Справа № 826/6015/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6015/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "19" червня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Державної податкової служби, 3-тя особа:
Державне підприємство "Укржитлосервіс"
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Державної податкової
служби у якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 05.03.2013 року №
НОМЕР_1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "19" червня 2013 року позов було
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду від 19.06.2013 року та
прийняте нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "19" червня 2013 року - залишити без
змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої
інстанції, ДПІ у Печерському районі м.
Києва ДПС було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.03.2013 №
НОМЕР_1, яким згідно з пп. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 і
п. 286.5 ст.286 розділу ХІІІ ПК України,
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: податок на
землю з фізичних осіб - 17 560,95 грн.,
граничний строк сплати - 60 днів з дня
вручення податкового
повідомлення-рішення.
Відповідно до виписки серія ААВ №? 775824
від 15.05.2012р. з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, позивач з 15.09.2005 року
зареєстрована як фізична
особа-підприємець, основний та єдиний
вид підприємницької діяльності -
здавання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна (КВЕД 68.20). На протязі 2012 року
позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування, є платником єдиного
податку, що підтверджується свідоцтвом
платника єдиного податку на 2012р. серія
НОМЕР_2 від 28.05.2012 року.

Згідно договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення від 14.07.2004р.,
зареєстровано приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 в реєстрі за № 5259-П,
позивачу на праві приватної власності
належить нежитлове приміщення НОМЕР_3
загальною площею 93,60 кв.м. на цокольному
поверсі в багатоквартирному житловому
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1
Згідно зі 206 Земельного кодексу
України визначено, що об'єктом плати за
землю є земельна ділянка.

Відповідно до ст. 269
Податкового кодексу України,
платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.
Згідно ст. 270
Податкового кодексу України, об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, а також земельні частки
(паї), які перебувають у власності.

Відповідно до ст. 42
Земельного кодексу України
встановлено, що земельні ділянки на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної та комунальної власності
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.
Управління та обслуговування
багатоквартирного будинку по вулиці
Інститутській здійснює Державне
підприємство «Укржитлосервіс», якому
земельна ділянка надано у постійне
користування згідно Державного Акту на
право постійного користування серії
НОМЕР_4 від 12.03.2002 року.

Як зазначено в позовній заяві,
вказане нежитлове приміщення
використовується позивачем для
провадження підприємницької
діяльності, зокрема, нежитлове
приміщення загальною площею 93,60 кв.м.
надано в оренду фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_4., що підтверджується
наявною у справі копією договору
оренди приміщення № НОМЕР_3 від 15.07.2012
року.

Отже, судом
встановлено, що належне позивачу
нежитлове приміщення площею 93,60 кв.м.
використовується нею для провадження
своєї господарської діяльності.

Наказом Державної податкової служби
від 23.11.2012 року № 1051 «Узагальнююча
консультація по сплаті земельного
податку власниками нежитлових
приміщень, ФОП платниками єдиного
податку» - здавання в оренду приміщення
є провадження підприємцями
господарської діяльності і така
фізична особа - підприємець (власник
нежитлового приміщення) звільняється
від нарахування (сплати) та подання
податкової звітності із земельного
податку.
Спірні правовідносини виникли у сфері
справляння податків і зборів та
стосуються правомірності податкового
повідомлення-рішення відповідача про
визначення земельного податку.

Згідно з пп. 54.3.3
п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків, передбачених цим
Кодексом або іншим законодавством,
якщо згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у т.ч. за
порушення у сфері зовнішньо
економічної діяльності, є контролюючий
орган.
Пунктом 286.5 ст.
286 ПК України встановлено, що
нарахування фізичним особам сум
земельного податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному ст. 58 цього
Кодексу. У разі переходу права
власності на земельну ділянку від
одного власника до іншого протягом
календарного року податок сплачується
попереднім власником за період з 1
січня цього року до початку того
місяця, в якому він втратив право
власності на зазначену земельну
ділянку, а новим власником - починаючи з
місяця, в якому у нового власника
виникло право власності. У разі
переходу права власності на земельну
ділянку від одного власника до іншого
протягом календарного року орган
державної податкової служби надсилає
податкове повідомлення-рішення новому
власнику після отримання інформації
про перехід права власності.

В матеріалах справи відсутні докази
щодо наявності передбачених п.286.5 ст. 286
ПК України обставин, за яких позивачу
здійснено нарахування земельного
податку. Також, відповідач не довів
суду наявність інших підстав для
нарахування позивачу спірного
зобов'язання з земельного податку в
сумі 17 560,95 грн.
Підпунктом 297.1.4 п. 297.1
ст. 297 ПК України встановлено, що
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з
земельного податку, крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Зважаючи на те, що нежитлове приміщення
нерозривно пов'язано із землею під цим
приміщенням, то використання такого
нежилого приміщення для провадження
господарської діяльності вказує й про
аналогічне використання земельної
ділянки, позаяк в інший спосіб позивач
землю не використовує.

Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджується
з висновком судуд першої інстанції, що
в даному випадку позивач згідно з пп.
297.1.4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, звільнена
від нарахування і сплати земельного
податку за землю під нежилим
приміщенням, що використовуються нею
для провадження господарської
діяльності.
З огляду на вищенаведене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 19
червня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

Враховуючи
викладене, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було вірно встановлено фактичні
обставини справи, надано належну
оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від "19" червня 2013 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "19" червня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.