Справа № 826/19407/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нікея-ЛТД" на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 04 квітня 2014 р. про
закриття провадження в частині
позовних вимог та на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 04 квітня 2014 р. у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нікея-ЛТД" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Міністерства доходів і
зборів України, митний пост "Столичний"
Міндоходів, треті особи: інспектор
митного посту "Столичний" Лисенко Н.В.,
т.в.о. начальника Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
Буряк Т.В., директор департаменту
митної справи Міністерства доходів і
зборів України Дороховський О.М.,
приватне підприємство "НЄВ" про
визнання незаконними та скасування
рішень, зобов'язання повернути кошти, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нікея-ЛТД"
звернулось до суду з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Міністерства доходів і
зборів України, митний пост "Столичний"
Міндоходів, треті особи: інспектор
митного посту "Столичний" Лисенко Н.В.,
т.в.о. начальника Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
Буряк Т.В., директор департаменту
митної справи Міністерства доходів і
зборів України Дороховський О.М.,
приватне підприємство "НЄВ", в якому
просив визнати незаконним та скасувати
рішення Митного посту «Столичний»
(далі - Митний пост) № 100270000/2013/300184/2 від
01.08.2013 р. про коригування митної
вартості товарів; рішення Київської
регіональної митниці (далі - Митниця) №
14.1/2-26/5030 від 20.09.2013 р.; рішення на бланку
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Міндоходів) від 07.11.2013 р. вих. №
14878/6/99-99-24-02-05-15; зобов'язати Митний пост
«Столичний» та Київську
міжрегіональну митницю Міністерства
доходів і зборів солідарно повернути
заявнику надану в прядку розділу Х
Митного кодексу України фінансову
гарантію у розмірі 36735,11 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 квітня 2014 року
закрито провадження в
адміністративній справі № 826/19407/13-а в
частині позовних вимог про: - визнання
незаконним та скасування рішення
Київської регіональної митниці №
14.1/2-26/5030 від 20.09.2013 р.; - визнання
незаконним та скасування рішення на
бланку Міністерства доходів і зборів
України від 07.11.2013 р. вих. №
14878/6/99-99-24-02-05-15.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 квітня 2014 року у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нікея-ЛТД"
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач, кожну окремо, подав
апеляційні скарги в яких просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та постановити нове рішення, яким
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду та
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову про задоволення
позовних вимог повністю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає необхідним апеляційні скарги -
залишити без задоволення, а ухвалу суду
про закриття провадження в частині
позовних вимог та постанову суду - без
змін, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,

Між ТОВ «Нікея-ЛТД» (покупець) та
компанією «ELECTRUM LIMITED» (Китай) -7.09.2010 р.
укладено контракт поставки товарів №
NK2010/1.

Зокрема, до митного оформлення
представлено: (1) лампи газорозрядні
люмінесцентні трубчасті для
загального освітлення двоцокольні з
термокатодом напруга 220В; (2) лампи
газорозрядні електричні високого
тиску натрієві напруга 220В; (3) лампи
газорозрядні електричні тиску метало
галогенні напруга 220В; (4) лампи
газорозрядні електричні високого
тиску змішаного світла напруга 220В, за
МД № 100270000/2013/170906 від 22.07.2013 р.

Фактурна вартість визначена на рівні
36857,44 долари США, у гривнях - 294601,52. Митна
вартість визначена за першим методом.

Митна декларацію представлена до
митного оформлення засобами
телекомунікаційного зв'язку.

З наведеного вбачається, що позивачем
здійснювалось електронне декларування
товарів.

В контексті наведеного слід зазначити,
що відповідно до ч. 2 ст. 257 МК України
електронне декларування здійснюється
з використанням електронної митної
декларації, засвідченої електронним
цифровим підписом, та інших
електронних документів або їх
реквізитів у встановлених законом
випадках.

Частиною 3. ст. 257 МК України
передбачено, що митна декларація та
інші документи, подання яких органам
доходів і зборів передбачено цим
Кодексом, оформлені на паперовому
носії та у вигляді електронних
документів, мають однакову юридичну
силу, що, у свою чергу, вказує на
помилковість доводів позивача щодо
невизнання юридичної значимості
отриманих надалі від митниці
електронних повідомлень.

Згідно електронного повідомлення
митниці, МД прийнята 22.07.2013 р. о 12:45 год.
(дата документа декларанта - 22.07.2013 р.,
11:21 год.).

Згідно з електронним повідомленням
митниці від 22.07.2013 р., позивачу було
направлено «запит (повідомлення)
митного органу», згідно з яким,
необхідним є надання додаткових
документів щодо митної вартості: (1)
виписку з бухгалтерської документації;
(2) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; (3) копію
митної декларації країни відправлення;
(4) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

26.07.2013 р. митницею зареєстровано лист
позивача від 25.07.2013 р. № 211 щодо надання
додаткових документів згідно п. 3 ст. 53
Митного кодексу України, а саме:
експертного висновку Київської ТПП №
Ц-1611 від 17.06.2013 р.; копії видаткової
накладної № 1205 від 18.07.2013 р., копії
рахунку-фактури № 990707 від 10.07.2013 р.,
копії видаткової накладної № 146 від
18.07.2013 р. (щодо реалізації в Україні
ідентичного та аналогічного товару);
прайс-листа на продукцію на умовах СРТ,
Київ; копії листа продавця від 21.06.2013 р.
щодо МД країни відправлення, відносно
якої зазначено, що її надання
суперечить Кіотській конвенції та
відносно того, що постачальник не дає
згоди на її надання; копії ВМД №
100270000/2013/158360 за якою, як зазначає
декларант, здійснено митне оформлення
товару, який є ідентичним товару №1;
копію ВМД від 12.06.2013 р. № 100270000/2013/162731 від
12.06.2013 р., за якою здійснено оформлення
товару, який є подібним (аналогічним) до
товару № 1; копії каталогів по товару,
зазначеному в інвойсах № N-SUPER130270 та №
YM-13E345 від 12.04.2013 р.; інформація з
інтернет-сайтів щодо цін на аналогічну
продукцію.

На лист позивача від 25.07.2013 р. за № 211
митницею надано відповідь від 01.08.2013 р.
№ 14.1/2-26/2717, в якому зазначила, що
відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України
митниця з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, має право упевнитись
в достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості, а
також запитувати додаткові документи
та відомості, якщо це необхідно для
прийняття рішення про визнання
заявленої митної вартості. У відповіді
також зазначається про надання
додаткових документів не у повному
обсязі - не надано МД країни
відправлення.

01.08.2013 року відповідачем прийнято
рішення про коригування митної
вартості № 100270000/2013/300184/2 (надіслане
позивачу електронним
повідомленням02.08.2013 р.), яким
скоригована митна вартість товару № 1
(код товару ) та визначено: ціна
товару 25641 доларів США; розрахована
декларантом митна вартість товару: 25641
доларів США та у гривнях - 204 948,51.
Коригування: при вартості за одиницю
0,6266 доларів США та при кількості товару
72 000 одиниць митна вартість визначена
на рівні 45 115,20 доларів США.

У графі 33 «Обставини прийняття рішення
та джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості» зазначено,
що відповідно до п. 5.1. контракту від
07.09.2010 р. розрахунки по даному контракту
здійснюються згідно з умовами,
вказаними в інвойсах. В інвойсах від
12.04.2013 р. № N-SUPER130270 та від 12.04.2013 р. №
N-YM-13E345 зазначено, що оплата вартості
товару в розмірі 5128 USD та 2244 USD
відповідно мала бути здійснена до
20.05.2013 р. Відповідно до інформації
платіжного доручення від 14.05.2013 р. № 178,
наданого до митного оформлення, окрім
наданих до митного оформлення від
12.04.2013 р. № N-SUPER130270 та від 12.04.2013 р. №
N-YM-13E345, зазначено інвойси, які були
відсутні в пакеті документів, що не
надає можливості ідентифікувати товар,
по якому здійснена оплата.

05.08.2013 р. митницею зареєстровано запит
позивача № 236 щодо роз'яснення про
наявність розбіжностей, інших
недоліків у поданих позивачем
документах разом з МД № 100270000/2013/170906.

07.08.2013 року, позивачем подана нова МД №
100270000/2013/173079 де митна вартість
визначена з урахуванням спірного
рішення.

09.08.2013 р. за № 14.1/2-26/3132 митниця надала
відповідь на вищезгаданий запит
позивача від 05.08.2013 р., вказавши на
обставини щодо наявних, на думку
митниці, розбіжностей, про які наведено
в оскаржуваному рішення щодо
відомостей у платіжному дорученні у
взаємозв'язку з наявними під час
митного оформлення інвойсами.

09.08.2013 р. позивачем, листом за № 269 після
митного оформлення товару подано
додаткові документи, серед яких ті
самі, що надавалися раніше на запит
митні та додатково - копія листа №
15.1-20/858Пі від 03.07.2013 р. Державної служби
статистики з додатком.

15.08.2013 р., митницею було надано
відповідь, в якій зазначено, що у
прайс-листах не вказано щодо умов
оплати, не зазначено характер тари та
упаковки; надана оцінка прайс-листу,
зазначену вище; зазначено, що в
експертному висновку не наведено
перелік моделей та цін, що пропонуються
іншими, ніж продавець, виробниками.
Вказується, що прайс-листи виробників
аналогічної продукції, зазначені у
експертному висновку, митному органу
не надано. Зазначається, що в
експертному висновку наявне посилання
на інвойси від 04.06.2013 р. № N-SUPER130500, №
N-XL-130402, N-YM-13E457, які митному органу не
надані. Вказується також, що додатки до
листа державної служби статистики не
засвідчені печаткою та підписом
уповноваженої особи. Тому, як
повідомлено митницею, вищезазначені
документи прийняті до уваги в якості
довідкової інформації, але не можуть
бути використані як підтвердження
заявленої митної вартості. Враховуючи
наведене, митниця зазначила про
відсутність підстав для перегляду
рішення про коригування митної
вартості.

29.08.2013 р. позивачем подано скаргу, в якій
просило Київську міжрегіональну
митницю Міндоходів України
переглянути і скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів
№100270000/2013/300184/2 від 01 серпня 2013 року
Митного посту "Столичний" Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України.

20.09.2013 р. Київська міжрегіональна
митниця Міндоходів України надала
відповідь, відповідно до якої не вбачає
підстав для перегляду рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01 серпня 2013 року №100270000/2013/300184/2.

04.10.2013 року TOB "Нікея-ЛТД" листом від 04
жовтня 2013 року подало до Міністерства
доходів і зборів України скаргу на
рішення митного органу про коригування
митної вартості товарів.

07.11.2013 року Міністерством доходів і
зборів України було надано відповідь
вих.№14878/6/99-99-24-02-05-15 " те, що відсутні
підстави для перегляду рішень
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів та Департаменту митної
справи Міндоходів України через
ненадання документів.

TOB "Нікея-ЛТД" вважаючи рішення Митного
посту «Столичний» (далі - Митний пост) №
100270000/2013/300184/2 від 01.08.2013 р. про
коригування митної вартості товарів;
рішення Київської регіональної
митниці (далі - Митниця) № 14.1/2-26/5030 від
20.09.2013 р.; рішення на бланку
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Міндоходів) від 07.11.2013 р. вих. №
14878/6/99-99-24-02-05-15 незаконними звернулося
до суду.

Спірні правовідносини виникли у сфері
митної справи і стосуються процедури
визначення митної вартості товарів та
правомірності рішень відповідача про
щодо визначення митної вартості
товару, який імпортується на митну
територію України.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
як суб'єкт владних повноважень довів
правомірність своїх дій щодо
витребовування від позивача
додаткових документів на
підтвердження митної вартості товару,
поданого до митного оформлення.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія
Київського апеляційного
адміністративного зазначає наступне.

Статтею 49 МК встановлено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до п.2 ст.52 Митного кодексу
України, декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані подавати митному
органу достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Перелік документів, які підтверджують
митну вартість товарів визначений ч.2
ст.53 Митного кодексу України.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

При здійсненні аналізу документів,
наданих позивачем при митному
оформлені, митним органом виявлено, що
позивачем було подано інвойси від
12.04.2013 р. № N-SUPER130270 (люмінесцентні лампи)
на загальну суму 25 641 доларів США.
Згідно інвойсу оплата: 5 128 доларів США -
передоплата до 20.05.2013 р.; 20 513 доларів США
- 90 днів з моменту поставки товарів; від
12.04.2013 р. № N-YM-13E345 на загальну суму 11 216,44
долари США. Згідно інвойсу оплата - 2244
доларів США в якості передоплати до
20.05.2013 р. та 8972,44 доларів США - 90 днів з
моменту поставки товарів.

Разом з тим, позивачем було надано
міжнародне платіжне доручення № 178 від
14.05.2013 р. про перерахування продавцю
коштів у розмірі 18 609 доларів США.

Крім вищенаведених інвойсів, у
призначенні платежу також
зазначається про здійснення платежів
за інвойсами: N-13NMH062 - 9270 USD, RML03042013 - 1967 USD.

Проте, останні два інвойси зазначені у
платіжному дорученні, поданому на
підтвердження митної вартості товарів
за первинною МД, однак зазначені два
інвойси позивачем під час первинного
звернення до митниці з МД та надалі (при
поданні нової МД згідно спірного
рішення) - не подавалися.

Зазначені невідповідності дали
підстави для сумнівів щодо заявленої
позивачем митної вартості, зокрема,
виходячи з можливого впливу двох
останніх інвойсів на фактурну вартість
товару, зазначеного у двох перших
інвойсах, які були подані до митного
оформлення

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Відповідач, приймаючи рішення про
коригування митної вартості виходив з
того, що подані документи містять
розбіжності, а тому митна вартість
імпортованого товару не може бути
визначена за ціною договору.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідачем, зазначено, що метод 1 за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються, не застосовано через не
застосовано через неподання
декларантом додаткових документів на
письмову вимоги митного органу для
підтвердження митної вартості,
наявності сумнівів щодо достовірності
відомостей, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості та наявної у митному органу
додаткової інформації про рівень
митної вартості.

Якщо основний метод не може бути
використаний, застосовується
послідовно кожний наступний метод. При
цьому, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Таким чином, митну вартість товару, що
імпортується скориговано із
застосуванням резервного методу
-відповідно до ст.64Митного кодексу
України. Визначена митна вартість
товару ґрунтується на митній вартості
товару, подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого уже здійснено.

Відсутність аналізу цін та умов,
зазначених в інвойсах від 04.06.2013 р. №
N-SUPER130500, № N-XL-130402, N-YM-13E457, які митному
органу також не надавались
унеможливила застосування першого
методу для визначення митної вартості
товару.

Отже, відповідачем вірно встановлено,
що у зв'язку із неможливістю
застосування вказаного методу (метод 1)
визначення митної вартості товарів
посадовою особою митниці цілком
правомірно послідовно перейдено до
наступного методу визначення митної
вартості.

Крім того, надання митниці додаткових
документів, наданих після митного
оформлення товарів за новою МД, то
позивачем також не було надано
вищевказаних двох останніх інвойсів,
хоча на зазначене було звернуто увагу
позивача і у спірному рішенні.

Відносно єдиного нового документу,
який надавався позивачем після митного
оформлення в порядку ч. 8 ст. 55 МК
України, а саме - відносно наданих даних
органів статистики, слід зазначити, що
митницею вірно вказано, що додатки до
листа не підписані та жодним чином не
засвідчені особою, яка їх складала.
Крім того, відсутні посилання на умови
поставки, характер тари, пакування
товарів, відносно яких зазначено певні
числові показники вартості товарів, а
отже відсутні підстави для врахування
цих документів для цілей перегляду
рішення про коригування митної
вартості.

Позивачем не спростовано доводи
митниці, викладені у повідомленні за
результатами розгляду зазначених
документів та не доведено юридичної
значимості цих додаткових документів
для цілей підтвердження митної
вартості, складових митної вартості.

Таким чином у митниці відсутні
підстави для скасування рішення про
коригування митної вартості та
прийняття рішень про визнання
заявленої позивачем митної вартості.

При цьому, суд зазначає, що митницею
дотримано вимоги п. 9 ст. 55 МК України та
надано заявнику (позивачу) у
встановлений строк обґрунтовану
відповідь щодо відмови у визнанні
митної вартості на підставі додатково
наданих документів. Так, лист позивача
датований 09.08.2013 р. за № 269 відповідь
надана листом митниці від 15.08.2013 р. за №
14.1./6-26/3387, тобто в межах 5 робочих днів,
як то передбачено ч. 9 ст. 55 МК України, у
зв'язку з чим відсутні підставі для
застосування наслідків, передбачених
ч. 10. ст. 55 МК України.

Крім того, позивач оскаржує, рішення
Київської міжрегіональної митниці №
14.1/2-26/5030 від 20.09.2013 р., яке, як вбачається
із його змісту та виходячи із його суті,
є фактично листом-відповіддю Київської
міжрегіональної митниці на його скаргу
від 29.08.2013 р. № 287-Н на рішення про
коригування митної вартості від 01.08.2013
р. № 100270000/2013/300184/2.

Також листом-відповіддю, (яке також
оскаржує позивач) від 07.11.2013 р. за №
14878/6/99-99-24-02-05-15 Міндоходів, з посиланням
на положення ч. 3 ст. 52, ст. 26 та ч.ч. 2- 3 ст.
53 МК України, ст. 16 та ст. 7 Закону
України «Про звернення громадян»
зазначено, що оскільки заявником не
надано документів, які підтверджують
заявлену митну вартість, відсутні
підстави для перегляду рішень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
оскільки оскаржувані відповіді не є
нормативно-правовим актом або актом
індивідуальної дії в розумінні ст. 17
КАС України, не породжують жодних
правових наслідків, що спрямовані на
регулювання тих чи інших суспільних
відносин і не мають обов'язкового
характеру, оскільки не містять
обов'язкового припису для певної особи,
то такі листи не можуть бути предметом
оскарження у суді.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованих висновків, з
якими погоджується апеляційна
інстанція, що митний орган правомірно
прийняв рішення про коригування митної
вартості товару відповідно до норм
чинного законодавства.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування ухвали та
постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову та ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судові
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Нікея-ЛТД"
- залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 квітня 2014 р. про
закриття провадження в частині
позовних вимог та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 квітня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.