Справа № К/9991/7535/12-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/7535/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого -Мойсюка М.І.,

суддів:Іваненко Я.Л.,Тракало В.В.,

при секретарі - Буденку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області, третя особа - Південна
залізниця про визнання рішення
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії, за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області на постанову Тростянецького
районного суду Сумської області від 12
березня 2011 року і постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 8 грудня 2011
року,-

у с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що з 21 липня 1977 року працював в
Південній залізниці на посадах
слюсаря, оглядача та старшого оглядача
та на займаних посадах в його
функціональні обов'язки входило
технічне обслуговування вагонів.
Відповідно до пункту «а» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» ці посади дають право на
пенсію за вислугу років згідно Списку
професій і посад робітників
локомотивних бригад і окремих
категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах, і користуються правом
на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №583 від 12 жовтня 1992
року.

З досягненням п'ятдесяти п'ятирічного
віку він звернувся до відповідача із
заявою про призначення пенсії за
вислугу років та подав відповідні
документи, у призначенні якої останній
відмовив.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії
за вислугу років такою, що не
відповідає вимогам закону і порушує
його права, ОСОБА_4 просив про
задоволення позову.

Постановою Тростянецького районного
суду Сумської області від 12 березня
2011 року позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 8 грудня
2011 року постанову суду першої
інстанції, у частині зобов'язань,
скасовано, ухвалено нову постанову,
якою зобов'язано відповідача
розглянути заяву позивача про
призначення пенсії.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та відмовити у
позові.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Задовольняючи позов суд першої і
апеляційної інстанцій на підставі
наявних у справі даних встановили і
правильно виходили з того, що позивачу
належить право на пенсію за вислугу
років.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з 21 вересня 1977 року працював у
вагонному депо Люботин Південної
залізниці слюсарем по ремонту рухомого
складу магістральних залізниць, 25
березня 1980 року переведений оглядачем
вагонів магістральних залізниць.

В період з 22 січня 1986 року по 15 лютого 2000
року ОСОБА_4 працював старшим оглядачем
вагонів на Південній залізниці.

Згідно витягу трудової книжки і
довідки, уточнюючої особливий характер
та умови праці 1 липня 1992 року професія
старший оглядач перейменована на
старшого оглядача-ремонтника вагонів.

З матеріалів справи також вбачається,
що 8 жовтня 2010 року позивач з
досягненням необхідного віку
звернувся до відповідача із заявою про
призначення пенсії за вислугу років, у
призначенні якої останній рішенням від
1 грудня 2010 року відмовив.

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років встановлюються окремим
категоріям громадян, зайнятих на
роботах, виконання яких призводить до
втрати професійної працездатності або
придатності до настання віку, що дає
право на пенсію за віком.

За приписами пункту «а» статті 55 цього
Закону право на пенсію за вислугу років
мають робітники локомотивних бригад і
окремі категорії працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та
метрополітенах, - за списками професій
і посад, що затверджуються в порядку,
який визначається Кабінетом Міністрів
України чоловіки - після досягнення 55
років і при загальному стажі роботи не
менше 25 - років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до Списку професій і посад
робітників локомотивних бригад і
окремих категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку
руху на залізничному транспорті та в
метрополітенах, і користуються правом
на пенсію за вислугу років,
затвердженого Постановою КМУ № 583 від
12.10.1992 р., до зазначеного списку входять:
оглядачі вагонів магістральних
залізниць, зайняті на пунктах
технічного (технічного і комерційного)
обслуговування вагонів станцій
позакласних, 1 та 2 класу;
оглядачі-ремонтники вагонів
магістральних залізниць, зайняті на
пунктах технічного (технічного і
комерційного) обслуговування вагонів
станцій позакласних, та 2 класу; слюсарі
по ремонту рухомого складу
магістральних залізниць, зайняті на
пунктах технічного (технічного і
комерційного) обслуговування вагонів
станцій позакласних, та 2 класу.

Суди дійшли правильного висновку і
такий узгоджуються із роз'ясненнями
Міністерства соціального забезпечення
України № 25 від 18 листопада 1992 року
«Про деякі питання призначення пенсій
на пільгових умовах та пенсій за
вислугу років» відповідно до статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що право на пенсію за
вислугу років мають зазначені в ній
категорії працівників згідно із
затвердженими Кабінетом Міністрів
України переліками і списками, якщо в
такі включені професії та посади під
загальною назвою, то правом на пенсію
за вислугу років користуються
працівники всіх найменувань по цих
професіях та посадах, тобто старші,
головні, провідні, а також помічники.

Суди встановили, що ОСОБА_4 має стаж
роботи на Південній залізниці,
передбачений Списком професій і посад
робітників локомотивних бригад і
окремих категорій працівників, які
безпосередньо здійснюють організацію
перевезень і забезпечують безпеку руху
на залізничному транспорті та в
метрополітенах, і користуються правом
на пенсію за вислугу років в якості:
слюсаря з ремонту рухомого складу з 21
вересня 1977 року по 24 березня 1980 року,
оглядача вагонів - 25 березня 1980 року по
21 січня 1986 року, старшого оглядача
вагонів - 22 січня 1986 року по 30 червня 1992
року, старшого оглядача-ремонтника
вагонів - 1 липня 1992 року по 15 лютого 2000
року, що становить більше 22 років, з них
більше 14 років на посадах старшого
оглядача та старшого
оглядача-ремонтника вагонів.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов правильного висновку, що
відмова у призначенні позивачу пенсії
за вислугою років не відповідає
дійсним обставинам та вимогам закону, а
відтак зобов'язав суб'єкта владних
повноважень розглянути відповідну
заяву.

Рішення судів відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги його висновків не спростовують,
такі ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судового
рішення колегія суддів не вбачає.

За приписами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тростянецькому районі Сумської
області залишити без задоволення, а
постанову Тростянецького районного
суду Сумської області від 12 березня
2011 року і постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 8 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: М.І. Мойсюк

Судді: Я.Л. Іваненко

В.В. Тракало