Справа № 872/12580/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа № 808/3623/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Пологівської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2013
р. по справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Пологівської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звернулась до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Пологівської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби,
про визнання нечинними та скасувати
податкові повідомлення - рішення від
22.03.13 № та №.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року даний адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та частково скасовано
податкове повідомлення-рішення
відповідача № від 22.03.2013 в
частині застосування штрафних санкцій
на суму 29793,70 грн. в іншій частині
позовних вимог відмовлено. Свою
позицію (в частині задоволення
позовних вимог) суд першої інстанції
обґрунтував тим, що на час перевірки,
первинні документи зберігалися в
приміщенні бухгалтерії магазина, а
саме в сейфі, що знаходиться поза
межами місця реалізації товарів, тому
неможливо було надати ці документи,
отже податковим органом було
безпідставно кваліфіковано
відсутність облікових документів у
місці фактичної реалізації товарів, як
порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 ЗУ
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг". Дії по зберіганню первинних
документів відповідають змісту ч. 7 ст. 9
ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», якою
визначено обов'язок підприємства
забезпечувати належне зберігання
первинних документів і регістрів
бухгалтерського обліку протягом
встановленого строку. В частині
відмови в задоволенні позовних вимог,
суд обґрунтував свою позицію тим, що
встановлено порушення порядку
використання торгового патенту, тому
податковим органом правомірно
винесено податкове повідомлення
рішення від 22.03.13 № про
застосування штрафних санкцій в
розмірі 115грн. на один календарний
місяць за порушення пп. 267.6.1 ст. 267 ПКУ
(оригінал торгового патенту повинен
бути розміщений: на фронтальній
вітрині магазину, а за її відсутності -
біля реєстратора розрахункових
операцій...; торговий патент повинен
бути відкритий та доступний для
огляду). У відповідному місці патент не
знаходився.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції в частині
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
22.03.13 № на суму 29793,70грн. та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову. Зазначив, що
постанова суду прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також що під час перевірки було
встановлено порушення позивачем вимог
п. 1, 2, 9, 12, 13 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", у зв'язку з чим до позивача були
застосовані штрафні (фінансові)
санкції відповідно до винесених
податкових повідомлень - рішень в сумі
30135,7 грн. та 115 грн.

В судове засідання представник
апелянта (податкового органу) не
з'явився. Про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача проти
апеляційної скарги заперечили. Суду,
кожен окремо пояснили, що вважають
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим, та таким що не
підлягає скасуванню. Послалися на те,
що первинні документи, зберігалися в
сейфі у кабінеті бухгалтера, тому в
період перевірки, їх неможна було
надати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
28.02.2013 року працівниками Державної
податкової служби у Запорізькій
області на підставі пп. 3 п.2 ст. 80 ПК
України, наказу від 25.02.13 №100 та
направлень від 25.02.13 за №86 та №87 було
проведено перевірку господарської
одиниці магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1"
суб'єктом господарської діяльності
якого є Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб - підприємців Серія НОМЕР_1.

За результатом перевірки складено Акт
(довідка) фактичної перевірки дата
реєстрації якого в органі ДПС за місцем
здійснення діяльності суб'єкта
господарювання відбулась 05.03.2013 року за
№0049/08/00/22/НОМЕР_1 та 20.03.2013 року за
№171/08/15/22/НОМЕР_1 (а.с.6-7), в якому зроблено
висновок про порушення позивачем п. 1, 2,
9, 12, 13 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" та ст.267 ПК України, а саме: при
продажу пачки цигарок "Парламент" по
ціні 17,50грн., пляшки горілки 0,5 л.
"Хлібний Дар" по ціні 30,50грн., 1 л. вина
"Міцне" у тетрапаку по ціні 18,00 грн.
продавцем ОСОБА_3 у магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1" (в зазначеному магазині
ФОП ОСОБА_4 здійснює підприємницьку
діяльність - роздрібну торгівлю),
розрахунковий документ на РРО не
роздруковувався та не видавався;
невідповідність готівкових коштів на
місці проведення розрахунків даних
денного звіту (Х звіту) РРО склало 840,60
грн. (з урахуванням закупівлі); не
збереження фіскального звітного чеку (Z
звіту) №9 від 27.08.2012 року у книзі обліку
розрахункових операцій №0810000р/1 від
02.08.12р.; порушено встановлений порядок
обліку товарів на місці реалізації та
зберігання на суму 14896,85 грн.; згідно
складених відомостей щодо повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів
встановлено надлишок
товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 14896,85 грн.

На підставі Акту перевірки
Пологівською міжрайонною ДПІ винесені
податкові повідомлення - рішення форми
"С" від 22.03.2013 року № в якому до
позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 30135,7 грн.,
та форми "Р" № в якому до позивача
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 115 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Конституції України, Податкового
кодексу України, ЗУ «Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», ЗУ "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Однак, на думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції зробив передчасний висновок
про можливість задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

В силу ст. 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Податковим органом в акті перевірки
зазначено про порушення суб'єктом
господарювання п. 1, 2, 9, 12, 13 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Зокрема, згідно п. 1, 2, 9, 12, 13 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажі товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

1). Проводити розрахункові операції на
повну суму покупки через
зареєстровані, опломбовані та
приведений у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим законом, із застосування
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

2). Видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції;

9). Щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій;

12). Вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особам, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізації товарів
(надання послуг);

13). Забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів та місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Матеріалами справи підтверджено
виявлення порушень пунктів 1, 2, 9, 12, 13 ст.
3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Суд апеляційної інстанції критично
відноситься до доводів позивача, що
витребувані податковим органом при
проведенні перевірки первинні
документи на товар (а саме податкові
накладні на придбаний товар та книги
обліку доходів і витрат на продавця
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1) неможливо було
надати через знаходження їх у сейфі в
кабінеті бухгалтера, який не був
присутній при проведенні перевірки.

Вказані доводи позивача
спростовуються п. 6 ст. 44 ПКУ в силу
якого, у разі, якщо до закінчення
перевірки платник податків не надає
посадовим особам органу ДПС, які
проводять перевірку, документи,
незалежно від причин такого ненадання
(крім випадків виїмки документів)
вважається, що такі документи були
відсутні у такого платника податків.
Дана норма не встановлює, що хвороба
підприємця є підставою для ненадання
документів.

Суд бере до уваги, що податковим
органом були витребувані податкові
накладні на придбаний товар, тобто
документи, які повинні знаходитися у
продавця, а не у бухгалтера.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це не можливо, то безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

В порядку ст. 44 (п.44.1) Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування та
/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Зазначені обставини дають підґрунтя
дійти висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 22.03.2013 року
№ винесено правомірно у
відповідності до норм законодавства.

Щодо відмови в задоволенні частини
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції погоджується з позицією суду
першої інстанції, згідно якої
податковим органом правомірно
винесено податкове
повідомлення-рішення від 22.03.13 №
про застосування штрафних санкцій в
розмірі 115грн. на один календарний
місяць за порушення пп. 267.6.1 ст. 267 ПКУ. В
силу вказаної статті оригінал
торгового патенту повинен бути
розміщений: на фронтальній вітрині
магазину, а за її відсутності - біля
реєстратора розрахункових операцій...;
торговий патент повинен бути відкритий
та доступний для огляду. Натомість, у
визначеному законодавством місці
патент не знаходився. Тому, податковий
орган правомірно виніс податкове
повідомлення-рішення від 22.03.13 №.

Отже, в задоволенні даного позову слід
відмовити в повному обсязі, а не
частково.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Правомірність рішень відповідача
доведена. Податковим органом
правомірно винесені оскаржувані
податкові повідомлення-рішення.

Таким чином, судом першої інстанції
неповністю з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, не доведені обставини справи,
що мають значення для справи, що
призвело до прийняття постанови з
порушенням норм матеріального права та
неправильного вирішення справи.

Керуючись п. 3 ч. 1 статті 198,
статтями 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пологівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби -
задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2013
р. по справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Пологівської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів відповідно до
ст. 212, ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна