Справа № 826/6201/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6201/13-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Зайця В.С., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Міністерства екології та природних ресурсів України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року у справі 826/6201/13-а за позовом Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Міністерства екології та природних ресурсів України, третя особа – Державне агентство екологічних інвестицій про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій, –

в с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року Міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина», звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, як координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї з: впровадження кліматоохоронної політики зі зниження викидів парникових газів в Україні; виконання міжнародно-правових зобов'язань згідно п.п. "b", "c", "d", "e", " f", "g", "i" п.1 п.п. "а" ст. 4, ст. 6 Рамкової конвенції ООН зі зміни клімату; виконання міжнародно-правових зобов'язань згідно п. 1 п.п. "i", "ii", "iii","iv", "vi","vii" ст. 2 Кіотського протоколу; виконання аб. 3 п. 2, аб. 4 п. 3, аб. 3, 4 п. 5, п. 7, п. 9 Національного плану заходів з реалізації положень Кіотського протоколу, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.08.05 р. №346-р; виконання пп. 2 п. 3 рішення Ради Національної безпеки та оборони України, затвердженого Указом Президента України від 20.07.07 р. №658/2007; виконання Указу Президента України від 12.09.05 р. №1239/2005 щодо призначення Мінприроди координатором заходів, спрямованих на реалізацію положень Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї; зобов'язання вжити заходів для виконання пп. 3, 5, 6 ч. 1, пп. 3 ч. 4, пп.2, 3 ч. 5, пп. 1, 4 ч. 11, ч. 13, 14, 15, 16 Національного плану заходів (в редакції зі змінами від 20.06.13 р.).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони навколишнього природного середовища України як координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї з виконання пп. 2 п. 3 рішення Ради Національної безпеки та оборони України, затвердженого Указом Президента України від 20.07.07 р. №658/2007. Зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів України вжити заходів для виконання пп. 3, 5, 6 ч. 1, пп. 3 ч. 4, пп.2, 3 ч. 5, пп. 1, 4 ч. 11, ч. 13, 14, 15, 16 Національного плану заходів з реалізації положень Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.08.05 р. №346-р. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Міністерство екології та природних ресурсів України звернулося з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованості застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до її задоволення, з огляду на наступне.

Як свідчать обставини справи та вірно встановлено судами, 11.05.1992 р. Україна підписала Рамкову конвенцію ООН про зміну клімату та ратифікувала її Законом України "Про ратифікацію Рамкової конвенції ООН про зміну клімату" від 29.10.96 р.

Згідно з ст. 6 Рамкової конвенції ООН про зміну клімату усі Сторони, враховуючи свою спільну, але диференційовану відповідальність і свої конкретні національні і регіональні пріоритети, цілі і умови розвитку:

b) формулюють, здійснюють, публікують і регулярно поновлюють національні і, у відповідних випадках, регіональні програми, які містять у собі заходи з пом'якшення наслідків зміни клімату шляхом вирішення проблеми антропогенних викидів із джерел і абсорбції поглиначами усіх парникових газів, які не регулюються Монреальським протоколом, і заходи зі сприяння адекватній адаптації до зміни клімату;

c) сприяють і співпрацюють у розробці, застосуванні і розповсюдженні, включаючи передачу технологій, методів і процесів, які дають можливість обмежити, знизити або припинити антропогенні викиди парникових газів, що не регулюються Монреальським протоколом, в усіх відповідних секторах, включаючи енергетику, транспорт, промисловість, сільське господарство, лісове господарство і вилучення відходів;

d) сприяють раціональному використанню поглиначів і накопичувачів усіх парникових газів, які не регулюються Монреальським протоколом, включаючи біомасу, ліси, океани та інші наземні, прибережні і морські екосистеми, а також у відповідних випадках сприяють їх охороні і підвищенню якості і співпрацюють у цьому напрямі;

e) співпрацюють у прийнятті підготовчих заходів з метою адаптації до наслідків зміни клімату; розробляють і розвивають відповідні комплексні плани по веденню господарства у прибережній зоні, водних ресурсах і сільському господарству, і по охороні та відновленню районів, особливо в Африці, що потерпілі від посух, опустелювання, а також повеней;

f) за можливістю враховують пов'язані із зміною клімату міркування при проведенні своєї відповідної соціальної, економічної і екологічної політики і застосуванні заходів і використовують відповідні методи, наприклад оцінки наслідків, складені і визначені на національному рівні, з метою зменшити до мінімуму негативні для економіки, здоров'я суспільства і якості оточуючого середовища наслідки здійснення проектів чи заходів, спрямованих на пом'якшення впливу зміни клімату чи пристосування до нього;

g) сприяють і співпрацюють при проведенні наукових, технологічних, технічних, соціально-економічних та інших досліджень, систематичних спостережень і створенні банків даних, пов'язаних з кліматичною системою і призначених для поглиблення знань, а також зменшення або усунення невизначеностей, які залишились, щодо причин, наслідків, масштабів і строків зміни клімату та щодо економічних і соціальних наслідків різних стратегій реагування;

i) сприяють і співпрацюють у галузі освіти, підготовки кадрів і просвіти населення в питаннях зміни клімату і підтримують найширшу участь у цьому процесі, у тому числі неурядових організацій.

Сторони, які є розвинутими країнами, та інші Сторони, включені до додатка 1, беруть на себе такі конкретні зобов'язання: кожна з цих Сторін проводить національну політику* і застосовує відповідні заходи у пом'якшенні наслідків зміни клімату шляхом обмеження своїх антропогенних викидів парникових газів і захисту та підвищення якості своїх поглиначів і накопичувачів парникових газів. Такі політика і заходи продемонструють лідерство розвинутих країн у зміні довгострокових тенденцій щодо антропогенних викидів відповідно до мети Конвенції з визнанням того факту, що повернення до кінця нинішнього десятиліття колишніх рівнів антропогенних викидів двоокису вуглецю та інших парникових газів, які не регулюються Монреальським протоколом, буде сприяти такій зміні, і, беручи до уваги відмінності вихідних точок і підходів цих Сторін в їх економічних структурах і базах ресурсів, необхідність збереження високих і стійких темпів економічного росту, наявні технології та інші конкретні обставини, а також необхідність справедливого і належного вкладу кожної з цих Сторін у глобальні зусилля з реалізації цієї мети. Ці Сторони можуть здійснювати таку політику і заходи разом з іншими Сторонами і можуть допомагати іншим Сторонам робити свій внесок у досягнення мети Конвенції і, зокрема, мети цього підпункту.

Згідно з ст. 6 Рамкової конвенції ООН про зміну клімату при виконанні своїх зобов'язань по статті 4, пункт 1і, Сторони:

а) на національному і, при необхідності, субрегіональному і регіональному рівнях та у відповідності з національними законами і нормами і своїми відповідними можливостями підтримують і полегшують:

і) розроблення і здійснення програм просвіти та інформування громадськості з проблем зміни клімату і її наслідків;

іі) доступ громадськості до інформації про зміни клімату та їх наслідки;

ііі) участь громадськості у розгляданні питань зміни клімату та їх наслідків і у розробленні відповідних заходів реагування; і

iv) підготовку наукового, технічного і управлінського персоналу.

b) на міжнародному рівні, використовуючи, де це необхідно, існуючі органи, співпрацюють і сприяють у:

і) розробленні матеріалів з метою просвіти та інформування громадськості з питань зміни клімату, її наслідків та обміну такими матеріалами;

іі) розробленні і здійсненні програм у галузі освіти та підготовки кадрів, включаючи зміцнення національних установ і обмін персоналом або його відрядження для підготовки експертів у цій галузі, особливо в інтересах країн, які розвиваються.

15.03.1999 р. Україна підписала Кіотський протокол до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та ратифікувала його Законом України "Про ратифікацію Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату" від 04.02.04 р.

16.02.05 р. Кіотський протокол набув чинності для України.

Згідно з ст. 2 Кіотського протоколу кожна зі Сторін, зазначених у Додатку I, при виконанні своїх визначених зобов'язань щодо кількісних обмежень і скорочень викидів відповідно до статті 3, з метою сприяння сталому розвитку:

a) здійснює та/або продовжує розробляти відповідно до своїх національних умов такі політику та заходи, як:

i) підвищення ефективності використання енергії у відповідних секторах національної економіки;

ii) охорона та поліпшення якості поглиначів і накопичувачів парникових газів, що не регулюються Монреальським протоколом, з урахуванням своїх зобов'язань за відповідними міжнародними природоохоронними угодами; сприяння поширенню раціональних методів ведення лісового господарства, лісонасадження та лісооновлення на стабільній основі;

iii) заохочення форм сталого та раціонального ведення сільського господарства у контексті урахування особливостей зміни клімату;

iv) проведення досліджень, розробка, сприяння широкому використанню та впровадженню нових і відновлюваних видів енергії, технологій поглинання двоокису вуглецю та передових сучасних екологічно безпечних технологій;

vi) заохочення належних реформ у відповідних галузях з метою сприяння реалізації політики та заходів обмеження або скорочення викидів парникових газів, які не регулюються Монреальським протоколом;

vii) заходи з обмеження та/або скорочення викидів парникових газів, які не регулюються Монреальським протоколом, у транспортній галузі; енергії.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.08.05 р. №346-р затверджено Національний план заходів з реалізації положень Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату.

Відповідно до Національного плану заходів (в первісній редакції):

аб. 3 п. 2 - розробити і затвердити Методичні рекомендації з підготовки та проведення інвентаризації антропогенних викидів та абсорбції парникових газів (строк виконання грудень 2005 р.);

аб. 4 п. 3 - підготувати і затвердити національний план розподілу дозволів на антропогенні викиди із джерел парникових газів (строк виконання - листопад 2006 р.);

аб. 3 п. 5 - розробити і затвердити порядок видачі дозволів на антропогенні викиди із джерел парникових газів (строк виконання - лютий 2007);

аб. 4 п. 5 - підготувати і затвердити методичні вказівки щодо проведення моніторингу та складення звітності про видачу дозволів на антропогенні викиди із джерел парникових газів (строк виконання - березень 2007);

п. 7 - розробити національний план заходів з пом'якшення наслідків зміни клімату (строк виконання - жовтень 2006 р.);

п. 9 - розробити і затвердити порядок ведення банку даних щодо екологічно безпечних технологій, обміну інформацією з питань використання технологій між Україною та Сторонами Рамкової конвенції і методів зменшення обсягу антропогенних викидів та збільшення абсорбції парникових газів, створити відповідний банк даних (строк виконання - лютий 2007 р.).

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 червня 2007 року "Про стан та проблеми імплементації Україною Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату" від 20.07.07 р. №658 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 червня 2007 року "Про стан та проблеми імплементації Україною Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату", згідно пп. 2 п. 3 якого

Міністерству охорони навколишнього природного середовища України:

у тримісячний строк разом із Державним комітетом статистики України:

вдосконалити методологічне забезпечення визначення обсягів викидів парникових газів згідно з Керівними принципами проведення національної інвентаризації антропогенних викидів парникових газів, розробленими Міжурядовою групою експертів з питань зміни клімату;

переглянути порядок взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, з метою створення максимально повного переліку підприємств, які мають джерела викидів парникових газів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.03.09 р. №272 внесено зміни до Національного плану заходів з реалізації положень Кіотського протоколу до Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.08.05 р. №346, виклавши його в редакції, що додається.

У новій редакції Плану заходів внесено зміни у деякі заходи, а також змінено нумерацію пунктів, у зв'язку з чим позивачем змінено позовні вимоги у частині та заявлено вимоги про зобов'язання вжити заходів для виконання пп. 3, 5, 6 ч. 1, пп. 3 ч. 4, пп.2, 3 ч. 5, пп. 1, 4 ч. 11, ч. 13, 14, 15, 16 Національного плану заходів.

Національним планом заходів (у новій редакції) передбачено:

пп. 3, 5, 6 ч. 1 - забезпечити удосконалення національної системи проведення оцінки обсягу антропогенних викидів та абсорбції парникових газів шляхом розроблення порядку організації та проведення моніторингу за антропогенними викидами парникових газів (строк виконання - грудень 2009); удосконалення системи методологічного та інформаційного забезпечення, що використовується для визначення обсягу викидів парникових газів у секторах економіки, з урахуванням міжнародних вимог та відображення інформації про такий обсяг за результатами державних статистичних спостережень у звітно-статистичній документації (строк виконання - грудень 2009); розроблення методики визначення обсягу абсорбції парникових газів (строк виконання (строк виконання - 2009-2010);

пп. 3 ч. 4 - створити національну систему обліку антропогенних викидів та абсорбції парникових газів шляхом підготовки і затвердження Національного плану розподілу дозволів на антропогенні викиди із джерел парникових газів (строк виконання - червень 2009);

пп. 2, 3 ч. 5 - розробити проекти нормативно-правових актів про внесення змін до відповідних актів, якими регламентується видача дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з урахуванням у них антропогенних викидів парникових газів, проекти нормативно-правових актів про внесення змін до відповідних актів, якими регламентується порядок ведення державного обліку об'єктів, що здійснюють викиди в атмосферне повітря, з урахуванням обсягу антропогенних викидів парникових газів (строк виконання - вересень 2009);

пп. 1, 4 ч. 11 - розробити Національний план заходів з пом'якшення наслідків зміни клімату (червень 2009); галузеві плани заходів з адаптації до зміни клімату (грудень 2010);

ч. 13 - визначити рівень технічного потенціалу щодо зменшення обсягу викидів парникових газів в Україні до 2020 року з метою формування її позиції після 2012 року (строк виконання - грудень 2009);

ч. 14 - розробити стратегічний прогноз зміни клімату, наслідків такої зміни для секторів економіки, а також для системи забезпечення життєдіяльності населення та екосистем (строк виконання - грудень 2009);

ч. 15 - створити банк даних про екологічно безпечні технології і методи, що застосовуються для зменшення обсягу антропогенних викидів забруднюючих речовин та парникових газів, збільшення їх абсорбції, забезпечити постійне оновлення даних такого банку та його функціонування (строк виконання вересень 2009);

ч. 16 - розробити план заходів щодо підготовки та підвищення кваліфікації фахівців органів виконавчої влади з питань імплементації Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї (строк виконання - вересень 2009).

12.09.05 р. прийнято Указ Президента України №1239/2005 "Про координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату та Кіотським протоколом до Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату" визначено Міністерство охорони навколишнього природного середовища України координатором заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату та Кіотським протоколом до Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату.

Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо виконання функцій координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату та Кіотським протоколом до Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату протиправною, Міжнародна благодійна організація "Екологія-Право-Людина" звернулася до суду за захистом своїх прав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, вірно виходив з того, що певні зобов'язання Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, як координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї окремо визначені пп. 2 п. 3 рішення Ради Національної безпеки та оборони України, введеного в дію Указом Президента України від 20.07.07 р. №658/2007.

Вказаними положеннями, за результатами аналізу стану виконання міжнародних зобов'язань та координації виконання повноважень, в тому числі, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, доручено у тримісячний строк разом із Державним комітетом статистики України:

- вдосконалити методологічне забезпечення визначення обсягів викидів парникових газів згідно з Керівними принципами проведення національної інвентаризації антропогенних викидів парникових газів, розробленими Міжурядовою групою експертів з питань зміни клімату;

- переглянути порядок взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, з метою створення максимально повного переліку підприємств, які мають джерела викидів парникових газів.

Згідно ст. 107 Конституції України та ст. 10 Закону України "Про Раду національної безпеки та оборони України" рішення Ради вводяться в дію Указами Президента України.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази виконання рішення пп. 2 п. 3 рішення Ради Національної безпеки та оборони України, введеного в дію Указом Президента України від 20.07.07 р. №658/2007.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про протиправність бездіяльності Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, як координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї з виконання пп. 2 п. 3 рішення Ради Національної безпеки та оборони України, затвердженого Указом Президента України від 20.07.07 р. №658/2007.

Вважаючи обґрунтованими позовні вимоги в частині невиконання Національного плану заходів з реалізації положень Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що ні відповідачами, ні 3-ю особою не надано доказів щодо виконання зобов'язань вжиття заходів для виконання пп. 3, 5, 6 ч. 1, пп. 3 ч. 4, пп.2, 3 ч. 5, пп. 1, 4 ч. 11, ч. 13, 14, 15, 16 Національного плану заходів.

Колегія суддів вважає вірними такі висновки судів.

Відповідно до Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.11 р. №452 Мінприроди України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні і забезпеченні реалізації державної політики у сфері регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації до його змін і виконання у межах компетенції вимог Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї.

Основними завданнями Мінприроди України є, зокрема, формування державної політики у сферах: регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату і адаптації до його змін і виконання у межах компетенції вимог Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї.

Мінприроди України відповідно до покладених на нього завдань у сфері регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації до його змін і виконання у межах компетенції вимог Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї: а) забезпечує нормативно-правове регулювання щодо: національних стандартів та процедур щодо моніторингу, звітності та перевірки даних про викиди та абсорбцію (поглинання) парникових газів; вимог до підготовки проектів спільного впровадження та їх реалізації; вимог до документів, у яких обґрунтовуються обсяги антропогенних викидів та абсорбції парникових газів, для отримання листа-підтримки власником джерела викидів, на якому планується реалізація проекту спільного впровадження; строків подання та форм звітності щодо викидів парникових газів; правил роботи національної системи торгівлі вуглецевими одиницями; методик розрахунку антропогенних викидів джерелами та абсорбції (поглинання) поглиначами парникових газів; критеріїв відбору проектів цільових екологічних (зелених) інвестицій та заходів, пов'язаних із реалізацією таких проектів; б) забезпечує в межах своїх повноважень виконання вимог Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї, в тому числі впровадження механізмів за Кіотським протоколом.

Таким чином, повноваження координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату та Кіотським протоколом до Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату перейшли до новоутвореного Міністерства екології та природних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.08 р. №392 "Про забезпечення виконання міжнародних зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї" визначено Національне агентство екологічних інвестицій органом, уповноваженим на провадження міжнародної діяльності за Кіотським протоколом до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату.

Пунктом 4 вказаної постанови Міністерству охорони навколишнього природного середовища доручено передати у двотижневий строк Національному агентству екологічних інвестицій Національний електронний реєстр антропогенних викидів та поглинання парникових газів, Національний кадастр антропогенних викидів та абсорбції парникових газів разом з програмно-апаратними комплексами та базами даних, а також матеріали проектів, спрямованих на зменшення обсягу антропогенних викидів або збільшення абсорбції парникових газів.

Державне агентство екологічних інвестицій України визначено центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації до його змін і виконання вимог Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї, згідно Положення про Державне агентство екологічних інвестицій, затвердженого Указом Президента України від 13.04.11 р. №455/2011.

Також, згідно з п. 3 Положення основними завданнями Держекоінвестагентства України є: реалізація державної політики у сфері регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації до його змін, а також внесення пропозицій щодо її формування; виконання в межах компетенції вимог Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї; створення та забезпечення функціонування національної системи обігу та торгівлі вуглецевими одиницями; провадження міжнародної діяльності за Рамковою конвенцією Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї.

Судами вірно зазначено, що повноваження двох вказаних органів державної влади не є координацією заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї, а є виконанням їх повноважень по суті.

Таким чином, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання зобов'язань вжити заходів для виконання пп. 3, 5, 6 ч. 1, пп. 3 ч. 4, пп.2, 3 ч. 5, пп. 1, 4 ч. 11, ч. 13, 14, 15, 16 Національного плану заходів, хоча станом на 2013 р. терміни виконання всіх передбачених заходів сплинули.

Отже, частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, позицію якого підтримано судом апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б потягли за собою ухвалення незаконного рішення, не встановлено.

Твердження касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, —

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року у справі 826/6201/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 238, 239-1 КАС України.

Судді: