Справа № 810/70/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка
О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства
«Іскра» на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 26
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області до відкритого акціонерного
товариства «Іскра» про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року заступник прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області (далі - Прокурор) звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області (далі - Позивач, УПФ України у
Києво-Святошниському районі) до
відкритого акціонерного товариства
«Іскра» (далі - Відповідач, ВАТ «Іскра»)
в якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив стягнути з ВАТ
«Іскра» суму заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно Списку №1, на
користь УПФ України у
Києво-Святошинському районі у розмірі
60 182,00 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014 року
позов задоволено повністю. При цьому
суд першої інстанції виходив з того, що
за Відповідачем обліковується
несплачена заборгованість з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в сумі 60 182,41
грн., що свідчить про обґрунтованість
позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю. При цьому
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Вказує на
неповне дослідження судом всіх
фактичних обставин справи та перевірку
їх доказами, що призвело до прийняття
необґрунтованого рішення.

У судовому засіданні повноважний
представник Апелянта доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
суд вимоги останньої задовольнити
повністю.

Прокурор наполягав на залишенні
апеляційної скарги без задоволення, а
рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, у судове
засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, повно та всебічно дослідивши
обставини справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а судове
рішення - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ
«Іскра» перебуває на обліку в УПФ
України у Києво-Святошинському районі
та є платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Судом першої інстанції встановлено, що
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України перебувають ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які отримують пенсію
за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Заборгованість Відповідача по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
призначених відповідно до пункту «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (список № 1) за період з
липня 2013 року по серпень 2013 року
становить 60 182,41 грн.

Враховуючи, що на момент розгляду
справи вказана заборгованість
сплачена ВАТ «Іскра» не була, суд
першої інстанції, здійснивши системний
аналіз приписів Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року №21-1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, прийшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися з огляду на наступне.

Порядок компенсації витрат на виплату
і доставку пільгових пенсій Пенсійному
Фонду України визначено у Прикінцевих
положеннях Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до п. 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон)
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

Наведеною нормою передбачено, що
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності Законом.

Таким чином, Відповідач зобов'язаний
відшкодувати Позивачу фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 1.

Порядок покриття витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій затверджено
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року № 21-1
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України (далі - Інструкція).

Згідно п. 6.1 Інструкції відшкодуванню
підлягають витрати Фонду на виплату та
доставку пенсій в таких розмірах: для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у таких
розмірах: 20 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2004 році; 30 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2005 році; 40 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2006 році; 50 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2007 році; 60 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2008 році; 70 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2009 році; 80 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2010 році; 90 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2011 році; 100 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених з
2012 року.

Відтак посилання Апелянта на те, що
оскільки пенсія призначена ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 у 2011 році, то відшкодуванню
підлягають 90% відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, є необґрунтованим, оскільки
Інструкція пов'язує обрахунок
відсотків не тільки з датою
призначення пенсії, а й з датою виплати.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Фонду щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Фонду, які
подаються згідно з додатком 8 до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії (п. 6.5 Інструкції).

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період із дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до пункту 2 розділу
«Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Виходячи зі змісту вказаних норм
законодавства підставою для
відшкодування підприємством органам
Фонду витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
відповідний період.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Таким
чином, платіж підприємства за
виплачену та доставлену пенсію є
помісячним платежем.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення суми заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком № 1 виникає у Позивача з 25-го
числа кожного місяця, за який останній
просить стягнути заборгованість.

Відповідач є платником страхових
внесків, перебуває на обліку в
Управлінні, яке проводить виплату
пенсії пенсіонерам, які набули стажу
роботи для призначення пенсій на
пільгових умовах.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
стягнення з Відповідача на користь УПФ
України у Києво-Святошинському районі
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
11.02.2014 року №21-471а13.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що доказів сплати
Апелянтом суми відшкодування останнім
надано не було.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства «Іскра» -
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Управління заступника
прокурора Києво-Святошинського району
Київської області в інтересах держави
в особі Управління Пенсійного фонду
України в Києво-Святошинському районі
Київської області до відкритого
акціонерного товариства «Іскра» про
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається у порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.