Справа № 9101/115850/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2013 рокусправа № 2а/0470/5258/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Рязанов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України

в місті Марганець
Дніпропетровської області,

на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

від 31 травня 2012 року

у справі № 2а/0470/5258/12

за позовом Управління
Пенсійного фонду України

в місті Марганець
Дніпропетровської області,

вул. Радянська,
70, м. Марганець Дніпропетровської обл.,
53400;

до відповідача Відділення
виконавчої Дирекції

Фонду соціального
страхування від нещасних випадків

на виробництві та
професійних захворювань України

в місті Марганці
Дніпропетровської області,

вул. Радянська,
27, м. Марганець Дніпропетровської обл.,
53400;

про зобов'язання
вчинити дії, -

встановив: Управлінням Пенсійного
фонду України в місті Марганець
Дніпропетровської області подано
позов до Відділення виконавчої
Дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Марганці
Дніпропетровської області про
зобов'язання прийняти до заліку суму
пенсії у розмірі 4.198,00 грн., виплачену
громадянину ОСОБА_2.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд (суддя
Голобутовський Р.З.) своєю постановою
від 31 травня 2012 року у позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що
правило підписання актів звірки
розрахунків розраховано на
відсутність спору. У разі ж незгоди на
підписання актів з боку відповідача, у
судовому порядку мають вирішуватись
вимоги про стягнення, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки.

Крім того, відшкодування щомісячної
державної адресної допомоги за рахунок
коштів фонду діючим законодавством не
передбачено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі тер управління Пенсійного фонду
України, Позивач, вказує на порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві є
наслідком страхування від нещасного
випадку на виробництві.

В разі виплати пенсії по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві,
органами Пенсійного фонду України,
Фонд соціального страхування
зобов'язаний відшкодовувати
останньому витрати.

Відповідно, належним страховиком, з
огляду на приписи Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року N
1105-XIV, є Фонд соціального страхування.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. Позов
задовольнити.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування, Відповідач,
скаргу оспорив. В запереченнях на
апеляційну скаргу вказує на те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судовий розгляд адміністративної
справи здійснювався з повним
фіксуванням судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Обставини справи: як встановлено судом
першої інстанції, стосовно чого спір
між сторонами відсутній, Управлінням
Пенсійного фонду України в місті
Марганець Дніпропетровської області
громадянину ОСОБА_2, який отримав
трудове каліцтво на території
колишнього СРСР, за період з вересня 2011
року по березень 2012 року включно
виплачено пенсію по інвалідності в
загальній сумі 4.198,00 грн. В їх числі 1.050,00
грн. основний розмір пенсії, 3.148,00 грн. -
державна адресна допомога.

Зобов'язання прийняти до заліку суму
пенсії у розмірі 4.198,00 грн., виплаченої
ОСОБА_2, каліцтво якого сталося на
території колишнього СРСР, стало
предметом судового позову.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, про що зазначено
вище, відмовив у задоволенні
адміністративного позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України
від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством. У разі якщо сукупність
виплат, зазначених у частині першій
цієї статті, разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної соціальної допомоги в
порядку, розмірах та за рахунок коштів,
визначених законом.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 26 березня 2008 року № 265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» установлено, що
у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога в сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

За змістом пункту 4 постанови № 265
виплата щомісячної державної адресної
допомоги та підвищення до пенсії
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Частиною третьою статті 30 та частиною
восьмою статті 36 Закону № 1058-ІV
встановлено, що пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, а також
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначається відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачено статтею 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23 вересня 1999 року N 1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

До страхових виплат, передбачених цим
Законом, адресна допомога та
підвищення до пенсії не включаються.

Пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ, правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4,
передбачено, зокрема, що Фонд
зобов'язаний відшкодовувати ПФУ
виплачену останнім суму основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Аналіз положень постанови № 265, якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що такі виплати не
входять до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Вирішуючи питання, чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду,
необхідно враховувати те, що
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Одним з основних принципів страхування
від нещасного випадку є цільове
використання коштів, які відповідно до
статті 46 Закону № 1105-ХІV не формуються
за рахунок Державного бюджету України,
не включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога та підвищення до пенсії як
окремі види соціальної допомоги не
входять до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги та підвищення до пенсії.

Крім того, Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок отриманого
каліцтва на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України і правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року N 5-4/4, не врегульовує спірних
відносин, які виникли.

Згаданий Порядок щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише при відсутності
спору.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни рішення
окружного адміністративного суду
відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Марганець Дніпропетровської області
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2012 року у справі № 2а/0470/5258/12
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна