Справа № 805/6828/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
справа №805/6828/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією у складі
суддів:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України

в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки

Донецької
області

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 26 червня 2014
року

по адміністративній справі
№805/6828/14 (суддя Тарасенко І.М.)

за позовом Управління
Пенсійного фонду України

в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки

Донецької
області

до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування від нещасних випадків на
виробництві

та
професійних захворювань України в

Червоногвардійському районі м.
Макіївки

Донецької
області

про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
пенсій

за період з
січня 2014 року по березень 2014 року у

розмірі 31671
грн. 86 коп.

ВСТАНОВИВ
:

У червні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Червоногвардійському
районі м. Макіївки Донецької області
(надалі Управління, позивач) звернулось
з адміністративним позовом про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області (надалі
Відділення, відповідач) заборгованості
по відшкодуванню пенсій за період з
січня 2014 року по березень 2014 року у
розмірі 31671 грн. 86 коп. (арк. справи 2-4).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено з мотивів
безпідставності заявлених позовних
вимог вмотивованих відсутністю факту
знаходження на утриманні годувальника
непрацездатної особи та наявною
приюдицією, а саме обставин
встановлених в судовому рішенні в
адміністративній справі, між тими ж
сторонами з ти же підстав, стосовно
цієї ж особи ( арк. справи 87-91).

Управління з посиланням на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права в апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, з посиланням
на статтю 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV) та пункт 5
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України від
4 березня 2003 року № 5-4/4 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697 (далі Порядок № 5-4/4) (арк. справи
93-97).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи відповідачем не
визнані за січень-березень 2014 року та
не відшкодовані органу Пенсійного
фонду витрати у розмірі 31671 грн. 86 коп.
на виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійних
захворювань та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника вказаним у позові
громадянам, які отримують зазначені
види пенсій.

Обставини щодо родинних стосунків,
отримання пенсій у зв'язку з втратою
годувальника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55,
ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59,
ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63,
ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67,
ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_3,
ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74,
ОСОБА_75, факт нещасних випадків які
призвели до їх смерті, призначення
пенсії на випадок втрати годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, підтверджені належними
доказами в розумінні частини першої
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Спірним питанням у даній справі є
доведеність обставини наявності або
відсутності страхового випадку в
розумінні Закону № 1105-XIV, як
обов'язкової умови виплати Відділенням
Управлінню (або за його рахунок, шляхом
відшкодування) сум пенсії на випадок
втрати годувальника.

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 5 листопада
1991 року № 1788-XII (надалі Закон № 1788-XII)
пенсійне забезпечення громадян
здійснюється органами Пенсійного
Фонду України, статтею 81 якого
встановлено, що призначення та виплата
пенсій здійснюється органами Фонду.

Законом № 1105-XIV встановлений обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до статті 24 цього Закону,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню.

Зазначений Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону).

Частиною першою статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон №
1058-IV) визначено, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу.

За приписами статті 33 Закону № 1105-XIV, у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є: 1) діти, які
не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років,
які не працюють, або старші за цей вік,
але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право. Право на одержання
страхових виплат у разі смерті
потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків померлого
чи інший член сім'ї, якщо він не працює
та доглядає дітей, братів, сестер або
онуків потерпілого, які не досягли
8-річного віку.

Аналізуючи зазначені норми колегія
суддів дійшла висновку, що
законодавець ставить відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в залежність від
знаходження цих осіб на утриманні
годувальника на день смерті
потерпілого.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують знаходження
вказаних осіб на утриманні
годувальника, їх непрацездатність чи
інвалідність на день смерті
потерпілого.

Судом першої інстанції встановлено та
не спростовано доводами апеляційної
скарги, відсутність доказів
встановлення причинного зв'язку смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я відносно
ОСОБА_76, ОСОБА_3 та ОСОБА_77, що є
обов'язковим виходячи з приписів
вказаних вище норм.

Стосовно призначення пенсії ОСОБА_78
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
Фонд у даному випадку не повинен
здійснювати відшкодування виплат,
оскільки годувальник загинув
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, де є винними треті особи, що
підтверджується актом за формою Н-1,
який знаходиться в пенсійній справі
даної особи та відповідно до частини
першої статті 1191 Цивільного кодексу
України особа, яка відшкодовувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування. Проте, Відділення
виконавчої дирекції Фонду у даному
випадку не є особою, відповідальною за
шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, оскільки на відділення
лише покладається обов'язок своєчасно
та в повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну з вини роботодавця.

Суд апеляційної інстанції вважає
правомірним висновок суду про
відсутність підстав для відшкодування
витрат на поховання ОСОБА_79, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази, що
зазначена особа померла внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.

Зазначене обумовлює безпідставність
заявлених до стягнення витрат.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції про наявність
обставин, які не потребують
доказування встановлених постановою
суду першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанцій в
адміністративній справі № 805/1047/14 та №
805/9296/13-а долученими до матеріалів
справи якими між тими ж сторонами, з тих
же підстав, стосовно відшкодування
пенсії виплаченій ОСОБА_78, встановлено
відсутність обставин які обумовлюють
обов'язок відшкодування сплаченої
пенсії, як страхової виплати в
розумінні Закону № 1105-XIV.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку що судом
першої інстанції повно з'ясовані судом
обставини справи, що мають значення для
справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 24, 71, 73, 160, 184, 195, 197, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року у справі № 805/6828/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 червня 2014
року у справі № 805/6828/14 - залишити без
змін.

Ухвала постановлена та підписана 14
липня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко