Справа № 2а/4033/12/0221
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/4033/12/0221
Головуючий у 1-й інстанції: Антонюк В.В.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці на постанову Староміського
районного суду Вінницької області від
22 серпня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці, в якому просить, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
здійснити йому перерахунок
щомісячного грошового утримання судді
у відставці з 01.01.2012 року.

Постановою Староміського районного
суду Вінницької області від 22 серпня 2012
року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати вказану
постанову та ухвалити нове судове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. В якості обґрунтування
апеляційної скарги апелянт зазначає
про неповне з'ясування судом всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи та порушення норм
матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи без їх участі.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши, суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач
працював суддею апеляційного суду
Вінницької області.

В червні 2009 року він був звільнений із
займаної посади та набув статусу судді
у відставці.

З моменту звільнення ОСОБА_2 перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в м. Вінниці як суддя у
відставці і отримує щомісячне грошове
довічне утримання, відповідно до
діючого на той час законодавства із
заробітку 6860,52 грн.

У зв'язку із зміною розміру заробітної
плати суддів на підставі ст.129 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів", присвоєнням звання
заслуженого юриста України та з
урахуванням довідки апеляційного суду
Вінницької області №5/201 від 05.07.2013 року,
позивач звернувся до відповідача щодо
проведення перерахунку пенсії
виходячи з розміру його заробітної
плати.

Листом №831/06-41 від 28.04.2012року відповідач
повідомив ОСОБА_2 про відмову у
проведенні такого перерахунку,
оскільки перерахунок довічного
грошового утримання здійснюється лише
суддям Конституційного Суду України.

Непогоджуючись з даною відмовою
позивач звернувся до суду щодо
визнання дій та бездіяльності
відповідача неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
довічного грошова утримання судді у
відставці.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з наступного.

Відповідно до абзацу 3 п. 1 Постанови
Верховної Ради України "Про порядок
введення в дію Закону України "Про
статус суддів" від 15.12.1994 року зі
змінами та доповненнями від 24.02.1994 року
в разі зміни заробітної плати суддів
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів у відставці
обчислюється, виходячи з нового
розміру заробітної плати судді, який
працює на відповідній посаді.

07.07.2010 року Верховною Радою України
ухвалено Закон України "Про судоустрій
і статус суддів" № 2453-VІ. Частиною 3,5 ст.
129 цього Закону встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді в розмірі 60
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на 2 відсотки, але не
більше ніж 90 відсотків заробітної
плати, без обмеження розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України від 23.12.2010 року № 2856-VI
до статті 138 Закону внесено зміни та
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, із якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне утримання.
Максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати надбавок
окремим категоріям осіб, які мають
особливі заслуги перед Батьківщиною)
не може перевищувати десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.
Довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету.

Статтею 7 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" з 01.01.2013 року
встановлено прожитковий мінімум на
одну особу, яка втратила
працездатність в розмірі 894 грн. З
урахуванням викладеного, з 01.01.2013 року
максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці повинен складати 8940 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року № З-рп/2013 визнано такими,
що не відповідають Конституції України
(є неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року N 2453-VI у редакції Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI (Закон
N 3668-VI).

В пункті 3 резолютивної частини цього
Рішення зазначено, що положення Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у
редакції Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року N 3668-VI (Закон N 3668-VI) та
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року N 3668-VI (Закон N 3668-VI),
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня його ухвалення
Конституційним Судом України.

Таким чином, положення статті 138 Закону
в частині обмеження розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді 60% грошового утримання
судді з якого сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне утримання, та обмеження
максимального розміру щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати надбавок
окремим категоріям осіб, які мають
особливі заслуги перед Батьківщиною)
десятьма прожитковими мінімумами,
установленими для осіб, які втратили
працездатність, втратили чинність з
03.06.2013 року.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач, на момент виходу у відставку
набула право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання в
розмірі 60 відсотків заробітної плати,
без обмеження розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Згідно довідки апеляційного суду
Вінницької області, заробітна плата
судді для обчислення розміру
щомісячного довічного грошового
утримання позивача, як судді у
відставці, складає 15516,80 грн.

Враховуючи положення ст. ст. 129, 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" відповідач зобов'язаний з 01.01.2012
року виплачувати позивачеві щомісячне
грошове утримання працюючого на
відповідній посаді судді.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи
не було надано достатньо належних
доказів, які свідчили б про
правомірність його дій, щодо відмови в
проведенні перерахунку пенсії
позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги відповідача
не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду -без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці, -
залишити без задоволення, а постанову
Староміського районного суду
Вінницької області від 22 серпня 2012
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.