Справа № 161/16714/13-а 2-а/161/811/13
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р.
Справа № 15283/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Каралюса В.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 04 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області про визнання
нечинним рішення Пенсійного фонду
України у Волинській області та
зобов'язання його вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Волинській області про
визнання нечинним рішення Пенсійного
фонду України у Волинській області та
зобов'язання його вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що відповідач не
правомірно відмовив у донарахуванні та
виплаті йому розміру пенсії з часу її
призначення, з 18.09.2005 року,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», суми пенсії, не
отримані пенсіонером з вини органу
Пенсійного фонду України, виплачуються
за минулий час без обмеження будь-яким
строком з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів та просив
зобов'язати ПФУ у Волинській області
донарахувати з врахуванням рішення
Вищого адміністративного суду України
від 11.12.2012 року розмір пенсії з часу
призначення та здійснити виплату
недоотриманої суми пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 04
листопада 2013 року, - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули,
хоч про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1
п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе
розглядати справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом начальника Луцького
прикордонного загону Державної
прикордонної служби України від 16.09.2005
року № 326-ОС ОСОБА_1 звільнено з
військової служби в запас та виключено
зі списків особового складу
прикордонного загону. Після звільнення
з військової служби Луцьким
прикордонним загоном ДПС України йому
не вірно було здійснено розрахунок
вислуги років у збройних силах України,
що суттєво вплинуло на розмір
призначеної йому з 18.09.2005 року
Пенсійним фондом України у Волинській
області пенсії.

07.04.2007 року апелянт звернувся з позовом
до Луцького міськрайонного суду про
перерахунок вислуги років для
нарахування пенсії. 11.12.2012 року Вищим
адміністративним судом України
касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена,
постанова Луцького міськрайонного
суду від 14.05.2008 року та ухвала
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.04.2009 року
скасовані.

Відповідно до зазначеного рішення
Вищого адміністративного суду України
від 11.12.2012 року службовими особами
Луцького прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
було виконано рішення суду - здійснено
перерахунок його вислуги років на час
звільнення та подано документи до
Пенсійного фонду України у Волинській
області.

ОСОБА_1 в серпні 2013 року звернувся до
ПФУ у Волинській області з клопотанням
здійснити донарахування пенсії з
врахуванням вищезазначеного рішення
суду з часу призначення пенсії, тобто з
18 вересня 2005 року.

Однак, відповідач своїм листом № 506/ш-01
від 27.08.2013 року у задоволенні даного
клопотання відмовив.

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», перерахунок пенсій, призначених
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам , які мають право на
пенсію за цим Законом та членам їх
сімей, провадиться з першого числа
місяця, що йде за місяцем, в якому
настали обставини, що тягнуть за собою
зміну розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більше як
за 12 місяців

Відповідно до листа Адміністрації
Державної прикордонної служби України
від 12.06.2013 року № 0.11-4895/0/6-13 та
долученого розрахунку вислуги років
ОСОБА_1 було проведено перерахунок
пенсії з 01.07.2013 року у зв'язку із змінами
у вислузі років, змінивши процент
обчислення пенсії з грошового
забезпечення - з 53% (за 21 рік вислуги) на
59% (за 23 роки вислуги).

У відповідності до ст. 51 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» ОСОБА_1 було виплачено різницю в
пенсії за минулий час - 12 місяців в
розмірі 2 924,90 грн.

Посилання апелянта на положення ч.2 ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» є безпідставними, оскільки суми
пенсії, не отримані пенсіонером не з
вини органу Пенсійного фонду України, а
внаслідок здійснення Луцьким
прикордонним загоном ДПС України не
вірного розрахунку вислуги років у
збройних силах України, що суттєво
вплинуло на розмір призначеної йому з
18.09.2005 року Пенсійним фондом України у
Волинській області пенсії.

Відтак, встановленні обставини справи
та наявні у матеріалах справи докази
підтверджують, що суд першої інстанції
у відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 04 листопада 2013 року у
справі № 161/16714/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
В.М. Каралюс

В.З. Улицький