Справа № 295/3265/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чішман
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" липня 2014 р.
Справа № 295/3265/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю

представників відповідача:
Кайдановича Е.Й., Горбунова Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
постанову Богунського районного суду
м. Житомир від "11" квітня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_5 до Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області Управління
державної казначейської служби
України у м.Житомирі Житомирської
області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
Управління державної казначейської
служби України у м.Житомирі
Житомирської області, в якому просив
визнати неправомірними дії щодо
відмови в поверненні податку незаконно
утриманого з вихідної допомоги у
зв"язку з відставкою в сумі 39425,94 грн.

Постановою Богунського районного суду
м.Житомира від 11.04.2014 року позов
задоволено частково. Зобов"язано
повернути з місцевого бюджету
м.Житомира ОСОБА_5 39 425,94 грн. податку на
доходи фізичних осіб утриманого з його
вихідної допомоги у зв"язку з
відставкою. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідачі - Житомирська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області та Головне
управління Міндоходів у Житомирській
області, подали апеляційні скарги з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, в яких просять
скасувати постанову Богунського
районного суду м.Житомира від 11 квітня
2014 року та ухвалити нове судове рішення
про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача, перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги підлягають до
задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач з 13.10.1993 року по
15.10.2013 року працював на посаді судді,
відповідно до наказу № 160-к від 15.10.2013
року був звільнений у відставку з
виплатою вихідної неоподаткованої
допомоги у розмірі 10 місячних
заробітних плат (а.с.9).

Зі змісту листа Апеляційного суду
Житомирської області від 03.01.2014 року
(а.с.14), з вихідної допомоги в сумі 227 100,00
грн. нарахованої ОСОБА_5 утримано
єдиний внесок 6,1% в сумі 1 263,07 грн. та
податок на доходи з фізичних осіб в
розмірі 38 162,87 грн.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції дійшов висновку, що з
позивача неправомірно утримувався
податок з доходів фізичних осіб під час
нарахування вихідної допомоги.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Посилання суду першої інстанції на
Закон України "Про статус суддів" №
286-ХІІ від 15.12.1992 року є помилковим,
оскільки вказаний закон втратив
чинність у зв"язку з прийняттям Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" № 2453-VІ від 07.07.2010 року та саме
цей закон слід застосовувати до
спірних правовідносин.

Відповідно до ст.136 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010
року № 2453-VI (зі змінами та
доповненнями), чинній на час виникнення
спірних правовідносин, судді, який
вийшов у відставку, виплачується
вихідна допомога у розмірі 10 місячних
заробітних плат за останньою посадою
(частина перша); у разі якщо суддя,
відставка якого була припинена у
зв'язку з повторним обранням на посаду,
знову подасть заяву про відставку,
виплата вихідної допомоги не
здійснюється (частина друга).

У первинній редакції частини першої
вказаної статті, передбачалося: "Судді,
який вийшов у відставку, виплачується
вихідна неоподатковувана допомога у
розмірі 10 місячних заробітних плат за
останньою посадою".

Положення частини першої статті 136
Закону № 2453 існує у редакції Закону
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України" від 2 грудня 2010 року № 2756-VI,
яким із первинної редакції частини
першої статті 136 Закону № 2453 було
виключено слово "неоподатковувана".

Конституційний Суд України,
розглянувши ці зміни, своїм рішенням №
10-рп/2013 від 19.11.2013 року у справі № 1-1/2013,
дійшов висновку, що в цілому положення
статті 136 Закону № 2453 в аспекті питань,
порушених у конституційному поданні,
не змінилися.

Конституційний Суд України зазначає,
що за своєю правовою природою вихідна
допомога є разовою формою матеріальної
винагороди при виході судді у
відставку. Вона виплачується з метою
забезпечення йому належних
соціально-побутових умов, а також для
стимулювання осіб, які перебувають на
посаді судді, до довгострокового
виконання ними професійних обов'язків.
Вихідна допомога не належить до таких
конституційних гарантій незалежності
суддів, як суддівська винагорода чи
довічне грошове утримання, оскільки не
є основним джерелом матеріального
забезпечення суддів, не має постійного
характеру та не покриває соціальних
ризиків, пов'язаних, зокрема, із
хворобою, інвалідністю, старістю. У
зв'язку з цим парламент повноважний
встановлювати вихідну допомогу та
визначати її розмір. Кошти, які
отримують судді як вихідну допомогу, є
одним із видів їхнього доходу, а тому
законодавець може розглядати їх як
об'єкт оподаткування, що узгоджується з
вимогами частини першої статті 67
Основного Закону України.

Отже, підстав для визнання
неконституційними положень статті 136
Закону № 2453 немає.

Твердження позивача про те, що дане
Рішення Конституційного Суду України
ухвалено 19.11.2013 року, тобто після наказу
про його звільнення від 15.10.2013 року, а
тому не може поширюватись на дані
правовідносини, оскільки закон не має
зворотної сили, якщо він погіршує
попереднє становище особи, колегією
суддів не приймається до уваги,
оскільки Конституційний Суд даним
рішенням не створив будь-яких нових
законів, а дав лише роз"яснення до вже
існуючих законів.

Окрім того позивач являється учасником
бойових дій та на нього поширюються
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасників
бойових дій, що стверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 виданим
05.02.1998 року (а.с.15).

Пунктом 18 статті 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", передбачено, що
учасникам бойових дій (статті 5, 6)
надаються пільги зі сплати податків,
зборів, мита та інших платежів до
бюджету відповідно до податкового та
митного законодавства (Пункт 18 частини
першої статті 12 із змінами, внесеними
згідно із Законом N 488/95-ВР від 22.12.95; в
редакції Закону N 2756-VI (2756-17 ) від 02.12.2010).

Відповідно до пп.14.1.48 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - ПКУ) заробітна плата
для цілей розділу IV ПКУ - це основна та
додаткова заробітна плата, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, які виплачуються (надаються)
платнику податку у зв'язку з
відносинами трудового найму згідно із
законом.

Згідно з пп. «з» п.п.165.1.1 п.165.1 ст.165 ПКУ до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку не включається сума щорічної
разової грошової допомоги, яка
надається згідно із Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Винятки, передбачені цим підпунктом, не
поширюються на виплату заробітної
плати, грошової (вихідної) допомоги при
виході на пенсію (у відставку) та
виплату, пов'язану з тимчасовою втратою
працездатності.

Відповідно до ст.167 ПКУ ставка податку
становить 15 (17%) відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5
ст.167 ПКУ), у тому числі, але не виключно
у формі заробітної плати, інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат або інших виплат і винагород,
які нараховуються (виплачуються або
надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами.

Визначення правових та організаційних
засад забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку регулюються
Законом України „Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 № 2464-VI, який набрав чинності з
01.01.2011 року, із змінами та доповненнями.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010 року базою для нарахування
єдиного внеску для підприємств,
установ та організацій, інших
юридичних осіб, утворених відповідно
до законодавства України незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами є сума
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
сума винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Як зазначив у своєму рішенні
Конституційний Суд України від 19.11.2013
року №10-рп/2013, кошти, які отримують
судді як вихідну допомогу, є одним із
видів їхнього доходу, а тому
законодавець може розглядати їх як
об'єкт оподаткування, а тому враховуючи
викладене, колегія суддів приходить до
висновку, що єдиний внесок
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та податок на
доходи фізичних осіб було утримано та
перераховано згідно чинного
законодавства.

З огляду на викладене, рішенні суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області задовольнити.

Постанову Богунського районного суду
м. Житомир від "11" квітня 2014 р. скасувати
та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
Управління державної казначейської
служби України у м.Житомирі
Житомирської області, про визнання
неправомірними дії щодо відмови в
поверненні податку незаконно
утриманого з вихідної допомоги у
зв"язку з відставкою в сумі 39425,94 грн.-
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "03" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014
Головне управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Войкова,7,м.Житомир,10003 Управління
державної казначейської служби
України у м.Житомирі Житомирської
області вул.1-го Травня,12/5,м.Житомир,10008

4-третій особі: - ,