Справа № 2а-1870/6502/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/22007/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у порядку
письмового провадження

касаційну скаргу Конотопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.10.2011

та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2012

у справі № 2а-1870/6502/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГЛТ ГРУП»

до Конотопської міжрайонної
державної податкової інспекції
Сумської області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 18.10.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2012,
задоволено позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ГЛТ ГРУП»
(надалі - позивач, ТОВ «ГЛТ ГРУП») до
Конотопської міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області,
правонаступником якої є Конотопська
об'єднана державна податкова інспекція
Сумської області Державної податкової
служби (надалі - відповідач,
Конотопська МДПІ), про скасування
податкового повідомлення-рішення від
29.03.2011 № .

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, у
якій просить скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 18.10.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.03.2012 і відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу, в яких наводить
доводи в підтримку оскаржуваних
судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем
проведено камеральну перевірку
декларації позивача з податку на
прибуток за 2010 рік, за результатами
якої складено акт № 000010/1911/33322173 від
15.03.2011.

Як вбачається з акта про результати
камеральної перевірки від 15.03.2012,
позивачем допущено помилку при
заповненні рядка 04.9 "від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
податкового року" декларації з податку
на прибуток за 2010 рік, а саме: в рядку 04.9
визначено суму 984 454 грн., яка дорівнює 100
відсотків загального розміру збитків,
отриманих підприємством за
результатами попереднього 2009 року.

На підставі вказаного акта
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 29.03.2011
про визначення податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 246 113,75 грн., в тому числі: за
основним платежем - 196 891,00 грн., штрафні
(фінансові) санкції - 49 222,75 грн.

Суди попередніх інстанцій,
задовольняючи позов, зазначили, що
14.06.2011 до Конотопської МДПІ позивачем
було подано уточнюючий розрахунок з
податку на прибуток підприємств за 2010
рік у зв'язку з виправленням самостійно
виявлених помилок, відповідно до якого,
в рядку 04.1 "витрати на придбання
товарів (робіт, послуг)" зазначено про
заниження витрат на суму 787 563 грн. В
рядку 04.9 уточнюючого розрахунку, як
зайво враховані витрати, зазначено
таку ж саму суму - 787 563 грн.

Таким чином, після подання позивачем
зазначеного уточнюючого розрахунку
від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року в декларації з
податку на прибуток за 2010 рік склало
суму у розмірі 196 891 грн.

Отже, позивачем виправлено помилку,
допущену у податковій декларації з
податку на прибуток за 2010 р.,
відповідно до вимог пп.50.1 ст.50
Податкового кодексу України, положення
якого вступили в дію з 01.01.2011.

При цьому, суди не погодились із
позицією відповідача про необхідність
врахування у рядку 04.9 у декларації з
податку на прибуток за 2010 рік лише 20
відсотків суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток, яке утворилося станом на
01.01.2010.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.22.4 ст.22 Закону України
від 28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» із змінами,
внесеними Законом України від 20.05.2010 №
2275-VІ «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», у 2010 році
у складі валових витрат платника
податку враховується 20 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 01.01.2010, що для
ТОВ «ГЛТ ГРУП» становить 196 891 грн. (20
відсотків від суми 984 454 грн.).

Уточнюючим розрахунком позивач
зменшив суму рядка 04.9 та збільшив на цю
саму суму (787 563 грн.) рядок 04.1 «витрати
на придбання товарів (робіт, послуг)» за
2010 рік. При цьому, в рядку 04.9 декларації
ТОВ «ГЛТ ГРУП» залишило суму 196 891 грн.

Цим самим, позивач у складі валових
витрат декларації з податку на
прибуток за 2010 рік врахував не 20
відсотків суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування з податку на
прибуток, яке утворилося станом на
01.01.2010 р., а 100 відсотків збитків,
отриманих підприємством за
результатами попереднього 2009 року, що
не відповідає правилам пп.22.4 ст.22
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та не
узгоджується із даними декларації
позивача за 3 квартали 2010 року, яка
міститься в матеріалах справи та
досліджена судами попередніх
інстанцій.

З урахуванням того, що згідно
уточнюючого розрахунку розмір валових
витрат в декларації не змінився
порівняно із поданою декларацією за 2010
рік, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку про підтвердження позиції
податкового органу щодо порушення
позивачем пп.22.4 ст.22 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» при збільшенні суми
валових витрат за 2010 рік внаслідок
врахування 100 відсотків суми збитків,
отриманих підприємством за
результатами попереднього 2009 року, у
загальному розмірі 984 454 грн.

Не зважаючи на те, що судами першої та
апеляційної інстанцій обставини
справи встановлено повно та всебічно, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
неправильне застосування
вищезазначених норм матеріального
права є підставою, відповідно до статті
229 Кодексу адміністративного
судочинства України, для скасування
попередніх судових рішень та прийняття
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Частиною 6 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що якщо суд апеляційної чи
касаційної інстанції, не повертаючи
адміністративної справи на новий
розгляд, змінить судове рішення або
ухвалить нове, він відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Враховуючи, що у матеріалах справи
немає відомостей про понесення
відповідачем будь-яких із судових
витрат, передбачених ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підстав вирішувати питання
щодо розподілу судових витрат немає.

Керуючись ч. 2, 6 ст. 94, ст.ст. 210, 214, 215, 220,
222, 223, 229, 230, 232, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Касаційну скаргу Конотопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Сумської області Державної
податкової служби задовольнити.

2.Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.10.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2012 у
справі № 2а-1870/6502/11 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити повністю.

3. Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236 - 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна