Справа № 2н-7/10/1370
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Справа № 876/13860/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання:
Сердюк О.Ю.,

представника позивача
Сільченко О.О.,

представника відповідача
Патлачука Є.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року за заявою ВАТ "Науково-дослідний
та проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектропроект» про
перегляд постанови господарського
суду Львівської області від 31 січня 2008
року за нововиявленими обставинами у
справі №2н-7/10/1370 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова до ВАТ
"Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектро» про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство
"Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектропроект" звернувся до
адміністративного суду із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Господарського
суду Львівської області від 31.01.2008 року
у справі №2/1310-23/305А, яким просило
скасувати постанову Господарського
суду Львівської області від 31.01.2008 року.

Заява мотивована тим, що під час
розгляду Господарським судом
Львівської області справи № 6/244
встановлено, що ВАТ «Науково-дослідний
та проектно-вишукувальний інститут
«Львівтеплоелектропроект» не
займалося науковою діяльністю, не
проходило атестацію згідно Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Положення про державну
атестацію науково-дослідних
(науково-технічних) установ» від 07.04.1998
р. № 469 та не є науковою установою в
розумінні Закону України «Про наукову
та науково-технічну діяльність».
Відтак вищезазначеним рішенням
господарського суду Львівської
області від 26 лютого 2010 року
спростовуються висновки, які було
покладено в основу постанови
Господарського суду Львівської
області у справі №2/1310-23/305А, оскільки
починаючи з листопада 2003 року на ВАТ
«Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
«Львівтеплоелектропроект» не
поширюється дія статті 24 Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», в тому
числі обов'язок відшкодування різниці
між сумою призначеної пенсії за цим
законом та сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник.

Такі обставини існували на час
розгляду справи № 2/1310-23/305А, мають
істотне значення для справи, але не
були відомі суду першої інстанції та
заявнику на час розгляду справи,
оскільки встановлені рішенням суду вже
після винесення оскаржуваної
постанови.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року заяву задоволено: скасовано
постанову Господарського суду
Львівської області від 31.01.2008 року у
справі №2/1310-23/305А за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова про
стягнення з відкритого акціонерного
товариства «Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
«Львівтеплоелектропроект» 156684,19 грн.;
Відмовлено у задоволенні позову
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова про
стягнення з відкритого акціонерного
товариства «Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
«Львівтеплоелектропроект» 156684,19 грн..

Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
постанову суду першої інстанції
оскаржило, подало апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду скасувати та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні заяви про перегляд
постанови за ново виявленими
обставинами.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що науковий стаж пенсіонерів набуто
на державному підприємстві, ще до
набрання чинності ст. 11 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», порядок фінансування
різниці в розмірі пенсії не
повязується з проходженням атестації
наукових установ недержавної форми
власності, яким стало товариство після
зміни форми власності, оскільки
відшкодовувати зазначену різницю
заявник має у порядку, передбаченому
для державних підприємств. Таким чином,
постанова суду є безпідставною і не
ґрунтується на чинному законодавстві.

В судовому засіданні представник
позивача надала пояснення та
підтримала доводи апеляційної скарги,
а представник відповідача заперечив
проти них.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою
Господарського суду Львівської
області у справі № 2/1310-23/305А від 31 січня
2008 року, яка набрала законної сили,
задоволено позов Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова та
стягнуто з ВАТ «Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
«Львівтеплоелектропроект» 156684,19 грн.

При винесенні постанови від 31 січня 2008
року суд виходив з положень статті 24
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», та
прийнятої на його підставі Постанови KM
України від 24 березня 2004 року № 3/2 «Про
затвердження порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації згідно з Законом України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність» та сумою пенсій,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи».

При розгляді справи судом встановлено,
що факт врахування при призначенні
пенсій працівникам, зазначеним у
позовній заяві, їхнього наукового
стажу підтверджується наявними у
матеріалах справи розпорядженнями.
Вказані у позовній заяві особи,
займались науково-технічною та
науково-організаційною роботою.
Наявність у них наукового стажу
підтверджується довідками, виданими
відповідачем. Відповідно до вимог
вищенаведеного Порядку позивачем
надсилались відповідачу повідомлення.
Однак, ВАТ "Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектропроект" своїх
зобов'язань зі сплати коштів для
фінансування різниці у розмірі пенсій
не виконало і в установлені Порядком
строки грошових сум не перерахувало.
Факт виплати пенсій підтверджується
Довідками Головного управління
Пенсійного Фонду України у Львівській
області і відповідачем у справі не
спростований. Вирішуючи спір у справі,
суд взяв до уваги й ту обставину, що
рішенням господарського суду
Львівської області від 20 січня 2004 р.,
залишеним без змін постановою Вищого
господарського суду України від 08
лютого 2005 р., задоволено позовні вимоги
УПФ України в Личаківському районі м.
Львова до ВАТ "Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектропроект" про
стягнення 121866,19 грн. таких же витрат на
виплату пенсій, проте за період, що
передував спірному. Згаданим рішенням
господарського суду Львівської
області та постановою Вищого
господарського суду України
встановлено, що відповідач є
правонаступником державного
підприємства
"Теплокомунелектропроект", створеного
по рішенню Міністерства енергетики і
електрифікації України. В період до 1991
р. у складі Всесоюзного державного
інституту "Теплоелектропроект", без
прав юридичної особи, перебувало
Львівське відділення.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 26 лютого 2010 року
спростовуються висновки, які було
покладено в основу постанови
Господарського суду Львівської
області у справі №2/1310-23/305А, оскільки
починаючи з листопада 2003 року на ВАТ
«Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
«Львівтеплоелектропроект» не
поширюється дія статті 24 Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», в тому
числі обов'язок відшкодування різниці
між сумою призначеної пенсії за цим
законом та сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник.

В зв'язку з наведеним ВАТ
"Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектропроект» подало до
суду заяву про перегляд постанови
господарського суду Львівської
області від 31 січня 2008 року за
нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 245 КАС України
постанова або ухвала суду, що набрала
законної сили, може бути переглянута у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року заяву ВАТ "Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектропроект» про
перегляд постанови господарського
суду задоволено.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
наукову та науково-технічну
діяльність" N 1316-IV від 20.11.2003 року,
різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок державного
бюджету; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 % різниці пенсії, призначеної за цим
законом; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих установ,
організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 N 372 "Про затвердження Порядку
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації" визначений аналогічний
порядок фінансування.

Згідно з Законом України "Про наукову
та науково-технічну діяльність" та
сумою пенсії, обчисленою відповідно до
інших законодавчих актів, на яку мають
право зазначені особи", а саме п. 2
передбачає, що за рахунок коштів
державного бюджету фінансується 50 %
різниці у розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу,
інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Положення Закону України "Про наукову і
наукову-технічну діяльність" не
містять положення, яке б передбачало
звільнення підприємства від обов'язку
відшкодовувати Пенсійному фонду
України різниці між сумою призначеної
пенсії за цим Законом та сумою пенсії
обчисленою, відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник.

Таким чином, суд першої інстанції,
помилково дійшов висновку, що чинним
законодавством не передбачено
покладення на державні не бюджетні
установи та організації, фінансування
яких здійснюється за рахунок
державного бюджету України і за
рахунок коштів госпрозрахунку
обов'язку щодо відрахувань на виплату
різниці у розмірі пенсій наукових
працівників.

З наявних у матеріалах справи доказів
вбачається, що підприємство
відшкодовує Пенсійному фонду України
різницю між сумою призначеної та
обчисленої пенсії упродовж багатьох
років, в тому числі і за рішенням судів.
Саме підприємство надавало довідки
особам, що вони мають право на пенсію як
наукові працівники. Перевірки які
проводив пенсійний фонд
підтверджували цю обставину. Довідки
видавалися в період коли підприємство
вже не було зареєстроване як наукове.
Тобто заявник володів повною
інформацією щодо свого правового
статусу. Відтак його твердження, що він
не знав і не міг знати, що він не
являється науковою установою
протирічить обставинам справи і не
знайшло свого підтвердження в суді.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що заява про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Господарського
суду Львівської області від 31.01.2008 року
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 КАС України суд
може скасувати постанову у справі і
прийняти нову постанову. При ухваленні
нового судового рішення суд
користується повноваженнями суду
відповідної інстанції.

Судова колегія вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, а тому постанову
суду першої інстанції необхідно
скасувати і винести нову, якою в
задоволенні заяви про перегляд
постанови господарського суду
Львівської області від 31 січня 2008 року
за нововиявленими обставинами
відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 253, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова
задоволити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року у справі №2н-7/10/1370 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні заяви ВАТ
"Науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"Львівтеплоелектропроект» про
перегляд постанови господарського
суду Львівської області від 31 січня 2008
року за нововиявленими обставинами -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.П. Дякович

Судді:
Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич