Справа № 823/3872/13-а
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
справа № 823/3872/13-а

м. Черкаси

09 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

при секретарі - Журавель Т.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 (особисто),
представника позивача - ОСОБА_2 (за
договором), представника відповідача -
Терещенка С.М. (за довіреністю),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Смілянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Смілянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

В адміністративному позові позивач
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Смілянської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Черкаській області від
31.10.2013 р. № щодо застосування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
249900 грн. 00 коп.

Позивач в судовому засіданні надав
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, та просив її
задовольнити в повному об'ємі.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та пояснив,
що викладені в акті перевірки, на
підставі якого винесене оскаржуване
податкове рішення, висновки є
необґрунтованими, оскільки до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 помилково
застосовано штрафну санкцію у розмірі
340 грн. за кожен виявлений факт
порушення вимог щодо щоденного
друкування фіскальних звітних чеків
(735), а тому надмірно застосував до
позивача штраф в сумі 249900 грн. 00 коп.
грн. згідно з податковим
повідомленням-рішенням від 31.10.2013 р. №
.

В судовому засіданні та в письмовому
запереченні на адміністративний позов
представник відповідача просив
відмовити в його задоволенні повністю,
зазначивши при цьому, що ревізори,
діючи в межах чинного законодавства, в
ході проведення перевірки правомірно
встановили порушення позивачем вимог
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та правомірно
застосували штраф за кожен виявлений
факт порушення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
наступного.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа
- підприємець з 22.02.2011 р. за № 0001461 в
Смілянській райдержадміністрації
Черкаської області, ідентифікаційний
код НОМЕР_2.

Працівниками Смілянської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Черкаській області
проведено перевірку господарської
одиниці кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташований за адресою АДРЕСА_1,
суб'єкта господарської діяльності
ОСОБА_1 за дотриманням суб'єктами
господарювання порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій,
результати якої оформлені актом від
11.10.2013 р. № 377 та встановлено випадки
незбереження 735 щоденних фіскальних
звітних чеків .

За висновками вказаного акту фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 порушив
вимоги п. 9 ст. 3 та п. 4 ст. 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06 липня 1995
року № 265/95-ВР.

31 жовтня 2013 року на підставі даного
акту перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення за №
про застосування штрафних
(фінансових) санкцій загальну суму 249900
грн. 00 коп. (735 х 340 грн. = 249900 грн. 00 коп.).

В ході дослідження доказів по справі
позивач суду надав відрізані фіскальні
звітні чеки для огляду та пояснив, що з
невідомих йому причин бухгалтер їх
відрізала та зберігала окремо від
книго ОРРО.

Контролюючий орган застосував до
позивача фінансові санкції за
незабезпечення виконання щоденних
друків фіскальних звітних чеків на
реєстраторах розрахункових операцій
на загальну суму 249900 грн. 00 коп., яка
складається із розрахунку 340 грн. за
кожен випадок нероздрукування звітних
чеків, однак суд не погоджується з
наведеним, виходячи із такого.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону
України Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на РРО (за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в книгах
обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 цього Закону
у разі невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для
висновку, що зазначена фінансова
санкція встановлена за порушення
суб'єктами підприємницької діяльності
вимоги закону щоденно друкувати
фіскальний звітний чек та зберігати
його в книзі обліку розрахункових
операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи цей чек у
книзі обліку розрахункових операцій -
триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 4 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», відповідний
орган державної податкової служби
України може застосувати лише одну
фінансову санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги), випадків невиконання
щоденного друку фіскального звітного
чеку та/або його незберігання в книзі
обліку розрахункових операцій.

Відтак, незважаючи на кількість разів
нероздрукування фіскальних звітних
чеків або їх не збереження, мав
застосувати за це порушення штрафну
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, як то передбачено наведеними
нормативними положеннями.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
суду України у постановах № 21 - 428а13 від
03.12.2013 р. та № 21 -89а13 від 16.04.2013 р.

Відповідно до частини 2 статті 161
Кодексу адміністративного судочинства
України, при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстав, передбаченої пунктом 1 частини
першої статті 237 цього Кодексу.

Статтею 244-2 КАС України визначено, що
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач визнає наявність факту
порушення незберігання в книгах ОРРО
фіскальних звітних чеків, оскільки
вони є наявні і зберігаються в іншому
місці, та були надані і оглянуті в
судовому засіданні, проте не
погоджується із застосуванням
штрафних санкцій за кожне окреме
порушення.

Таким чином, суд погоджується з
твердженням позивача, оскільки не
виконуючи протягом певного періоду
обов'язок щодня друкувати фіскальний
звітний чек, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
порушення, а не зберігаючи
роздрукований чек у КОРО - триваюче.

Таким чином, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 31 жовтня 2013
року № в частині застосування до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 249560 грн. 00 коп. є протиправним
та підлягає частковому скасуванню.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, суд приходить до
висновку, що відповідач, прийнявши
оскаржене податкове
повідомлення-рішення від 31.10.2013 р. №
, діяв не відповідно та не у
спосіб, що передбачений законодавством
України. Відповідно до ст.. 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які в сукупності
становлять єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення , можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, докази щодо їх
підтвердження, керуючись актами
законодавства щодо цих правовідносин,
суд дійшов висновку, що заявлена в
адміністративному позові вимога
підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення №
від 31.10.2013 р. в частині
застосування до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 суми штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 249 560
(двісті сорок дев'ять тисяч п'ятсот
шістдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 сплачений судовий збір в
розмірі 276 грн. 10 коп. відповідно до
квитанції № 23 від 03.12.2013.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у порядку та
строки, встановлені ст.ст.185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Гайдаш

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 08 липня 2014
року.