Справа № 825/1997/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2014 року
Чернігів Справа № 825/1997/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Єгунової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
голови Менського районного суду
Чернігівської області про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Голови
Менського районного суду
Чернігівської області, в якому просить
визнати відмову відповідача у наданні
інформації щодо набрання законної сили
запитуваних судових рішень, відкритих
для загального доступу, про що
повідомлено позивача листом Менського
районного суду Чернігівської області
від 12.03.2014 № 2792/1425/14 вих, протиправною;
зобов'язати відповідача надати
позивачу інформацію за його
інформаційним запитом від 06.03.2014
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_1 звернувся до голови Менського
районного суду Чернігівської області з
інформаційним запитом про набрання
законної сили рішення суду, проте
позивачу було відмовлено в наданні
такої інформації з огляду на
відсутність правових підстав. Вважає
таку відмову протиправною з огляду на
те, що інформація щодо набрання
законної сили судових рішень відкрита
для загального доступу.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений завчасно та належним
чином, надіслав на адресу суду заяву
від 03.07.2014 в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений завчасно
та належним чином, надав суду письмові
заперечення на адміністративний позов,
в яких просив розглянути справу без
його участі та відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що ОСОБА_1 не був стороною
кримінального провадження, а
кримінальним процесуальним
законодавством України не передбачено
право осіб, які не брали участь у
розгляді справ, щодо конкретних осіб,
на отримання будь-якої інформації, яка
міститься в матеріалах справи та
стосується прав та інтересів тільки
учасників судового провадження, а
вимоги Закону України «Про доступ до
публічної інформації» не поширюється
на відносини у сфері звернень громадян,
які регулюються спеціальним законом.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

06.03.2014 ОСОБА_1 звернувся до голови
Менського районного суду
Чернігівської області з листом, в якому
просив надати інформацію у порядку,
встановленому Законом України «Про
доступ до публічної інформації», а
саме: чи набрали законної сили
постанови Менського районного суду
Чернігівської області від 21.02.2012 по
справах за № 2512/336/2012 та № 2512/337/2012; якщо
вищезазначені судові рішення не
набрали законної сили, вказати
відповідні судові рішення судів вищих
інстанцій, якими внесено зміни або
скасовано вищезазначені судові
рішення, зокрема зазначити відповідні
реєстраційні номери судових рішень
судів вищих інстанцій в ЄДРСР, якщо
відома така інформація (а.с. 5).

Вказаний лист було отримано
відповідачем 11.03.2014, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, що наявне в матеріалах
справи (а.с. 7).

12.03.2014 позивачу листом № 2792/1425/14вих було
надано відповідь, в якій відмовлено в
наданні запитуваної інформації та
зазначено, що відповідно до Закону
України «Про доступ до судових рішень»
особи, які не брали участі в справі,
мають право знайомитися з судовим
рішенням, якщо воно безпосередньо
стосується їхніх прав, свобод,
інтересів чи обов'язків в порядку
передбаченому Законом, зокрема, для
доступу до судових рішень судів
загальної юрисдикції ведеться Єдиний
державний реєстр судових рішень. Крім
того, було зазначено, що кримінальним
процесуальним законодавством України
не передбачено право осіб, які не брали
участі в розгляді справ, на отримання
будь-якої іншої інформації, яка
міститься в матеріалах даних справ, та
стосується прав та інтересів тільки
учасників судового провадження (а.с. 8).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Закон України «Про доступ до публічної
інформації» визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 2 Закон України
«Про доступ до публічної інформації»,
метою цього Закону є забезпечення
прозорості та відкритості суб'єктів
владних повноважень і створення
механізмів реалізації права кожного на
доступ до публічної інформації. Цей
Закон не поширюється на відносини щодо
отримання інформації суб'єктами
владних повноважень при здійсненні
ними своїх функцій, а також на
відносини у сфері звернень громадян,
які регулюються спеціальним законом.

В свою чергу, Закон України «Про
звернення громадян» регулює питання
практичної реалізації громадянами
України наданого їм Конституцією
України права вносити в органи
державної влади, об'єднання громадян
відповідно до їх статуту пропозиції
про поліпшення їх діяльності,
викривати недоліки в роботі,
оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів. Закон
забезпечує громадянам України
можливості для участі в управлінні
державними і громадськими справами,
для впливу на поліпшення роботи
органів державної влади і місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, для відстоювання своїх прав
і законних інтересів та відновлення їх
у разі порушення.

Згідно вказаного закону, громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення (стаття 1
Закону України «Про звернення
громадян»).

В силу пункту 9.1 розділу 9 Інструкція з
діловодства у місцевих загальних
судах, апеляційних судах областей,
апеляційних судах міст Києва та
Севастополя, апеляційному суді
Автономної Республіки Крим та вищому
спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
17.12.2013 № 173, звернення громадян, що не
підлягають розгляду відповідно до
процесуального законодавства України,
розглядаються в порядку, визначеному
Законом України "Про звернення
громадян".

Згідно частини шостої статті 376
Кримінального процесуального кодексу
України, учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку чи ухвали суду. Копія вироку
негайно після його проголошення
вручається обвинуваченому,
представнику юридичної особи, щодо
якої здійснюється провадження, та
прокурору.

З письмових пояснень відповідача судом
було встановлено, що ОСОБА_1 не був
стороною кримінального провадження у
справах, в яких просив надати
інформацію щодо набрання рішень суду
законної сили.

Так, чинним кримінальним процесуальним
кодексом України не передбачено право
осіб, які не брали участі в розгляді
справ щодо конкретних осіб, на
отримання будь-якої інформації, яка
міститься в матеріалах справи, та
стосується прав та інтересів учасників
судового провадження, у тому числі щодо
інформації про набрання законної сили
судовим рішенням.

Одночасно, порядок доступу до судових
рішень з метою забезпечення
відкритості діяльності судів
загальної юрисдикції, прогнозованості
судових рішень та сприяння однаковому
застосуванню законодавства визначає
Закон України «Про доступ до судових
рішень».

Згідно вказаного закону, кожен має
право на доступ до судових рішень у
порядку, визначеному цим Законом. Це
право забезпечується офіційним
оприлюдненням судових рішень на
офіційному веб-порталі судової влади
України в порядку, встановленому цим
Законом. Особам, які беруть (брали)
участь у справі, забезпечується доступ
до судових рішень у їхній справі в
порядку, встановленому процесуальним
законом. Особи, які не беруть (не брали)
участі у справі, мають право
ознайомитися з судовим рішенням у
повному обсязі, якщо воно
безпосередньо стосується їхніх прав,
свобод, інтересів чи обов'язків, у
порядку, передбаченому цим Законом
(стаття 2 Закону України «Про доступ до
судових рішень»).

В силу частини першої статті 3 Закону
України «Про доступ до судових рішень»,
для доступу до судових рішень судів
загальної юрисдикції Державна судова
адміністрація України забезпечує
ведення Єдиного державного реєстру
судових рішень.

Частинами першою та другою статті 9
Закону України «Про доступ до судових
рішень» встановлено, що особа, яка не
бере (не брала) участі у справі, якщо
судове рішення безпосередньо
стосується її прав, свобод, інтересів
чи обов'язків, може звернутися до
апарату відповідного суду з письмовою
заявою про: 1) надання можливості
ознайомитися із судовим рішенням; 2)
надання можливості виготовити в
приміщенні суду копії судового рішення
за допомогою власних технічних
засобів; 3) виготовлення копії судового
рішення апаратом суду. У заяві особа
повинна обґрунтувати, чому вона вважає,
що судове рішення безпосередньо
стосується її прав, свобод, інтересів
чи обов'язків.

Проте, частиною сьомою сказаної статті
передбачено, що у наданні доступу до
судового рішення належить відмовити,
якщо: 1) до суду звернулася особа, яка не
має процесуальної дієздатності, або
особа від імені заінтересованої особи
за відсутності відповідних
повноважень; 2) матеріали справи
передані до іншого суду чи на
зберігання до державної архівної
установи; 3) судове рішення
безпосередньо не стосується прав,
свобод, інтересів чи обов'язків цієї
особи.

Позивачем у своєму зверненні від 06.03.2014
не було обґрунтовано, чому він вважає,
що судове рішення безпосередньо
стосується його прав, свобод, інтересів
чи обов'язків.

За таких обставин, враховуючи те, що
забезпечення доступу до судових рішень
особам, прав, свобод, інтересів чи
обов'язків яких не стосується таке
рішення, здійснюється шляхом веденням
Єдиного державного реєстру судових
рішень, а також те, що позивач не був
стороною провадження, в яких винесено
судові рішення, суд вважає, що позовні
вимоги про визнання відмови
відповідача у наданні інформації щодо
набрання законної сили запитуваних
судових рішень, відкритих для
загального доступу, про що повідомлено
позивача листом Менського районного
суду Чернігівської області від 12.03.2014 №
2792/1425/14 вих, протиправною; зобов'язання
відповідача надати позивачу
інформацію за його інформаційним
запитом від 06.03.2014 відповідно до вимог
чинного законодавства задоволе6нню не
підлягають.

Частиною першою статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити в повному
обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот