Справа № 822/2613/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2613/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів - Матущак В.В. (головуючий),
суддів - Блонського В.К. , Тарновецького
І.І. , розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної
реєстраційної служби України про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
реєстраційної служби України про
визнання протиправним та скасування
рішення №9742349 від 08 січня 2014 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень та зобов'язання Державну
реєстраційну службу України провести
державну реєстрацію права власності на
1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивач подав заяву про уточнення
позовних вимог, відповідно до якої
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення №9742349 від 08 січня 2014
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень та зобов'язати
Державну реєстраційну службу України
повторно розглянути питання
реєстрації права власності на 1/4
частини житлового будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що рішення Державної
реєстраційної служби України №9742349 від
08 січня 2014 про відмову у державній
реєстрації права власності на 1/4
частини житлового будинку АДРЕСА_1 є
протиправним, не відповідає вимогам
чинного законодавства. Вважає, що в
даному рішенні відповідач посилався на
норми, які жодним чином не
обґрунтовують його правомірність.
Позивач вважає, що рішення суду про
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна є документом, на
підставі якого проводиться державна
реєстрація права власності.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Позивач до початку судового засідання
подав до суду клопотання про розгляд
справи за відсутності представника,
позовні вимоги підтримує, просив позов
задовольнити.

Від представника відповідача надійшло
клопотання про розгляд справи без його
участі та письмові заперечення, в яких
відповідач послався на те, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими,
оскільки при прийнятті рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №9742349 від 08 січня 2014
відповідач діяв на підставі, у межах та
спосіб, передбачений законом. Вказав,
що документи, подані позивачем для
проведення державної реєстрації прав
не відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. Просив в задоволенні
позовних вимог, з урахуванням поданого
позивачем уточнення, відмовити в
повному обсязі.

Відповідно до частини 6 статті 12,
частини 1 статті 41, частини 6 статті 128
КАС України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається,
розгляд справи проводиться в
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
слід задовольнити з наступних підстав.

Суд встановив, що 16 грудня 2013 позивач
звернувся до відповідача із заявою про
реєстрацію права власності на
зазначене нерухоме майно. Разом із
заявою були подані наступні документи:
технічний паспорт серія та номер 243,
виданий 04.08.2008, видавник: Хмельницьке
бюро технічної інвентаризації; рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 26.06.2008;
квитанції про сплату державного мита,
паспорт громадянина України та
ідентифікаційний код.

За результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, рішенням реєстратора
Державної реєстраційної служби
України №9742349 від 08 січня 2014 позивачу
відмовлено у державній реєстрації прав
на житловий будинок, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю документів, що передбачені
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженими Постановою КМУ від 22.06.2011
№703 щодо державної реєстрації щодо
реконструйованих та самочинно
побудованих об'єктів нерухомого майна,
а саме: документ, що посвідчує речове
право на земельну ділянку; документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта.
Таким чином державний реєстратор
зробив висновки, що документи не
відповідають вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують.

Статтею 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» N 1952-IV
встановлено, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Стаття 3 п. п. 1, 2, 3 Закону України N 1952-IV
встановлює, що державна реєстрація
прав є обов'язковою. Інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Держава гарантує
достовірність зареєстрованих прав на
нерухоме майно. Права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Стаття 19 Закону України N 1952-IV закріплює
підстави для державної реєстрації прав
та їх обтяжень.

Так відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону
України N 1952-IV державна реєстрація прав
проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Із наведеного вбачається, що державна
реєстрація права власності
здійснюється у тому числі на підставі
рішень судів, що набрали законної сили.
В даному спорі право власності повинно
бути зареєстровано на підставі рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 18.01.2012.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ч. 1 ст. 72 КАСУ обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

У свою чергу, державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно - це
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав не
нерухоме майно.

Судом встановлено, та матеріалами
справи підтверджено, що рішенням
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області суду від 26.06.2008
задоволено позов ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Хмельницької міської ради про
визнання права власності на самочинне
будівництво. Визнано право власності
на переобладнанні приміщення першого
поверху, а саме: коридор площею 3,4 кв.м.;
вітальню площею 16,6 кв.м.; кухню площею 4,9
кв.м.; санвузол площею 3,5 кв.м., а також
самочинно побудовані приміщення
другого поверху: житлове приміщення
площею 13,5 кв.м., які розташовані по
АДРЕСА_1. Рішення суду набуло законної
сили.

Згідно з мотивувальною частиною
судового рішення право власності на
об'єкт нерухомого майна визнано без
додаткових актів введення в
експлуатацію. Так, за посиланням
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області приписи статті 331
Цивільного кодексу України, якими
встановлено, що право на новозбудоване
нерухоме майно виникає з моменту
завершення будівництва та введення в
експлуатацію, в даному випадку не
застосовується, оскільки визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, є виключеною
компетенцією судових органів.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
принцип обов'язковості судового
рішення, суд вказує на відповідність
поданого позивачем документа - рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області, вимогам статті
331, 376 Цивільного кодексу тощо, та,
відповідно, обґрунтованості висновку
щодо наявності підстав реєстрації прав
у зв'язку з поданням документів, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Аналогічна позиція викладена в Увалі
Вищого адміністративного суду
№К/9991/26632/12 від 22.05.2014.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Зазначені критерії є вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускає бездіяльність.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, зважаючи на те, що рішення
державного реєстратора про відмову
провести реєстрацію речових прав
перешкоджає позивачу у реалізації його
прав володіння, користування та
розпорядження належним йому майном,
суд вважає необхідним таке рішення
скасувати.

З врахуванням зазначених обставин,
норм чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що відповідачем
правомірність своїх дій не доведена, а
відповідно позовні вимоги ОСОБА_1 слід
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної реєстраційної
служби України №9742349 від 08 січня 2014 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України повторно розглянути
питання реєстрації права власності на
1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
за суб'єктом: ОСОБА_1.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп., які підлягають обов'язковому
стягненню органами Державної
казначейської служби України із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунка
Державної реєстраційної служби
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/
/підпис/В.В. Матущак В.К. Блонський І.І.
Тарновецький "Згідно з оригіналом"
Суддя В.В. Матущак