Справа № 825/1270/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1270/14
1-й інстанції: Д'яков В.І.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Вівдиченко
Т.Р., Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Чернігівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду у справі за
позовом Чернігівського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Світанок» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2014 року Чернігівське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі Фонд або позивач)
звернулось до Чернігівського
окружного адміністративного суду із
позовом до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Світанок» ( далі Товариство або
відповідач), у якому просило стягнути з
відповідача 15 721 грн. 05 коп.
адміністративно-господарських санкцій
та 9 грн. 44 коп. пені.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови Фонд посилається на те, що
відповідачем не було вжито всіх
можливих заходів щодо виконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів в 2013 році.

Відповідно до частини 1 статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання позивач та відповідач в
судове засідання не з'явились,
фіксування звукозаписувального засобу
при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки відповідачем створено,
відповідно до встановленого Законом
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» №
875-ХІІ від 21.03.1991 року (далі Закон № 875)
нормативу, кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів,
подавалися звіти протягом 2013 року про
наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів, тому
Товариство виконано зазначені вимоги
законодавства, а не зайнятість
необхідної кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів виникла не
з його вини.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року №
875-ХІІ (далі Закон № 875-ХІІ), для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Відповідно до статті 20 Закону № 875-ХІІ,
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації і громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації
громадських організацій інвалідів, у
фізичної особи, яка використовує
найману працю. Положення цієї частини
не поширюється на підприємства,
установи і організації, що повністю
утримуються за рахунок коштів
державного або місцевих бюджетів.

Пунктом 2 Положення про робоче місце
інваліда і про порядок
працевлаштування інвалідів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №314 від 03.05.1995 року
(далі Положення № 314) передбачено, що
робочим місцем інваліда може бути і
звичайне робоче місце, якщо за умовами
праці та з урахуванням фізичних
можливостей інваліда воно може бути
використано для його працевлаштування.

Відповідно до пункту 3 Положення № 314,
робоче місце інваліда вважається
створеним, якщо воно відповідає
встановленим вимогам робочого місця
для інвалідів відповідної нозології,
атестоване спеціальною комісією за
участю представників МСЕК, органів
Держнаглядохоронпраці, громадських
організацій інвалідів, і введено в дію
шляхом працевлаштування на ньому
інваліда.

Згідно із пунктом 10 Положення № 314,
працевлаштування інвалідів
здійснюється державною службою
зайнятості, органами Мінсоцзахисту,
місцевими Радами народних депутатів,
громадськими організаціями інвалідів
з урахуванням побажань, стану здоров'я
інвалідів, їхніх здібностей і
професійних навичок відповідно до
висновків МСЕК.

Відповідно до статті 18 Закону № 875-ХІІ,
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 70 від 31 січня 2007
року звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду, в яких вони
зареєстровані, за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Згідно звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу СТОВ
«Агрофірма «Світанок» у 2013 році
становила 38 осіб та відповідно
норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів для
позивача повинен становити 2 особи.

Проте, відповідно до списку працюючих
інвалідів - штатних працівників, які
були зайняті на підприємстві у 2013 році
встановлено, що особами з обмеженими
фізичними можливостями відпрацьовано
на підприємстві сумарно 15 місяців, що
відповідає 1 робочому місцю,
призначеному для інвалідів (15/12 = 1,25 = 1).
Отже, середньооблікова кількість
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність, становить 1 особа.

Середньорічна заробітна плата
штатного працівника СТОВ «Агрофірма
«Світанок» за 2013 рік складає 15 721 грн. 05
коп. (а.с.4). Таким чином, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу створення
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів і не
зайняте інвалідами (1 робоче місце),
становить 15 721,05грн.

Згідно статті 18-1 Закону № 875-ХІІ,
державна служба зайнятості здійснює
пошук підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань, а відповідно до частини
третьої ст. 19 Закону № 875 підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Отже, з аналізу вищевикладених норм
Закону № 875-ХІІ випливає, що
працевлаштуванню інвалідів передує їх
звернення безпосередньо до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості, на які
власне і покладено обов'язок
реєстрації бажаючих працювати
інвалідів та здійснювати пошук
підходящої роботи для них.

Частиною 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ
визначені обов'язки підприємства, що
використовує найману працю виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що стаття 18
Закону № 875-ХІІ не встановлює правил, за
якими підприємство було б зобов'язане
самостійно здійснювати пошук
інвалідів для їх працевлаштування на
своєму підприємстві.

З матеріалів справи вбачається, що в
СТОВ «Агрофірма «Світанок» були
створені спеціальні робочі місця для
працевлаштування та на протязі 2013 року
подавались звіти до Семенівського
районного центру зайнятості за формою
3-ПН «Звіт про наявність вакансій»,
«Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)», які містять відомості про
наявність вільних робочих місць для
інвалідів (а.с. 23-30).

В той же час, позивачем не надано суду
доказів того, що на товаристві
відповідача направлені інваліди не
були працевлаштовані, або їм було
відмовлено у працевлаштуванні на
вакантні посади.

Навпаки, відповідно до листа
Семенівського районного центру
зайнятості від 24.04.2014 року за №02/477 у 2013
році одна особа з інвалідністю
відмовилась від запропонованої роботи
в СТОВ «Агрофірма «Світанок» (а.с.22).

Отже, відповідачем були виконані всі
вимоги чинного законодавства щодо
визначення кількості й створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів та інформування центру
зайнятості, чим спростовуються доводи
позивача про вину відповідача та
правомірність застосування штрафних
санкцій, передбачених статтею 20 Закону
України № 875-ХІІ.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.