Справа № 826/7677/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2014 року 10:44
№ 826/7677/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Іщука І.О., суддів
Погрібніченко І.М., Шулежко В.П., при
секретарі судового засідання
Самаренко Х.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомОСОБА_1

доДержавної фінансової інспекції
Українипровизнання рішення незаконним
та його скасування, за участю
представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: Шевелєва Ю.Е.

На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 01 липня 2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної фінансової
інспекції України, в якому просить
визнати незаконним та скасувати наказ
Державної фінансової інспекції
України «Про покладення виконання
обов'язків на ОСОБА_4» від 26.05.2014 № 395-о.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державна фінансова інспекція України,
діючи в порушення вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст. 23 Закону
України «Про центральні органи
виконавчої влади», з порушенням
порядку заміщення начальника
Державної фінансової інспекції в м.
Києві при його тимчасовій відсутності,
видав незаконний наказ, який порушує
права та законні інтереси позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, та зазначив,
що порушення прав позивача полягає в
тому, що на посаду, яку обіймає позивач,
відповідачем було призначено
тимчасово-виконуючим обов'язки особу,
яка систематично порушує службову
дисципліну та перебуває в неприязних
стосунках з позивачем.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив та зазначив, що покладання
виконання обов'язків начальника
Держфінінспекції в м. Києві на ОСОБА_4
на час перебування на лікарняному
ОСОБА_1 здійснено виключно в рамках
чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Державної
фінансової інспекції в м. Києві «Про
розподіл обов'язків між начальником та
заступниками начальника
Держфінінспекції в м. Києві» від 06.03.2014
№ 40, у разі тимчасової відсутності
начальника Держфінінспекції в м. Києві
у зв'язку із відпусткою, хворобою або
перебуванням у відрядженні, його
обов'язки виконує перший заступник або
заступник начальника інспекції
відповідно до наказу Держфініпекції
України.

26.05.2014 р. позивач, перебуваючи на посаді
начальника Державної фінансової
інспекції в м. Києві, у зв'язку із
тимчасовою втратою своєї
працездатності, пішов на лікарняний, у
зв'язку із чим, тимчасово не міг
виконувати покладені на нього
обов'язки начальника Державної
фінансової інспекції в м. Києві.

Державна фінансова інспекція в м. Києві
листом № 26-14-12/6961 направила до
відповідача лист про перебування
позивача на лікарняному у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності, та
заяву позивача від 26.05.2014 р., в якій
позивач просив відповідача на час його
хвороби, покласти виконання обов'язків
начальника Державної фінансової
інспекції в м. Києві на першого
заступника начальника Державної
фінансової інспекції в м. Києві
Лисенко В.В.

Наказом Державної фінансової
інспекції України від 26.05.2014 р. № 395-0 під
час перебування на лікарняному
начальника Державної фінансової
інспекції в м. Києві ОСОБА_1, покладено
виконання обов'язків начальника
Держфінінспекції в м. Києві з 26 травня
2014 р. на ОСОБА_4 заступника начальника
цієї інспекції.

Позивач вважає, що покладення
виконання обов'язків начальника
Державної фінансової інспекції в м.
Києві на ОСОБА_4 є неможливим, у зв'язку
із неналежним виконанням ним своїх
службових обов'язків та неприязними
стосунками, які виникли між позивачем
та ОСОБА_4, внаслідок систематичного
порушення останнім службової
дисципліни.

З урахуванням вищенаведеного, позивач
вважає, що виконання незаконного
оскаржуваного наказу, а також вчинення
відповідачем незаконних дій на
підставі цього рішення, порушує
визначений чинним в Україні
законодавством порядок здійснення
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, владних управлінських
функцій.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Преамбулою Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»
від 17 березня 2011 року N 3166-VI (надалі -
Закон N 3166-VI) визначено, що положеннями
закону регламентовано організацію,
повноваження та порядок діяльності
центральних органів виконавчої влади
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону N 3166-VI
систему центральних органів
виконавчої влади складають
міністерства України (далі -
міністерства) та інші центральні
органи виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону N 3166-VI
Центральний орган виконавчої влади у
межах своїх повноважень, на основі і на
виконання Конституції та законів
України, актів Президента України та
постанов Верховної Ради України,
прийнятих відповідно до Конституції та
законів України, актів Кабінету
Міністрів України та наказів
міністерств видає накази
організаційно-розпорядчого характеру,
організовує та контролює їх виконання.

Відповідно до Положення про Державну
фінансову інспекцію Україну,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року N 499/2011
Державна фінансова інспекція України
(Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України (далі - Міністр), входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державного
фінансового контролю.

Держфінінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства фінансів
України (далі - Мінфін України), іншими
актами законодавства України, а також
дорученнями Президента України.

Відповідно до п. 7 зазначеного
положення Держфінінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, містах або міжрайонні,
об'єднані в районах та містах
територіальні органи, головних
інспекторів у районах та містах.

Держфінінспекція України у межах своїх
повноважень, на основі і на виконання
Конституції та законів України, актів
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказів Мінфіну
України, інших актів законодавства
України, а також доручень Президента
України та Міністра видає накази
організаційно-розпорядчого характеру,
які підписуються Головою
Держфінінспекції України (п. 9 цього
Положення).

Щодо твердження позивача стосовно
можливого неналежного виконання
ОСОБА_4 своїх службових обов'язків та
неприязних стосунків, які виникли між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також внаслідок
систематичного порушення ОСОБА_4
службової дисципліни, слід зазначити
наступне.

За результатами щорічної оцінки
виконання державним службовцем
посадових обов'язків протягом 2013 року
ОСОБА_4 отримав щорічну оцінку «добре».
Крім того, у розділі оцінки
безпосереднього керівника ОСОБА_1
зазначає, що ОСОБА_4: «Посадові
обов'язки виконує на належному рівні,
підвищує професійні знання та всебічно
застосовує їх у практичній діяльності.
Доручення виконує відповідально».

Також, за результатами атестації,
проведеної у 2013 році ОСОБА_4 визнаний
таким, що відповідає займаній посаді. У
службовій характеристиці, яка
затверджена 22.10.2013 року, ОСОБА_1
характеризує ОСОБА_4 наступним чином:
«ОСОБА_4 - відповідальна, працелюбна
особистість. Володіє високим рівнем
культури поведінки і спілкування з
людьми. У непередбачуваних ситуаціях
здатен до продуманих і рішучих дій,
завжди поводиться коректно і водночас
з розумінням. Користується повагою та
авторитетом серед колег і підлеглих».

При цьому, як вбачається з пояснень
відповідача, будь-якої інформації щодо
систематичного порушення службової
дисципліни ОСОБА_4 та неприязних
стосунків між ним і ОСОБА_1 до
Держфінінспекції України не надходило,
а суду позивачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що твердження
позивача щодо незаконного призначення
тимчасово-виконуючим обов'язки ОСОБА_4,
який систематично порушує службову
дисципліну та перебуває з ним у
неприязних стосунках є
необґрунтованим та безпідставним.

Щодо твердження позивача, щодо
порушення Держфінінспекцією України
порядку заміщення посади начальника
Держфінінспекції в м. Києві при його
тимчасовій відсутності, суд зазначає
наступне.

Відповідно до Положення про Державну
фінансову інспекцію України
керівництво Держфінінспекцією України
здійснює її голова.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 05.04.2014 № 301-р. призначено
Головою Держфінінспекції Гордієнка
Миколу Григоровича.

При цьому, відповідно до підпункту 12
пункту 11 Положення про державні
фінансові інспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
03.10.2011 № 1236, начальник інспекції
розподіляє обов'язки між своїми
заступниками за погодженням з
Держфінінспекцією України та
контролює їх роботу.

Відповідним наказом Держфінінспекції
в м. Києві від 06.03.2014 № 40 «Про розподіл
обов'язків між начальником та
заступниками начальника
Держфінінспекції в м. Києві»
передбачено взаємозаміну заступників
начальника Держфінінспекції в м. Києві,
а у разі тимчасової відсутності
начальника інспекції його обов'язки
виконує перший заступник або заступник
начальника інспекції відповідно до
наказу Держфінінспекції України.

Враховуючи те, що повідомлення ОСОБА_1
від 26.05.2014 про його госпіталізацію з
пропозицією покладання виконання
обов'язків на першого заступника
начальника інспекції Лисенко В.В.,
надіслане листом Держфінінспекції в м.
Києві від 26.05.2014 № 26-14-12-12/6961, а у
зазначеному листі Лисенко В.В. просить
вирішити питання щодо покладання
виконання обов'язків начальника
інспекції на час перебування на
лікарняному ОСОБА_1, керуючись
резолюцією Голови Держфінінспекції
України Гордієнка М.Г. прийнято рішення
щодо покладення виконання обов'язків
на ОСОБА_4, видано відповідний наказ
Держфінінспекції України від 26.05.2014 №
395-0 «Про покладання виконання
обов'язків на ОСОБА_4».

Отже, в даному випадку центральним
органом виконавчої влади в особі
Державної фінансової інспекції
України, здійснено реалізацію
компетенції у сфері управління його
територіальним органом -
Держфінінспекцією в м. Києві.

Таким чином, покладання виконання
обов'язків начальника
Держфінінспекції в м. Києві на ОСОБА_4
на час перебування на лікарняному
ОСОБА_1 здійснено в рамках чинного
законодавства.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з
меж заявлених позовних вимог, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи у
взаємозв'язку з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

Керуючись положеннями статей 69-71, 94,
160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.О. Іщук

Судді

І.М.Погрібніченко

В.П.Шулежко

Повний текст постанови складено 03.07.2014
р.