Справа № 2а/0370/2635/11
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
Справа № 876/5809/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 07
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до Приватного підприємства
«Сам-Моторс», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Градикс» (Російська
Федерація) в особі представництва
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Градикс» про
визнання недійсним договору, стягнення
коштів,-

в с т а н о в
и в:

Нововолинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Приватного підприємства «Сам-Моторс»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Градикс» (Російська
Федерація) в особі представництва
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Градикс» про
визнання недійсним договору, стягнення
коштів.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції Нововолинська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області оскаржила її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення їхнього
позову, оскільки в ході проведеної
планової виїзної перевірки ПП
«Сам-Моторс» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з 1
квітня 2008 року по 31 березня 2011 року,
встановлено, що ПП «Сам-Моторс» не
отримавши фактично послуг на підставі
нікчемного договору №5 від 1 жовтня 2010
року між ПП «Сам-Моторс» та
представництвом ТзОВ «Градикс» до
податкового кредиту з податку на
додану вартість (далі - ПДВ) було
включено в жовтні 2010 року податкову
накладну від 29 жовтня 2010 року №15 на
суму ПДВ 30 000 грн., в листопаді 2010 року
податкову накладну від 30 листопада 2010
року №16 на суму ПДВ 70 000 грн., в грудні 2010
року податкову накладну від 29 грудня 2010
року №17 на суму ПДВ 60 000 грн., чим
занижено суму податкового зобов'язання
щодо сплати ПДВ до державного бюджету.
При цьому представництво ТзОВ
«Градикс» будучи обізнаним про
відсутність у нього технологічних
можливостей, кваліфікованого
персоналу, основних фондів,
транспортних засобів, укладаючи
договір №5 від 1 жовтня 2010 року мало на
меті принесення ПП «Сам-Моторс»
податкової вигоди, а не отримання
прибутку від такої операції, про що
також свідчить відсутність
претензійно-позовної роботи та
будь-якої іншої вимоги щодо повернення
коштів в оплату наданих послуг.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу в
порядку письмового провадження, згідно
з ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
01 жовтня 2010 року між ПП «Сам-Моторс» та
представництвом ТзОВ «Градикс»
укладено договір №5 про надання послуг
машинами і механізмами.

Факт виконання відповідачами умов
вказаного договору судом першої
інстанції встановлений з
підтвердженням матеріалами справи та
судовим рішенням, а саме постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 січня 2013
року постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 9 вересня 2011
року у справі №2а/0370/2022/11 скасовано та
прийнято нову, якою позовні вимоги
задоволено. Визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення №/261 від 29
червня 2010 року та №/262 від 26 червня
2010 року, якими встановлювалася
обставина незаконного донарахування
податкових зобов'язань за договором №5
від 1 жовтня 2010 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
врахуванням набрання законної сили
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 січня 2013
року, виходив з відсутності у
відповідачів протиправного умислу при
укладенні спірної угоди.

Разом з тим судом не враховано, що
вимоги про визнання недійсними угод,
які завідомо суперечать інтересам
держави і суспільства відповідно до ч.2
ст.215, ст.228 ЦК України, не можуть бути
предметом позову.

Згідно ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу
України господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Наслідки визнання господарського
зобов'язання недійсним як такого, що
вчинене з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, передбачені ч. 1 ст. 208
цього Кодексу.

Цю норму слід застосовувати з
урахуванням того, що відповідно до ст.
228 ЦК України правочин, учинений з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
водночас є таким, що порушує публічний
порядок, а отже, нікчемним. Як
зазначено у ч. 2 ст. 215 цього Кодексу
визнання судом такого правочину
недійсним не вимагається, а тому позови
податкових органів про визнання такого
правочину (угоди, господарського
зобов'язання) недійсним судовому
розгляду не підлягають.

При цьому, органи державної податкової
служби в такому випадку можуть на
підставі п. 11 ст. 10 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
звертатись до судів із позовами про
стягнення в доход держави коштів,
одержаних за правочинами, вчиненими з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
посилаючись на їхню нікчемність.
Висновок суду стосовно нікчемності
правочину має бути викладений у
мотивувальній, а не в резолютивній
частині судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року в частині позовних вимог про
визнання недійсним договору слід
скасувати, а провадження в справі в цій
частині закрити.

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
суд України, про що ним зазначено в
ухвалі від 17 вересня 2012 року у справі
№К-45178/09.

Щодо позовних вимог про стягнення з
представництва ТзОВ «Градикс» коштів в
сумі 59 600 грн., одержаних за нікчемним
правочином №5 від 1 жовтня 2010 року, то
колегія суддів приходить до висновку,
що відмовивши в даних позовних вимогах,
суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні не
спростовуються і підстав для його в цій
частині скасування немає.

Керуючись ст.ст.157,195,197,198,200,203,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу Нововолинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області
задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у справі №2а/0370/2635/11 в частині
позовних вимог про визнання недійсним
договору - скасувати, а провадження в
справі в цій частині закрити.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула