п. 16 документації конкурсних торгів, затвердженої Територіальним управлінням державної судової адміністрації в Донецькій області, останнє повиннно було повернути суму тендерного забезпечення протягом трьох банківських днів з дня настанні підстав для повернення забезпечення.

Листом від 04 квітня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області з вимогою негайного виконання платіжного доручення відповідача 1 від 12 серпня 2013 року № 1244 (а.с.9).

Указом Президента України від 13 квітня 2013 року № 460/2011 затверджено Положення про Державну казначейську службу України.

Згідно з пунктами 1-3 цього Положення Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр).

Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Казначейство України у своїй діяльност керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України (далі - Мінфін України), іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України і Міністра.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів.

Як зазначає відповідач 2, згідно зі статтею 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Слід зазначити, що кошти позивача, сплачені ним як тендерне забезпечення пропозиції конкурсних торгів на депозитний рахунок відповідача 1, відкритий в органах Казначейства України не є бюджетними коштами, а є власністю позивача.

Наказом Державного Казначейства України від 26 червня 2002 року № 122 затверджено Положення про єдиний казначейський рахунок.

Це Положення регламентує функціонування єдиного казначейського рахунку - основного рахунку держави для проведення фінансових операцій та ефективного управління коштами державного та місцевих бюджетів через систему електронних платежів Національного банку України.

Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України (далі - СЕП).

Відповідно до п. 2.4 Положення про єдиний казначейський рахунок з метою ведення бухгалтерського обліку операцій по виконанню державного та місцевих бюджетів, а також інших операцій з коштами клієнтів, передбачених законодавством, в органах Державного казначейства України відкрито, зокрема, рахунки інших клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів, але відповідно до вимог законодавства обслуговуються органами Державного казначейства України.

Отже, посилання відповідача 2 на статтю 43 Бюджетного кодексу України стосовно виконання ним державного ті місцевих бюджетів у спірних правовідносинах є необґрунтованим, оскільки кошти, сплачені позивачем на депозитний рахунок відповідача 1 як тендерне забезпечення конкурсних торгів не мають відношення до бюджетних коштів, а є власністю підприємства.

Посилання Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на необхідність опрацювання значної кількості первинних та розрахункових документів суд також не бере до уваги, оскільки позивач 2 порушує право підприємства на вільне використання власних грошових коштів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Донецького дочірнього підприємства «Градо-сервіс» ВАТ «Облпаливо» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 23, 94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Державного бюджету України на користь Донецького дочірнього підприємства «Градо-сервіс» ВАТ «Облпаливо» здійснені ним документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 08 липня 2014 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Голубова Л.Б.