Справа № 826/20479/13-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Горбань
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Дешко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.03.2014 року у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Мульті Весте Україна 3» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві, Головного
управління Державної казначейської
служби у Шевченківському районі міста
Києва про визнання протиправною
бездіяльності,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПрАТ «Мульті Весте Україна 3»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві,
Головного управління Державної
казначейської служби у
Шевченківському районі міста Києва про
визнання протиправною бездіяльності,
стягнення суми бюджетного
відшкодування.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.03.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, ДПІ у Шевченківському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві подала апеляційну скаргу
на вищезгадану постанову, просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на її думку, рішення суду
першої інстанції та постановити нове
про відмову в позові.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, ДПІ у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
відносно позивача була проведена
позапланова виїзна перевірка з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за лютий 2009 року, яка виникла за
рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період за 01.07.2008 р. по
31.07.2008 р., за результатами якої складено
акт від 13.05.2009 р. № 737/23-06/35575330, яким
зафіксовані допущені позивачем
порушення вимог пп.7.7.3, пп.7.7.4, пп.7.7.7 п.7.7
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», а саме: встановлено
завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування за лютий 2009 року в
розмірі 4 605 163,00 грн.

У зв'язку з виявленими порушеннями,
зафіксованими в акті перевірки
позивача від 13.05.2009р. № 737/23-06/35575330,
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «В1» від
21.05.2009 р. № /0, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі 4
605 163,00 грн.

Зазначене податкове
повідомлення-рішення оскаржувалось
позивачем у судовому порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.01.2010 р., залишеною в силі ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.11.2010 р. у
справі № 23-6710/09/2670 за позовом Закритого
акціонерного товариства «Мульті Весте
Україна 3» (правонаступником якого є
позивач у даній справі) до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва про
скасування рішення від 21.05.2009 р. №
/0, позовні вимоги були задоволені,
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва №
/0 від 21.05.09 р., тобто рішення
набрало законної сили.

У зв'язку з не здійсненням ДПІ у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві
самостійно заходів щодо забезпечення
перерахування суми заявленого
бюджетного відшкодування ПДВ на
поточний рахунок позивача, він
звернувся до нього з листом від 16.06.2011 р.
№ 193/03/11 із проханням здійснити всі
необхідні дії щодо зарахування на
поточний рахунок позивача суми
бюджетного відшкодування ПДВ у
найкоротші терміни, на що отримав
відповідь від 28.07.2011 р. № 6030/10/07-224, в якій
повідомлялось, що у зв'язку з
відкриттям касаційного провадження у
справі рішення щодо бюджетного
відшкодування ПДВ буде прийнято після
рішення суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 08.04.2013 р. рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
залишені без змін.

Крім того, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
20.09.2013 р. відмовлено в допуску справи
для перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 08.04.2013 р.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
неправомірності дій відповідача та
наявності підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Згідно пп.7.7.1., пп.7.7.2. п.7.7. ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається, як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього
пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього
пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пп.7.7.1 цього
пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду.

Підпунктом 7.7.4. п.7.7. ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
визначено, що платник податку, який має
право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
податковому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. При цьому
платник податку в п'ятиденний термін
після подання декларації податковому
органу подає органу Державного
казначейства України копію декларації,
з відміткою податкового органу про її
прийняття для ведення реєстру
податкових декларацій у розрізі
платників.

До декларації додаються розрахунок
суми бюджетного відшкодування, копії
погашених податкових векселів
(податкових розписок), у разі їх
наявності, та оригіналів п'яти основних
аркушів (примірників декларанта)
вантажних митних декларацій, у разі
наявності експортних операцій.

Відповідно до пп.7.7.5. пп.7.7.6. п.7.7. ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» протягом 30 днів, наступних за
днем отримання податкової декларації,
податковий орган проводить
документальну невиїзну перевірку
(камеральну) заявлених у ній даних. За
наявності достатніх підстав вважати,
що розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у
п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

На підставі отриманого висновку
відповідного податкового органу орган
державного казначейства надає
платнику податку зазначену у ньому
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

При цьому, підпунктом 7.7.7. п.7.7. ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» визначено, що якщо за
наслідками документальної невиїзної
(камеральної) або позапланової виїзної
перевірки (документальної) податковий
орган виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації то
такий податковий орган, зокрема, у разі
перевищення заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
над сумою, визначеною податковим
органом внаслідок проведення таких
перевірок, податковий орган надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування.

У разі, коли за результатами перевірки
сум податку, заявлених до
відшкодування, платник податку або
податковий орган розпочинає процедуру
адміністративного оскарження,
податковий орган не пізніше наступного
робочого дня за днем отримання
відповідного повідомлення від
платника або ухвали суду про порушення
справи зобов'язаний повідомити про це
орган державного казначейства. Орган
державного казначейства призупиняє
процедуру відшкодування в частині
оскаржуваної суми до прийняття
остаточного рішення з
адміністративного або судового
оскарження (пп.7.7.8. п.7.7. ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»).

Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження податковий орган протягом
п'яти робочих днів, наступних за днем
отримання відповідного рішення,
зобов'язаний надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Аналогічні положення закріплені в
ст.ст.14, 200 Податкового кодексу України.

Крім того, згідно п.200.23. ст.200
Податкового кодексу України суми
податку, не відшкодовані платникам
протягом визначеного цією статтею
строку, вважаються заборгованістю
бюджету з відшкодування податку на
додану вартість. На суму такої
заборгованості нараховується пеня на
рівні 120 відсотків облікової ставки
Національного банку України,
встановленої на момент виникнення
пені, протягом строку її дії, включаючи
день погашення.

Відповідно до п.4.1. Порядку
відшкодування податку на додану
вартість, затвердженого спільним
наказом ДПА та Державного казначейства
України від 02.07.1997 р. № 209/72, яке діяло на
момент виникнення спірних
правовідносин, відшкодування податку
на додану вартість з бюджету
здійснюється органами Державного
казначейства України за висновками
податкових органів або за рішенням
суду.

На даний час механізм взаємодії
органів державної податкової служби та
органів державної казначейської
служби в процесі відшкодування податку
на додану вартість визначає Порядок
взаємодії органів державної
податкової служби та органів державної
казначейської служби в процесі
відшкодування податку на додану
вартість, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 р.
№ 39 (далі-Порядок).

Згідно п.6,7 Порядку у разі, коли за
результатами проведення перевірок
платника податку з урахуванням вимог
статей 73 і 83 Податкового кодексу
України підтверджено достовірність
нарахованої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, орган державної податкової
служби складає висновок про суми
відшкодування податку на додану
вартість (далі - висновок), в якому
зазначає суму, що підлягає
відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за
місцем реєстрації платника податку
зобов'язаний подати органові державної
казначейської служби висновок
протягом:

трьох робочих днів після закінчення
камеральної перевірки податкової
декларації платника податку, який має
право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість;

п'яти робочих днів після закінчення
перевірки платника податку, який не має
права на автоматичне відшкодування
податку на додану вартість.

Пунктом 8 Порядку визначено, що
державна податкова служба надсилає на
постійній основі до Державної
казначейської служби узагальнену
інформацію про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках.
Порядок та строки надсилання такої
інформації визначаються Державною
податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої
інформації про обсяги сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, визначені у висновках, орган
державної казначейської служби
перераховує платникові податку
зазначену у висновку суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість з бюджетного рахунку на
поточний банківський рахунок платника
податку, відкритий в обслуговуючому
банку, протягом:

трьох операційних днів після отримання
висновку в разі, коли платник податку
має право на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість;

п'яти операційних днів після отримання
висновку в разі, коли платник податку
не має права на автоматичне
відшкодування податку на додану
вартість (п.9 Порядку).

Таким чином, системно проаналізувавши
викладені законодавчі норми, суд
першої інстанції правомірно дійшов
висновку про те, що у разі
підтвердження достовірності
нарахованої суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, складання висновку про суми
відшкодування податку на додану
вартість та його надіслання до
відповідного органу державної
казначейської служби, є обов'язком
податкового органу.

Підсумовуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Доводи апеляційної скарги та
представника відповідача в судовому
засіданні не спростовують висновків
суду першої інстанції, тому вони не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві -
відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17.03.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 27.06.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.