Справа № 810/3598/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року 810/3598/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма "Темп"

до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Київській
області

про визнання протиправною та
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма "Темп" (надалі - позивач) з позовом
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області (надалі
- відповідач) про визнання протиправним
та скасування постанови.

Від представників сторін до суду
надійшли письмові клопотання про
розгляд справи за їх відсутності та у
порядку письмового провадження.

Відповідно до частини четвертої
статті 122 Кодексу адміністративного
судочинства України, особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Предметом даного позову є відносини
між сторонами з приводу винесення
постанови про накладення стягнення,
передбаченого статтею 20 Закону України
«Про заходи щодо попередження та
зменшення вживання тютюнових виробів
і їх шкідливого впливу на здоров'я
населення» та виключно у зв'язку з
висновками відповідача про те, що в
приміщенні готелю ТОВ ВКФ «Темп»
перевіркою встановлено невідведення
спеціального місця для куріння,
натомість місцем для паління виступає
балкон (лоджії).

Позивач вважає зазначену постанову
відповідача про накладення стягнення
протиправною та просить суд скасувати,
а відповідач - вважає постанову
правомірною, заперечує проти позову та
просить відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Досліджуючи обставини в межах
заявленого предмету позову, суд
встановив наступне.

19.05.2014 відповідачем на підставі
повідомлення №000676 від 30.04.2014 та
направлення на проведення перевірки
№849 від 19.05.2014 було проведено планову
перевірку позивача за адресою
здіснення господарської діяльності -
Київська область, Богуславський район,
с. Дибинці, вулиця Ватутіна, 45 (надалі -
готель).

Перевірку було проведено в присутності
директора готелю Гавриленко Тетяні
Миколаївни.

За результатами перевірки
відповідачем було складено Акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів від 22.05.2014
№000538 (надалі - Акт перевірки). В Акті
перевірки, відповідач встановив
наступні порушення позивачем вимог ч. 6
ст. 13 Закону України № 2899-ІV, в який
зазначається, що власник, уповноважені
ним особи або орендарі відповідних
споруд чи окремих приміщень
зобов'язані відвести спеціальні місця
для куріння, сумарна площа яких не має
перевищувати 10 відсотків загальної
площі відповідної споруди чи
приміщення, обладнані витяжною
вентиляцією чи іншими засобами для
видалення тютюнового диму, а також
розмістити інформацію, передбачену
частиною п'ятою цієї статті. Також,
зазначено порушення ч.5 ст. 13 Закону
України № 2899-ІV, відповідно до якої, у
спеціально відведених для куріння
місцях розміщується наочна інформація,
яка складається із відповідного
графічного знака та тексту такого
змісту: "Місце для куріння. Куріння
шкодить Вашому здоров'ю!".

Однак у зв'язку з встановленими
порушеннями, що відображено в Акті
перевірки, 22.05.2014 заступником
начальника Інспекції було винесено
постанову про нарахування суми штрафу
у розмірі 7000 грн., передбачених статтею
ч. 2 ст. 20 Закону України «Про заходи
щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
населення» №35, якою до позивача було
застосовано штраф в розмірі 7 000 грн.
(надалі - оскаржувана постанова).

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які складають предмет
позову, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2.8 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, який затверджений наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України №310 від 07.03.2012р. (далі -
Порядок №310), під час проведення
позапланової перевірки з'ясовуються
лише ті питання, необхідність
перевірки яких стала підставою для її
здійснення, з обов'язковим зазначенням
цих питань у направленні на проведення
перевірки.

Згідно ст. 26 Закону України «Про захист
прав споживачів» спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів і мають право, зокрема:
давати суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
припинення порушень прав споживачів.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про заходи щодо попередження та
зменшення вживання тютюнових виробів
і їх шкідливого впливу на здоров'я
населення» державний контроль за
дотриманням положень цього Закону
здійснюють відповідні центральні
органи виконавчої влади в межах
повноважень, визначених законом.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про
заходи щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
населення» передбачено, що особи, винні
у порушенні законодавства про заходи
щодо попередження та зменшення
вживання тютюнових виробів і їх
шкідливого впливу на здоров'я
населення, несуть відповідальність
згідно з законом.

Відповідно до статті 23 Закону
України «Про захист прав споживачів»,-
відповідальність за порушення
законодавства про захист прав
споживачів наступає у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів суб'єктами господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, в результаті порушення
несуть відповідальність.

Відповідно до п. 4 Положення про порядок
накладення та стягнення штрафів за
порушення законодавства про захист
прав споживачів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 серпня 2002 р. №1177, рішення про
накладення штрафів приймається на
підставі відповідних актів перевірки
суб'єкта господарської діяльності та
інших матеріалів, пов'язаних з цією
перевіркою, за наявності порушень,
зазначених у пункті 2 вказаного
Положення, і оформляється постановою
за формою, що встановлюється
Держстандартом.

Відповідно до листа Міністерства
охорони здоров'я України № 55/610
зазначено, що Законом України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» визначено вимоги до
спеціально відведених для паління
місць. Згідно з вимогами власник або
уповноважені ним особи (або орендарі)
зобов'язані відвести спеціальні місця
для паління, обладнані витяжною
вентиляцією або іншими засобами для
видалення тютюнового диму. У місцях для
паління повинні бути розміщені
визначені графічні знаки. У місцях та
закладах, де паління заборонено,
повинна бути розміщена відповідна
наочна інформація. З листа МОЗ
випливає, що це означає, що обов'язковим
є не виділення місць для паління, а їх
обладнання (якщо такі місця виділені)
відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи наведене суд не може
вважати балкон (лоджії) готелю
відведеними місцями для куріння як
такими, що відповідають нормам
законодавства, оскільки позивачем не
доведено що такий балкон був
спеціально обладнаним місцем для
паління.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що постанова від 28.05.2014 № 35
є правомірною, а відтак позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки відповідачем - суб'єктом
владних повноважень не було заявлено
клопотання про стягнення із позивача
підтверджених документальних судових
витрат, то такі судові витрати
стягненню із позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.