Справа № 802/1626/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 липня 2014 р.
Справа № 802/1626/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчук А.В.,

секретаря судового засідання:
Медяної Н.А.

позивача:
Скопчак Я.В., Полоз Н.О.

відповідача:
Міровський В.А., Станіславська О.М., Кіт
С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глоінвест"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області державної податкової служби

про: визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Глоінвест» (далі -
ТОВ «Глоінвест») звернулось в суд з
адміністративним позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Мін доходів у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Зазначали, що за наслідками проведеної
в період з 16.112.2013 року по 10.01.2014 року
планової виїзної документальної
перевірки ТОВ «Глоінвест» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011-31.12.2012 року Вінницькою
ОДПІ складено акт №43/2201/33811024 від 16.01.2014
року. Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог податкового
законодавства.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, податковим органом
прийнято податкові
повідомлення-рішення від 06.02.2014 року, а
саме № , яким товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємців на 323623,00 грн.; №, яким
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток на 4478189,00 грн.; №, яким
зменшено розмір від'ємного значення з
ПДВ на 221317,00 грн. та № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються податковими агентами, із
доходів платника податку на суму 1875,00
грн.

Також вказували, що за результатами
розгляду скарги товариства на висновки
акту перевірки, Вінницькою ОДПІ
проведено документальну позапланову
перевірки позивача з питань, що стали
предметом оскарження та за наслідками
якої складено акт №738/2201/33811024 від 24.03.2014
року. Враховуючи висновки зазначеного
акту відповідачем прийнято рішення від
08.04.2014 року №5717/10/02-32-10-02-11,яким залишено
без змін податкове
повідомлення-рішення № в сумі
завищення від'ємного значення ПДВ в
розмірі 221317,00 грн., скасовано податкові
повідомлення-рішення № та №
та прийнято нове № від 17.04.2014 року,
яким зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податку на
прибуток у розмірі 2129924,00 грн.

Позивач не погоджується з вказаними
рішеннями, вважає їх протиправними та
просить скасувати, оскільки вони є
незаконними, необґрунтованими та
безпідставними, не відповідають
фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали заявлені позовні
вимоги у повному обсязі та надали суду
пояснення, що відтворюють зміст
позовної заяви.

Представники відповідача в судовому
засіданні не погодилися із заявленими
позовними вимогами, письмових
заперечень на адміністративний позов
суду не надано. Окремо зазначали, що
Вінницька ОДПІ приймала оскаржувані
податкові повідомлення-рішення згідно
із нормами чинного законодавства, на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справу докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Глоінвест»
зареєстроване державним реєстратором
виконавчого комітету Вінницької
міської Ради народних депутатів 06.10.2005
року, код ЄДРПОУ - 33811024, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрації Серії А01 №643367 (том
1 а.с.155) та взято на податковий облік в
ДПІ у м. Вінниці 12.10.2005 року за № 1107/2, та
відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість є
платником податку на додану вартість
(том 1 а.с.159).

Судом з'ясовано, що в період з
16.12.2013-10.01.2014 року на підставі
направлень від 16.12.2013 року №1326/22, №1327/22
та №1328/22 виданих Вінницькою ОДПІ
головними державними
ревізорами-інспекторами проведено
планову виїзну документальну
перевірку ТОВ «Глоінвест» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 років, на
підставі якої складено акт №43/2201/33811024
від 16.01.2014 року (том 1 а.с.15-66).

За результатами вказаної перевірки
податковим органом встановлено
порушення ТОВ «Глоінвест»:

1. п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44 п.138.2,
п.п.138.10.5. п.138.10 ст.138, п.п.139.1.5, п.п. 139.1.9
п.139.1 ст.139, п.141.1. ст. 141, п.144.1 ст. 144, п.146.5.
ст. 146 Податкового Кодексу України в
результаті чого підприємством:

- занижено податок на прибуток за
період 01.04.2011 року по 31.12.2012 року в сумі
суму 258 898,00 грн., у тому числі за 4 кв. 2012
року - 258 898,00 грн.;

- завищено визначення від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток за період з 01.04.2011
року по 31.12.2012 року на суму 4 478 189,00 грн., у
тому числі:

- 3 кв. 2011 року в сумі - 87716,00 грн.;

- 1 кв. 2012 року в сумі - 210342,00 грн.;

- 2 кв. 2012 року в сумі - 257752,00 грн.;

- 3 кв. 2012 року в сумі - 1556782,00 грн.;

- 4 кв. 2012 року в сумі - 2453313,00 грн.

2. п.198.3. ст. 198.3, п.198.5.ст. 198 Податкового
Кодексу України в результаті чого
підприємством завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (ряд. 24
Декларації) за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року на суму 221317,00 грн., у тому
числі: - за грудень 2012 року - 221317,00 грн.
ПДВ на суму 41768,00 грн.;

3. п.п.170.7.3 п.170.7 ст.170 Податкового кодексу
України в результаті чого
підприємством занижено податок на
доходи фізичних осіб в сумі 1500,00 грн. за
вересень 2011 року.

25.01.2014 року не погоджуючись з
висновками податкового органу, які
зазначені в акті перевірки,
товариством подано заперечення на вище
зазначений акт перевірки.

03.02.2014 року у відповідь на вказані
заперечення Вінницькою ОДПІ листом
№2462/10/2201 відмовлено у задоволенні
заперечень на акт перевірки (том 1
а.с.101-109).

06.02.2014 року на підставі висновків акта
перевірки Вінницькою ОДПІ прийнято
наступні податкові
повідомлення-рішення:

1. № (форма «Р»), яким збільшено
суму грошового зобов'язання TOB
«Глоінвест» з податку на прибуток
приватних підприємств на 323623,00 грн., з
яких 258898,00 грн. основний платіж та 64725,00
грн. штрафні (фінансові) санкції;

2. № (форма «П»), яким зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток на
4478189,00 грн. (том 1 а.с.12);

3. № (форма «В4»), яким зменшено
розмір від'ємного значення з податку на
додану вартість на 221317,00 грн. ( том 1
а.с.13);

4. № (форма «Р»), яким збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
доходи фізичних осіб, що сплачуються
податковими агентами, із доходів
платника податку на суму 1875,00 грн., з
яких 1500,00 грн. основний платіж та 375,00
грн. штрафні (фінансові) санкції.

З висновками податкового органу, які
зазначені в акті перевірки та
прийнятими на підставі них податкових
повідомлень-рішень товариство не
погодилось та звернулось зі скаргою до
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Як встановлено судом, 26.02.2014 року ГУ
Міндоходів у Вінницькій області своїм
рішенням №3588/10/02-32-10-02-11 продовжило
строк розгляду первинної скарги до 17
квітня 2014 року. Окрім того, відповідно
до підпунктів 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК
України ГУ Міндоходів у Вінницькій
області зобов'язало Вінницьку ОДПІ
провести документальну позапланову
перевірку TOB «Глоінвест» з питань, що
стали предметом оскарження.

В подальшому, на підставі направлення
від 11.03.2014 року №665/22 виданого
Вінницькою ОДПІ головним державним
ревізором-інспектором проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ТОВ «Глоінвест» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток та
ПДВ, що стали предметом оскарження за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, про
що складено акт від 24.03.2014 року
№738/2201/33811024 (том 1 а.с.116-148).

За результатами даної перевірки
податковим органом встановлено
порушення товариством:

1. п.п 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п.138.4 п. 138.8
ст. 138 ПК України в результаті чого
занижено податок на прибуток по
декларації за 1 квартал 2012 року в сумі
10971,00 грн.; завищено від'ємне значення
об'єкта оподаткування на прибуток за
період 01.04.2011 року по 31.12.2012 року на суму
2129924,00 грн. по декларації за 2012 рік, у
тому числі: 1 кв. 2012 року в сумі - 882540,00
грн., 1 півріччя 2012 року в сумі - 257752,00
грн.; 3 кв. 2012 року в сумі - 1114976,00 грн.; 2012
рік в сумі 2129924,00 грн.;

2. п. 198.3 ст. 198.3 п. 198.5 ст. 198 ПК України в
результаті чого завищено залишок
від'ємне значення, який після
бюджетного відшкодування включаються
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (ряд. 24
Декларації) за період з 01.01.2011 року по
31.12.2012 року на суму 221317,00 грн., у тому
числі за грудень 2012 року - 221317,00 грн.

Враховуючи висновки зазначеного акту
ГУ Міндоходів у Вінницькій області
прийняло рішення «Про результати
розгляду первинної скарги» від 08.04.2014
року №5717/10/02-32-10-02-11 (а.с.110-115).

Відповідно до прийнятого рішення ГУ
Міндоходів у Вінницькій області:

- залишено без змін податкове
повідомлення-рішення форми «В4»
Вінницької ОДПІ від 06.02.2014 року №
в сумі завищення від'ємного значення
податку на додану вартість в розмірі
221317,00 грн.;

- скасовано податкове
повідомлення-рішення (форма «П»)
Вінницької ОДПІ від 06.02.2014 року №
в частині завищення від'ємного
значення об'єкта оподаткування податку
на прибуток у розмірі 2348265,00 грн., а в
іншій частині податкове
повідомлення-рішення від 06.02.2014 року
№ залишено без змін;

- скасовано податкове
повідомлення-рішення (форма «Р»)
Вінницької ОДПІ від 06.02.2014 року №
у розмірі 323623,00 грн., в т.ч. основний
платіж 258898,00 грн., штрафні (фінансові)
санкції 64725,00 грн.

У зв'язку з чим, за результатами
прийнятого рішення та на підставі акту
перевірки №5717/10/02-32-10-02-11 від 08.04.2014 року
податковим повідомленням-рішенням
форми «П» від 17.04.2014 року №
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податку на
прибуток у розмірі 2129924,00 грн. ( том 1
а.с.14).

З прийнятим рішенням ГУ Міндоходів у
Вінницькій області товариство
частково не погодилось, а саме в
частині залишення без змін податкового
повідомлення-рішення (форми «П»)
Вінницької від 06.02.2014 року № в
частині завищення від'ємного значення
об'єкта оподаткування податку на
прибуток у розмірі 2129924,00 грн. та
залишення без змін податкового
повідомлення-рішення форми «В4»
Вінницької ОДПІ від 06.02.2014 року №
в сумі завищення від'ємного значення
податку на додану вартість в розмірі
221317,00 грн. В зв'язку із чим товариство
звернулось зі скаргою до Міністерства
доходів і зборів України.

Своїм рішенням Міністерство доходів і
зборів України «Про результати
розгляду скарги» №7774/6/99-99-1001-15 від
30.04.2014 року залишило без змін податкові
повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ
від 06.02.2014 року № та № з
урахуванням рішення, прийнятого за
розглядом первинної скарги (податкове
повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ
від 17.04.2014 року №), а скаргу без
задоволення (том 1 а.с.149-152).

Однак, позивач не погоджується з
прийнятими рішеннями та вважає їх
протиправними, такими, що прийняті з
порушеннями норм чинного
законодавства і не відповідають
дійсності.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із
наступного.

Так, в ході проведення перевірки
перевіряючими зроблений висновок, що TOB
«Глоінвест» відносило до складу витрат
в рядок 05.1 Декларації «Собівартість
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів робіт, послуг)»
послуги по газопостачанню,
електропостачанню, послуги по
прибиранню приміщень, інші комунальні
витрати, які були здійсненні по
відношенню до загальної площі
торговельного комплексу (при тому що
починаючи з 2 кварталу 2012 року він
частково здавався в оренду з метою
отримання доходу). В періоді з 01.04.2012
року по 31.12.2012 торгівельний комплекс,
який надавався TOB «Глоінвест» в оренду
було використано не на повну
потужність, тобто торгові площі
здавалися в оренду не в повному обсязі.
Згідно з частково наданих для
перевірки договорів оренди укладених
TOB «Глоінвест» із замовниками послуг
встановлено, що не всі договори оренди
передбачають компенсацію витрат на
опалення освітлення та інші послуги на
утримання приміщень в торгівельному
комплексі, що призводить до
збитковості підприємства. При
частковій здачі в оренду торгових площ
підприємство зобов'язано здійснювати
розрахунок частини вищезазначених
витрат, яка припадає на фактичний обсяг
надання послуг оренди. У зв'язку з тим,
що товариством не доведено зв'язок
віднесених до складу собівартості
реалізованих послуг оренди в
Декларацію про прибуток підприємства,
витрат на опалення освітлення та інші
послуги на утримання виробничих
приміщень в торгівельному комплексі,
тому дані витрати не є витратами
пов'язаними з веденням господарської
діяльності підприємства в розмірі
2129924,00 грн. (а.с.25 акту перевірки).

Однак з таким твердженням податкового
органу, суд погодитись не може, з
наступних підстав.

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу
України господарська діяльність -
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Так, одним із видів діяльності ТОВ
«Глоінвест» за КВЕД є: 68.20 Надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (том 1
а.с.156-158).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно із ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Отже, підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між ТОВ «Глоінвест» із замовниками
послуг, мету та обставини використання
послуг у власній господарській
діяльності позивача, встановити
спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Глоінвест» на правах приватної
власності та на підставі Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії САЕ №295471 володіє нежитловим
двохповерховим приміщенням - Торговий
комплекс «Європа», що розташоване за
адресою: Україна, м. Хмельницький,
проїзд Геологів, 7/1, загальною площею
27151,80 кв.м.

Так, 10.05.2012 року між ТОВ «Глоінвест»
(Орендодавець) та ПП «Таврія плюс»
(Орендар) укладено договір оренди
нерухомого майна. Згідно предмету
договору, орендодавець передає
орендарю об'єкт оренди в тимчасове
платне володіння та користування
строком на 120 календарних місяців.
Об'єктом оренди є нежитлове приміщення,
загальною площею 3214,26 кв.м.,
розташованого на першому поверсі ТК
«Європа» для розміщення
адміністративного приміщення.
Передача об'єкта в оренду оформлюється
актом приймання-передачі. Згідно п.п.3.3.3
п.3.2 ч.3 договору орендар зобов'язується
своєчасно сплачувати орендну плату,
експлуатаційні витрати та комунальні
платежі в порядку, передбаченому даним
договором.

Разом з тим, суд зазначає, що ТОВ
«Глоінвест», як орендодавець окрім ПП
«Таврія плюс», надавало вище вказане
нежитлове приміщення, яке належить
йому на правах приватної власності в
оренду і іншим контрагентам, на
підтвердження чого надано суду реєстр
орендарів за період з травня по грудень
2012 року (том 1 а.с.180-184).

Крім того, на вимогу суду в
підтвердження здавання приміщення в
оренду контрагентам, які визначенні в
реєстрі, представником позивача надано
суду один із договорів оренди, який
досліджено в судовому засіданні та
згідно якого встановлено.

За умовами договору оренди №?1302, 1303 від
09.06.2012 року укладеного між ТОВ
«Глоінвест» (орендодавцем) та ОСОБА_6,
орендодавцем передано, а орендарем
прийнято у тимчасове оплачуване
користування частину нежитлового
приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2 на 1 поверсі
ТК, загальною торгівельною площею 34,22
кв.м. Разом з тим, однією з умов даного
договору є те, що орендар сплачує
щомісячно оплату експлуатаційного
платежу в розмірі 500,00 грн., у тому числі
ПДВ за торгівельне приміщення на
поточний рахунок орендодавця авансом
до 15 числа поточного місяця за
наступний місяць. Виконання умов вище
вказаного договору підтверджується
«Правилами та положенням Торгового
Комплексу» та актом прийому-передачі
об'єкту оренди (том 1 а.с.214, 215).

Однак, як встановлено в судовому
засіданні вище вказані умови договору
під час проведення перевірки
перевіряючими не взято до уваги, крім
того в судовому засіданні
представниками відповідача не надано
жодних пояснень щодо не врахування
зазначеного факту.

Так, норми Податкового, Цивільного та
Господарського кодексів України
надають суб'єктам підприємницької
діяльності гарантії і свободи при
здійсненні на власний ризик
господарської діяльності, в тому числі
і можливість самостійно визначати
вартість продукції та послуг та
містять заборону державним органам
втручатись в підприємницьку
діяльність, крім випадків,
передбачених законодавчими актами.

Статтею 632 ЦК України передбачено, що
ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Аналогічна норма
закріплена в ст. 7 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до ст. 190 ГК України вільні
ціни визначаються на всі види
продукції (робіт, послуг), за винятком
тих, на які встановлено державні
регульовані ціни. Вільні ціни
визначаються суб'єктами
господарювання самостійно за згодою
сторін, а у внутрішньогосподарських
відносинах - також за рішенням суб'єкта
господарювання.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Згідно ст. 762 ЦК України за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму. Якщо розмір плати не
встановлений договором, він
визначається з урахуванням споживчої
якості речі та інших обставин, які
мають істотне значення.

Таким чином, згідно Цивільного кодексу
України, розмір орендної плати
визначається за домовленістю сторін і
як правило складається з споживчої
якості речі та інших обставин, які
мають істотне значення, наприклад
витрат, понесених орендодавцем на
утримання об'єкта оренди.

Водночас в договорі також можуть бути
визначені окремі умови щодо орендної
плати, за яких розмір орендної плати
встановлюватиметься без витрат
понесених на утримання та окремо,
визначатиметься розмір витрат,
понесених орендодавцем.

Згідно пп. 14.1.228 п. 14.1 ст. 14 ПКУ
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг для
цілей розділу III цього Кодексу -
витрати, що прямо пов'язані з
виробництвом та/або придбанням
реалізованих протягом звітного
податкового періоду товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, які визначаються
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням цього розділу;

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 ПКУ
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме:

- вартості придбаних послуг, прямо
пов'язаних з виробництвом товарів,
виконанням робіт, наданням послуг;

- інших прямих витрат, у тому числі
витрат з придбання електричної енергії
(включаючи реактивну).

Згідно пп. 138.8.5 п. 138.5 ст. 138 ПКУ до складу
загальновиробничих витрат
включаються: д) витрати на опалення,
освітлення, водопостачання,
водовідведення та інші послуги з
утримання виробничих приміщень.

Також, Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 16 «Витрати»
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 31.12.99 №318 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19 січня 2000 року за
№27/4248 передбачає, що собівартість
реалізованої продукції (робіт, послуг)
складається з виробничої собівартості
продукції (робіт, послуг), яка була
реалізована протягом звітного періоду,
нерозподілених постійних
загальновиробничих витрат та
наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції
(робіт, послуг) включаються: прямі
матеріальні витрати; прямі витрати на
оплату праці; інші прямі витрати;
змінні загально виробничі та постійні
розподілені загально виробничі
витрати.

Пунктом 15.6 вказаного Положення
передбачено, що до складу
загальновиробничих витрат
включаються, зокрема витрати на
опалення, освітлення, водопостачання,
водовідведення та інше утримання
виробничих приміщень.

З урахуванням вищезазначених норм та
згідно пояснень представників
позивача, слід звернути увагу
податкового органу на те, що витрати
понесені на оплату послуг по
газопостачанню, електропостачанню,
послуг по прибиранню приміщень, та інші
комунальні витрати власного
нерухомого об'єкту були включені до
складу собівартості наданої послуги з
передачі в оренду та були прямо
пов'язаними із здійсненням
господарської діяльності.

Також слід зазначити, що податковий
орган прийнявши рішення, яким
товариству завищено податок на
прибуток та занижено від'ємне значення
об'єкту оподаткування податку на
прибуток стосовно відсутності в
договорах оренди компенсації витрат на
опалення освітлення та інші послуги на
утримання приміщень в торгівельному
комплексі, не враховано наступних
обставин.

Як з'ясовано вище, а саме з договорів
оренди, ТК «Європа» - будівля насичена
найсучаснішими інженерними
комунікаціями, призначеними для
створення комфортабельних та
безпечних умов перебування в ній, як
працівників Торгівельного комплексу,
так і його відвідувачів. Як пояснили
представники позивача, щоденно в
комплексі знаходиться від двох до
трьох тисяч людей.

Також судом з'ясовано, що підприємством
включено до собівартості реалізованих
послуг змінні загальновиробничі
витрати - постачання електроенергії,
прибирання приміщення, які віднесенні
до собівартості послуг пропорційно
обсягу зданої площі, та постійні
загальновиробничі витрати - опалення,
послуги охорони та послуги з
технічного обслуговування систем,
змонтованих в торгівельному комплексі,
які відносяться до собівартості у
періоді їх виникнення ( п.16 П(С)БО 16
«Витрати»).

В комплексі функціонує біля 50
кілометрів трубопроводів різних
діаметрів та їх призначення. Для
ефективної експлуатації та
обслуговування систем комплексу
законодавчими актами передбачається,
що данні роботи повинні виконувати
спеціалізовані організації.

Також, в судовому засіданні
представник позивача пояснили, що
робочим проектом котельної
торгівельного центру, виготовленого ПП
«Акватерм-Поділля», ліцензія
регіонального розвитку та будівництва
України АВ № 409408, Том 1, книга 1, аркуш 45,
згідно Державних Будівельних Норм та
Правил України передбачається
обслуговування газової котельні
фахівцями спеціалізованих
організацій, які мають необхідні
Дозволи і ліцензії та персонал, що
пройшов відповідне навчання та
атестацію. В їх випадку дану котельну
обслуговує ПП «Клімат-сервіс СВС».

Згідно Державних Будівельних Норм та
Правил України (ДБН В.2.5-20-2001),
зобов'язано експлуатацію та
обслуговування газових мереж
проводити спеціалізованою ліцензійною
організацією (Хмельницькоблгаз).

Обслуговування систем водопостачання
та каналізації, згідно СНиП 2.04.02-84, СНиП
2.04.03-84, обов'язково проводити
ліцензійними організаціями, які мають
Дозвіл Держгірпромнагляду.

Обслуговування систем
електропостачання згідно: ДБН В. 5-23-2003,
ПУЕ -2009, ДНАОП 0.00-1.32-01., а обслуговування
ескалаторів згідно Правила
влаштування та безпечної експлуатації
ескалаторів (ДНАОП 0.00-1.06-77).

Також, відповідно до статті 5 Закону
України «Про пожежну безпеку»,
власники підприємств, установ та
організацій або уповноважені ними
органи (далі-власники), а також орендарі
зобов'язані забезпечувати додержання
протипожежних вимог стандартів, норм,
правил, а також виконання вимог
приписів і постанов органів державного
пожежного нагляду.

Відповідно до Закону України та вимог
Держгірпромнагляду та Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
підприємство уклало договір зі
спеціалізованою організацією для
надання послуг з обслуговування
автоматичної пожежної сигналізації,
системи оповіщення про пожежу,
автоматичної установки водяного
пожежогасіння з внутрішнім
протипожежним водопроводом,
автоматичної системи протипожежного
захисту, зовнішнього протипожежного
водопроводу, вогнезахисту
протипожежної конструкції, блискавко
захисту.

Окрім того, в приміщенні торгівельного
комплексу створена система опалення,
яка забезпечує нормативні показники
температури повітря та є єдиною
неподільною системою, яка забезпечує
теплом комплекс в цілому.

При відключенні системи опалення,
температура повітря в комплексі
зменшиться нижче нормативної, що в свою
чергу призведе до погіршення стану
торгівельного комплексу (погіршення
якості оздоблення, руйнування несучих
конструкцій, зупинення роботи та вихід
з ладу інших систем комплексу в тому
числі водопостачання та автоматичного
пожежогасіння).

Також, при відключенні системи
опалення та зменшенні температури
повітря в комплексі нижче нормативної
погіршаться умови роботи працівників,
що являється грубим порушенням
трудового законодавства та
законодавства про охорону праці (ч. 1 ст.
6 Закону України «Про охорону праці»,
Державні санітарні норми 3.3.6.042-99).

Вище зазначене підтверджується
наявними в матеріалах справи
договорами про надання ТОВ «Глоінвест»
(замовник) відповідних послуг
спеціалізованими організаціями
(виконавці), а саме:

- договір про надання послуг №20/10
від 09.10.2012 року, згідно якого ПП
«Квадр-2» зобов'язується проводити
обслуговування електроустановок, які
знаходяться за адресою: м.
Хмельницький, проїзд Геологів, 7/1,
Торговий комплекс «Європа». В
обслуговування входять такі види
робіт, як технічне обслуговування КТП -
2*630 ква та технічне обслуговування
кабельної лінії - 10 кв. Оплату за
матеріали, які використанні для
проведення технічного обслуговування,
проводить замовник. Загальна вартість
послуг, що надаються виконавцем
замовнику складає 64440,00 грн. за рік в.т.ч.
ПДВ 20%, за місяць - 5370,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%
(том 1 а.с.216);

- договір №06-01/12-1 на технічне
обслуговування приточно-витяжних
установок від 01.08.2012 року, згідно якого
ПП «Інстал люкс» зобов'язується
проводити обслуговування
приточно-витяжних установок в ТК
«Європа». Ціна договору за рік складає
150840,00 грн. в т.ч. ПДВ - 25140,00 грн. (том 1
а.с.217);

- договір на технічне
обслуговування та ремонт техніки
№04-28/12-1 від 28.04.2012 року, згідно якого ПП
«Інстал-Люкс» бере на себе технічне
обслуговування та ремонт наступних
систем, що находяться на балансі у
замовника на об'єкті - ТК «Європа»:
системи електроживлення об'єкту,
систем освітлення об'єкту та системи
обліку електроенергії. Ціна технічного
обслуговування складає 20502,00 грн. в т.ч.
ПДВ 3417,00 грн. за кожний місяць
обслуговування (том 1 а.с.218);

- договори на технічне
обслуговування газових мереж і споруд
на них та газових приладів №16/10 від
16.10.2012 року та №51 від 12.08.2011 року, згідно
яких ПАТ «Хмільницькгаз» приймає на
себе виконання послуг з планового
технічного обстеження систем
газопостачання та технічного
обслуговування за заявками абонентів в
термін, визначені графіком, який є
невід'ємною частиною договору (том 1
а.с.221, 226). Вартість запасних частин,
робіт з ремонту та заміна газового
обладнання визначаються виконавцем та
замовником за діючими тарифами (том 1
а.с.219-220, 222, 224-225, 227);

- договір на надання послуг
спостереження за станом пожежної
автоматики та технічним контролем
працездатності об'єктивного блоку
(GSM-автодозволу) об'єкту №2768 від 22.03.2012
року, згідно якого з метою підвищення
рівня технічного оснащення
протипожежної охорони об'єкту,
прискорення передачі сигналу «Пожежа»
при виникненні пожежі та
пожеженебезпечних ситуацій, а також
згідно ДБН В-2.5-56-10, сторони домовились
про провадження системи пожежного
GSM-моніторингу ТК «Європа». ТОВ
«Пожежне спостереження-Хмельницький»
прийняв на себе роботи з пожежного
GSM-моніторингу об'єкту, а саме: а.
спостереження за допомогою пульта
централізованого пожежного
спостереження за станом пожежної
автоматики об'єкта; б. виконання робіт,
пов'язаних з технічним забезпеченням
контролю працездатності об'єктивного
блоку (GSM-автодозвону). Вартість робіт
по цілодобовому централізованому
спостереженню визначається
розрахунково, згідно додатку №1 (том 1
а.с.228, 229);

- договір №1246 від 08.09.2011 року,
згідно якого ПП «Клімат Сервіс СВС»
приймає на себе обов'язок проводити
технічне обслуговування котельного
обладнання з двома котлами VIESSMANN
VITOPLEX-200, яка встановлена в окремо
збудованому приміщенні котельні ТК
«Європа». За проведення обслуговування
обладнання, замовник на підставі
складених сторонами актів виконаних
робіт, перераховую щомісячно оплату в
розмірі - 1155,00 грн., ПДВ 20%-231,00 грн. (том 1
а.с.230-231);

- договори про надання послуг по
технічному обслуговуванню №01/05/12 від
01.05.2012 року, №09/06/12-3 від 09.06.2012 року,
№09/06/12-1 від 09.06.2012 року та №09/06/12-2 від
09.06.2012 року, згідно яких ТОВ
«Техномонтаж-Юком» протягом
визначеного договором строку надає
послуги по технічному обслуговуванні
тепло пункту та внутрішньої системи
теплопостачання, внутрішньої системи
водопостачання та каналізації,
зовнішніх мереж водопостачання,
зовнішніх мереж самопливної
господарсько-побутової каналізації та
на обслуговування каналізаційної
насосної станції ТК «Європа». Ціна
договорів визначається відповідно до
калькуляції на технічне
обслуговування внутрішньої системи
водопостачання та каналізації ТК
«Європа» (том 1 а.с.234-235, 236, 237, 238-239, 240, 241,
242-243, 244, 245, том 2 а.с.20-21, 22, 23);

- договір про прибирання приміщень
№11/05/2012 від 11.05.2012 року, згідно якого ФОП
ОСОБА_8 зобов'язується якісно, у
відповідності до вимог замовника,
силами власного персоналу надавати
послуги, наведені у додатках до цього
договору, що є невід'ємною його
частиною, здійсненню інших функцій,
пов'язаних з діяльністю замовника, а
також надавати інші послуги, за згодою
сторін. Виконавець бере на себе
виконання комплексу робіт з прибирання
приміщень і площ замовника, згідно з
інструкцією із
санітарно-протиепідемічного режиму.
Вартість послуг на об'єкті
визначається шляхом множення площі
об'єкта, вказано в додатку №2 до
договору на фіксований тариф за
виконання робіт на одному кв.м. об'єкту
(том 1 а.с.246-248, 249, 250, том 2 а.с.1-7);

- договір на технічне
обслуговування ескалаторів №12-28-О від
07.06.2012 року, згідно якого ТОВ
«Київмонтажліфт» приймає на себе
організацію і виконання робіт з
технічного обслуговування ескалаторів
в ТК «Європа». Щомісячна оплата робіт
визначена узгодженням сторін на день
його укладання з урахуванням 20% ПДВ:
технічне обслуговування - 3000,00 грн.,
ПДВ-20% - 600,00 грн. (том 2 а.с.8-9);

- договір на технічне
обслуговування кабельної лінії
електропостачання 10 кВ і КТПН 400/10/0.4 кВ
ТОВ «Глоінвест» на станції Гречани
Південно-Західної залізниці №ПЗ/ЕZ3-106616
від 01.11.2010 року, згідно якого Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
зобов'язується здійснювати технічне
обслуговування кабельної лінії
електропостачання 10 кВ і КТПН 400/10/0,4 кВ
ТОВ «Глоінвест» на станції Гречани
Південно-Західної залізниці. За
виконану роботу замовник відповідно до
калькуляції виконавця перераховує 409,40
грн. та ПДВ - 81,00 грн. щомісяця в термін
до 10 числа наступного за розрахунковим
місяця на підставі рахунку виконавця
(том 2 а.с.10-11, 12, 13);

- договір про надання послуг з
охорони майна №01/11 від 01.11.2011 року,
згідно якого ПП «Командо-Барс-Г»
зобов'язується за плату забезпечити
охорону майна замовника, яке
знаходиться за адресою: м.
Хмельницький, проїзд Геологів, 7/1, на
земельній ділянці площею 23000 кв.м.,
шляхом встановлення постів фізичної
охорони в кількості одного працівника
«Охорони» на один пост. Ціна
визначається у протоколі узгодження
ціни на здійснення заходів охорони
(Додаток №2) (том 2 а.с.14-16, 17, 18, 19).

Виконання вище вказаних договорів
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами прийому-передачі об'єкту
оренди від 09.06.2012 року (том 1 а.с.215), актом
приймання виконаних підрядних робіт за
2012-2013 роки (том 1 а.с.223), розрахунками
вартості робіт (том 1 а.с.222, 227),
калькуляцією витрат на обслуговування
(том 2 зворотній бік а.с.12, 13, 23), а також
довідкою про наданні послуги по
обслуговуванню та охороні (том 1
а.с.208-209).

У зв'язку із вище зазначеним витрати
понесені на оплату послуг по
газопостачанню, електропостачанню,
послуги по прибиранню приміщень, та
інші комунальні витрати власного
нерухомого об'єкту є пов'язаними із
здійсненням господарської діяльності,
виконанням вимог чинного
законодавства України та підтриманням
приміщення торгівельного комплексу в
належному стані, а тому податковим
органом не правомірно прийнято рішення
про завищення податку на прибуток та
заниження від'ємного значення об'єкту
оподаткування податку на прибуток.

Крім того, що стосується посилання
податкового органу на ту обставину, що
товариством не надано до перевірки
калькуляції собівартості наданих
послуг, як підтвердження наявності
розумної економічної мети здійснення
операцій з надання приміщень в оренду,
суд зазначає наступне.

Згідно з п.5.2 Наказу Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 року №984 "Про затвердження
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства", зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за №34/18772, у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення необхідно
зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення; у разі
відсутності первинних документів або
ненадання для перевірки первинних та
інших документів, що підтверджують
факт порушення, зазначити перелік цих
документів.

В листі Міністерства фінансів України
від 15.02.2013 року №31-08410-07/23-357/246 вказано,
що статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні") та Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 року №88, встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують здійснення
господарських операцій і мають містити
певні обов'язкові реквізити.

Первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, які фіксують і підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Калькуляція собівартості продукції за
своїм призначенням не відповідає
ознакам первинного документа, оскільки
нею не фіксуються будь-яка
господарська операція, розпорядження
або дозвіл на проведення господарської
операції.

Тобто, жодного відношення калькуляція
собівартості продукції до визначення
об'єкта оподаткування та порядку
ведення бухгалтерського обліку немає,
а тому доводи податкового органу є
безпідставними.

Підпункт 14.1.228. п.14.1 ст. 14 Кодексу вказує,
що собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг для
цілей розділу III цього Кодексу -
витрати, що прямо пов'язані з
виробництвом та/або придбанням
реалізованих протягом звітного
податкового періоду товарів, виконаних
робіт, наданих послуг, які визначаються
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку, що
застосовуються в частині, яка не
суперечить положенням цього розділу.

Перелік витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування
визначений п. 138.1 ст.138 ПК України і не
залежить від наявності планової
калькуляції, її відсутності чи з
відсутності в плановій калькуляції
статті витрат на реалізацію та збут.

Разом з тим, жодних вказівок в акті
перевірки на те, що товариство невірно
визначило собівартість реалізованих
товарів, робіт, послуг в результаті
чого порушено вимоги вищевказаний
статей Податкового кодексу в акті
перевірки не зазначено, також
протилежне не доведено представниками
відповідача в судовому засіданні. В
спростування вказаних представником
позивача доводів та наявних в
матеріалах справи документів,
представниками відповідача доказів
суду не надано.

Крім того, слід вказати, що в акті
перевірки зазначається, що TOB
«Глоінвест» занижено податкові
зобов'язання у рядку 1Б Декларацій
«Операції на митній території України,
що оподатковуються за ставкою 20
відсотків, крім імпорту товарів» на
суму 221317,00 грн. А саме встановлено, що
включення до складу витрат в
декларацію про прибуток підприємства
за період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року
(п.3.1.2 даного акта) комунальних послуг
по опаленню освітленню не пов'язаних з
веденням господарської діяльності
підприємства. В ході перевірки
встановлено, що частина послуг
отримана від платників податку на
додану вартість, відповідно при
придбанні таких послуг сума податку на
додану вартість була віднесена до
складу податкового кредиту у
відповідних податкових періодах.

У зв'язку з чим, в ході перевірки
донараховано податкові зобов'язання з
ПДВ виходячи з бази оподаткування, за
послугами по яких підприємством не
доведено їх зв'язок з веденням
господарської діяльності та під час
придбання яких суми ПДВ були включені
до складу податкового кредиту в
декларації по ПДВ у розмірі 221317,00 грн., у
т.ч. за травень 2012 року - 7595,00 грн., за
червень 2012 року - 22942,00 грн., за липень 2011
року - 37278,00 грн., за серпень 2012 - 27553,00
грн., за вересень 2012 року - 22055,00 грн., за
жовтень 2012 року - 22820,00 грн., за листопад
2012 року - 38854,00 грн., за грудень 2012 року -
42220,00 грн.

Разом з тим, доводи на спростування
висновків акту перевірки та
обґрунтування позиції, що витрати
понесені на оплату комунальних послуг
по опаленню, освітленню є все таки
пов'язаними із здійснення
господарської діяльності наведені
вище.

З огляду на зазначене висновки про
завищено залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (ряд. 24 Декларації) є
безпідставними, необгрунтованими та
надуманими.

Окрім того слід зазначити, що
податковий орган безпідставно
ототожнює господарську діяльність із
її наслідком у виді прибутку.

Так, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
передбачено, що господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Стаття 42 ч. 1 ГК України визначає
підприємництво як самостійну,
ініціативну, систематичну, на власний
ризик господарську діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Як визначено ст. 43 ч. 1 ГК України,
підприємці мають право без обмежень
самостійно здійснювати будь-яку
підприємницьку діяльність, яку не
заборонено законом.

Відповідно до ст. 44 ч. 1 ГК України
підприємництво здійснюється на основі
комерційного розрахунку та власного
комерційного ризику.

Отже, підприємці мають право займатися
будь-якою діяльністю (крім прямо
забороненої законом) на свій ризик.

Ані ГК України, ані інший нормативний
акт, не пов'язують відсутність прибутку
від зайняття господарською
(підприємницькою) діяльністю із
порушенням установчих документів.

Окрім того, податковим органом не
враховано положень ГК України, який не
пов'язує господарську діяльність із
обов'язковим отриманням прибутку, а
навпаки передбачає, що підприємництво,
як вид господарської діяльності,
здійснюється на власний ризик.

Таким чином, первинними документами,
які наявні в матеріалах справи та були
дослідженні в судовому засіданні
підтверджують правомірність дій
товариства по включенню до складу
витрат понесених на оплату послуг по
газопостачанню, електропостачанню,
послуги по прибиранню приміщень, та
інших комунальних витрат власного
нерухомого об'єкту.

Враховуючи все вищевикладене суд
зазначає, що дії Вінницької ОДПІ щодо
зменшення розміру від'ємного значення
з податку не додану вартість на 221317,00
грн. та податку на прибуток у розмірі
2129924,00 грн. є безпідставними, а
податкові повідомлення-рішення №
від 06.02.2014 року та № від 17.04.2014 року
не можуть вважатися законними та
підлягають скасуванню.

Отже, позивач правомірно відобразив
витрати за перевіряємий період у своїй
бухгалтерській та податковій
звітності.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ від 06.02.2014 року суд зазначає, що
як встановлено вище, останнє скасоване
рішенням ГУ Міндоходів у Вінницькій
області №5717/10/02-32-10-02-11 від 08.04.2014 року в
частині завищення від'ємного значення
об'єкта оподаткування податку на
прибуток у розмірі 2348265,00 грн., а в іншій
частині залишене без змін. Проте, в
судовому засіданні згідно пояснень
представника відповідача, з'ясовано, що
фактично приймаючи нове податкове
повідомлення-рішення за наслідками
акту перевірки від 08.04.2014 року, а саме
№ від 17.04.2014 року сума залишку
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податку на прибуток, яка
залишена без змін в податковому
повідомленні-рішенні № включена
у рішення від 17.04.2014 року. Таким чином,
фактично відсутній спір щодо
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 06.02.2014
року, оскільки останнє є скасованим
податковим органом.

Відповідач як суб'єктом владних
повноважень не надав будь-яких інших
доводів та доказів, які б ставили під
сумнів реальність виконання вказаних
операцій із понесення витрат на оплату
послуг, невідповідність цих операцій
дійсному економічному змісту, або
засвідчили б наявність інших обставин,
що підтверджують недобросовісність
позивача як платника податків та
виключають право на формування валових
витрат та податкового кредиту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.

Суд вважає, що податковим органом
поверхнево проведено перевірки щодо
дотримання ТОВ "Глоінвест" податкового
та валютного законодавства та не взято
до уваги наявні в матеріалах справи
первинні документи. У зв'язку з чим,
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від № від
06.02.2014 року та № від 17.04.2014 року
прийняті Вінницькою ОДПІ не на
підставі, не у межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з порушенням
використаного повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
необґрунтовано, тобто без врахування
усіх обставин, які мають значення для
прийняття рішення; не добросовісно та
не розсудливо.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області № від 06.02.2014 року та
№ від 17.04.2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя: Томчук Андрій
Валерійович