Справа № 817/387/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"05" червня 2014 р.
Справа № 817/387/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "18" березня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроКлондайк і К" до Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "АгроКлондайк і К" звернулось до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
25.10.2013 року №.

Позов обґрунтовано тим, що в основу
висновків акту перевірки від 14.10.2013
року №739/22-01/38342681 та визначення
податкового зобов'язання відповідачем
покладено необґрунтовані твердження
про те, що взаєморозрахунки із
контрагентом - приватним підприємством
"Полтава-Проект-Монтаж" мають ознаки
безтоварності. Позивач з таким
висновком не погоджується та вказує, що
зазначені операції з придбання товару
фактично були здійснені та є
документально оформлені.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 18.03.2014 р.
позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
25.10.2013 року № .

Присуджено на користь позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроКлондайк і К" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 875 (вісімсот сімдесят
п'ять) грн.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про відмову у
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі посилається на порушення судом
норм матеріального, процесуального
права та неповне з'ясування обставин
справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Як слідує з матеріалів справи, ДПІ у м.
Рівному проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ "АгроКлондайк і К" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаєморозрахунках з
ПП "Полтава-Проект-Монтаж" за січень 2013
року, в результаті якої складено акт №
739/22-01/38342681 від 14.10.2013, в якому викладено
висновки про порушення п. 44.1 ст. 44
розділу I, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п.198.3, п. 198.6
ст. 198 розділу V Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із
змінами та доповненнями), а саме: ТОВ
"АгроКлондайк і К" завищено податковий
кредит по безтоварним операціям з ПП
"Полтава-Проект-Монтаж" в сумі 35000 грн., в
т.ч. за січень 2013 року - 35000 грн., в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в сумі 35000 грн., в т.ч. за
січень 2013 року - 35000 грн. (а.с.81-91).

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
25.10.2013 року № про визначення
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість в сумі 35000 грн. за
основним платежем і в сумі 8750 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с.15).

На думку податкового органу позивачем
безпідставно включено до податкового
кредиту суми по господарським
операціям з надання послуг ПП
"Полтава-Проект-Монтаж". До такого
висновку відповідач дійшов на підставі
інформації від Державної податкової
інспекції у м.Полтава, що відображена у
акті від 10.04.2013 року №437/22.5-10/3529511 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП "Полтава-Проект-Монтаж" щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами, якими сформовані
податкові зобов'язання та податковій
кредит, за лютий 2010 року - лютий 2013 року
(а.с.62-67).

Як вбачається із акту від 10.04.2013 року
зустрічну звірку провести не
вбачається можливим у зв'язку з тим, що
місцезнаходження ПП
"Полтава-Проект-Монтаж" (49051,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, Індустріальний район,
вул. Косіора, буд. 13-а, кв. 12) не
встановлено.

Частинами 2 та 3 ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України
визначено, що податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/ послуг.
У відповідності до п.201.10 ст.201 ПК
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Таким чином, підставою для формування
податкового кредиту, є саме наявність у
платника податку - покупця належно
оформленої податкової накладної, та
здійснення операції з метою досягнення
господарської мети.

Співставляючи наведені норми
законодавства з висновками суду першої
інстанції наведеними у постанові,
колегія суддів відзначає, що судом
першої інстанції ретельно
проаналізовані правовідносини
позивача з контрагентом ПП
"Полтава-Проект-Монтаж". На підставі
проведеного аналізу суд прийшов до
обґрунтованих та законних висновків
про те, що відповідачем не доведено
факту здійснення господарських
операцій, що не спрямовані на реальне
настання наслідків, а досліджені судом
докази свідчать про зворотне.

При розгляді справи, судом були
досліджені первинні документи, що
містять відомості про обставини, які є
предметом доказування у цій справі та
пов'язані з рухом активів, виконанням
зобов'язань між суб'єктами
господарювання.

Останні відповідають змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, та підтверджують
обґрунтованість визначення суми
витрат та податкового кредиту з
податку на додану вартість (а.с.35-45).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що господарські
операції між позивачем та контрагентом
по придбанню товарів мали реальний
характер, що підтверджується
фактичними обставинами по справі, і
тому у позивача були всі правові
підстави віднести ці суми до
податкового кредиту.

Відповідач не навів жодних обставин та
доказів, які б свідчили про
невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності позивача, незвичності цих
операцій для цих осіб, збитковості
здійснених операцій або інших
обставин, які б окремо або в сукупності
могли свідчити про фіктивність
вчинених операцій.

За таких обставин, оскаржувану
постанову від 18.03.2014 р. Рівненським
окружним адміністративним судом
винесено відповідно до позовних вимог,
з правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, а тому колегія суддів
апеляційної інстанції не знаходить
підстав для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у справі.

Доводи апеляційної скарги цих
висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"18" березня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АгроКлондайк і К"
вул.Грушевського,77,м.Рівне,33020

3-представник позивача Остапенко
Дмитро Ігорович АДРЕСА_2

4- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.
Відінська,8,м.Рівне,33023

- ,