Справа № 19453/10
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2013 року

справа № 2а-7929/09/1170

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Чепурко А.В.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області та комунального підприємства «Аеропорт Кіровоград»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 січня 2010 року

у справі № 2а-7929/09/1170

за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області

до комунального підприємства «Аеропорт Кіровоград»

встановила:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки злітно-посадочна смуга, яка має безпосереднє відношення до збору «посадка - зліт ПС», відповідачу не належить та не перебуває у нього на балансі, а знаходиться у власності Державної льотної академії України, отже відповідач не несе фактичних витрат по її утриманню та ним необґрунтовано одержано виручку за рахунок стягнення з авіаперевізників збору «посадка – зліт ПС» на суму 2514,13 грн. Також, позивач зазначає, що відповідачем необґрунтовано одержано виручку з авіаперевізників у вигляді збору «за обслуговуванню пасажирів в аеровокзалі» у розмірі 1345,92 грн., оскільки відповідач не має у власності або користуванні ні аеропорту, як комплексу споруд, ні аеровокзалу для надання вказаних послуг.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2010 адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача 1345,92 грн. необґрунтованої виручки у вигляді збору «за обслуговування пасажирів в аеровокзалі» за період з вересня по грудень 2008 року та з січня по липень 2009 року, а також штраф в сумі 2691,84 грн., який застосований на підставі рішення від 07.09.2009 №65, до державного бюджету України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 20.01. в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 7542,39 грн. як незаконну, прийняти рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично мотивована доводами, викладеними в позовній заяві.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки відповідач є аеропортом в м.Кіровоград та включений до Переліку суб’єктів природних монополій на товарному ринку «Спеціалізовані послуги аеропорту» в територіальних межах Кіровоградської області, отже він повинен стягувати збір за обслуговування пасажирів в аеропорту згідно тарифів, встановлених Наказом Мінтрансзв’язку №433 від 14.04.2008, зважаючи на наявність накопичувача – пункту для обслуговування пасажирів, оформлення квитків, ручної поклажі та багажу, догляду на авіаційну безпеку, використовуючи при цьому відповідних штатних працівників, на утримання та обслуговування яких відповідач і несе відповідні фактичні витрати.

Представники сторін в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області задоволенню не підлягає, апеляційна скарга комунального підприємства «Аеропорт Кіровоград» підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачем проведено перевірку додержання державної дисципліни цін на послуги аеронавігаційного та аеропортового обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України, за результатами якої складено акт №629 від 02.09.2009.

Перевіркою встановлено, що відповідачем порушено п.2.1 Методичних рекомендацій формування ставок аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01.07.2003 №472, та п.п.1, 2 додатку №20 наказу №433 від 14.04.2008 «Про встановлення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 06.07.1999 №352» (зі змінами внесеними наказом Міністерства транспорту та зв’язку України від 15.09.2008 р. №1131 «Про внесення змін до наказу Мінтрансзв’язку від 14.04.2008 р. №433»), а саме: відповідачем з авіаперевізників одержано необґрунтовану виручку у вигляді збору за обслуговування пасажирів у розмірі 1345,92 грн. та збору за посадку-зліт ПС на суму 2514,13 грн. (за період вересень – грудень 2008 р., січень – липень 2009 року); усього загальна сума необґрунтовано одержаної відповідачем виручки становить 3860,05 грн.

На підставі акту позивачем прийнято рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №65 від 07.09.2009, яким у відповідача вилучено в доход державного бюджету суму в розмірі 3860,05 грн. та нарахований штраф у сумі 7720,10 грн.

07.09.2009 позивачем направлено на адресу відповідача претензію №1738-04 про сплату вищезазначених сум грошових коштів.

Колегія суддів, виходячи з фактичних обставин справи, норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не погоджується з судом першої інстанції, зважаючи на наступне.

Державне регулювання цін і тарифів відповідно до статті 8 «Про ціни і ціноутворення» №507-ХІІ від 03.12.1990 здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Згідно ст. 13 Закону №507-ХІІ державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Відповідно до п.1, 2 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1819 від 13.12.2000, державна інспекція з контролю за цінами є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується йому.

Держцінінспекція відповідно до покладених на неї завдань у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування (п. 4 Положення №1819).

Відповідно до ст. 14 Закону №507-ХІІ вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в дохід відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки.

Підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та встановлення факту правомірності стягнення відповідачем збору за обслуговування пасажирів в аеровокзалі у розмірі 1345,92 грн. та штрафу в розмірі 2691,84 грн., зважаючи на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №1548 від 25.12.1996 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» затверджено повноваження центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів цін (тарифів), торгівельних (постачальницько-збутових) надбавок, нормативів рентабельності, запровадження обов'язкового декларування зміни) цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг згідно з додатком.

Так, Міністерство транспорту та зв'язку установлює за погодженням з Мінекономіки аеропортові збори за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України (посадка - зліт повітряного судна, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, наднормативна стоянка повітряного судна, забезпечення авіаційної безпеки).

Відповідно до п.2.1 наведених вище Методичних рекомендацій формування ставок аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України збір за обслуговування пасажирів в аеровокзалі (терміналі) компенсує витрати, пов'язані з використанням та утриманням пасажирського терміналу для обслуговування пасажирів до початку реєстрації та осіб, які їх зустрічають і проводжають, за винятком витрат на наземне обслуговування.

Розмір плати за вищевказані послуги визначається п.2.2 наказу Міністерства транспорту та зв'язку від 14.04.2008 №433 «Про встановлення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 06.07.99 №352», де встановлено, що збір установлюється за користування пасажирським терміналом до початку реєстрації пасажирів та встановлюється за одного відправленого пасажира залежно від виду сполучення.

Додатком №20 до Наказу №433 передбачено, що збір за обслуговування пасажирів в аеровокзалі встановлюється в розмірі 19,36 грн. за кожного відправленого пасажира.

Відповідно до довідки відповідача №323 від 24.12.2009 на бухгалтерському обліку останнього (балансовий рахунок 103 «Основні засоби – будівлі та споруди») перебуває, зокрема, будівля накопичувача, яка є пунктом обслуговування пасажирів, оформлення квитків, ручної поклажі та багажу. Вказаний факт встановлений в судовому засіданні та сторонами не заперечується. Також матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача персоналу для обслуговування перевезень, що підтверджується штатним розкладом відповідача та трудовими угодами з працівниками, які містяться в матеріалах справи.

Пунктом 3.1 Методичних рекомендацій встановлено, що базою для формування аеропортових зборів є фактичні витрати, які згідно з вимогами чинного законодавства та діючим порядком їх обліку відносяться до собівартості продукції (робіт, послуг).

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідач здійснює фактичні витрати по утриманню будівлі накопичувача та штату працівників, які здійснюють обслуговування пасажирів, а отже, правомірно здійснює стягнення збору за обслуговування пасажирів в аеровокзалі, а відтак доводи позивача про безпідставне одержання відповідачем виручки у вигляді збору за обслуговування пасажирів у розмірі 1345,92 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не приймає до уваги постанову господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2007 у справі №3/359, оскільки предмет спору у справі №3/359 є відмінним від предмету спору, що розглядається.

В той же час, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача необґрунтовано отриманої виручки за рахунок збору з авіаперевізників «посадка-зліт ПС» в сумі 2514,13 грн. та штрафних санкцій у розмірі 5018,26 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.1 Методичних рекомендацій збір за посадку-зліт ПС (без обслуговування повітряного руху) компенсує витрати пов'язані з: використанням та утриманням злітно-посадочної смуги, рулильних доріжок та інших споруд і будівель аеродрому, технічного обладнання, обладнання відповідних засобів телекомунікації та світлосигналізації; утриманням у готовності аварійно-рятувальної команди; забезпеченням нормативної стоянки ПС та інше.

Пунктом 2.1 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку від 14.04.2008 №433 передбачено, що збір за посадку-зліт ПС установлюється за кожну тонну максимальної злітної маси ПС, указаної у посвідченні про придатність його до виконання польотів, залежно від виду сполучення. Розмір збору за посадку-зліт ПС визначається залежно від часу здійснення посадки-зльоту ПС (денний або нічний час).

Додатком №20 до Наказу №433 передбачено, що збір за посадку-зліт ПС встановлюється в розмірі 19,75 грн. за 1 тонну МЗМ ПС.

Правомірність стягнення відповідачем збору за посадку-зліт ПС підтверджується наступним.

Відповідно до Переліку суб'єктів природних монополій на товарному ринку «Спеціалізовані послуги аеропорту» в територіальних межах Кіровоградської області відповідач є природною монополією з часткою 100 відсотків (лист Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.01.2006 171).

Наявність у відповідача матеріально-технічної бази підтверджується перебуванням на балансі 18,23 гектара льотного поля; руліжних доріжок (РД 5, РД 5А;РД 6), які є частиною злітно-посадочної смуги; перону, що є частиною льотного поля та призначений для розміщення ПС з метою стоянки, посадки - висадки пасажирів; місцями стоянок (з 1 по 36) для розміщення ПС; світлової системи для руління ПС в нічний час; поштово-вантажного складу.

Підтвердження фактичних витрат відповідача на утриманню в робочому стані систем обладнання та споруд, які забезпечують обслуговування повітряних суден та пасажирів є відповідні укладені з підрядниками договори підряду на проведення ремонтних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, акти приймання виконаних підрядних робіт.

Фактичні витрати відповідача на оплату праці відповідних штатних працівників підтверджується трудовими угодами та штатним розкладом.

Крім того, правомірність стягнення відповідачем збору за посадку-зліт ПС також підтверджується пунктом 2.2 статті 2 договору №3/07 від 07.06.2007 про організацію аеродромного та аеропортового обслуговування ПС на аеродромі «Кіровоград», укладеного між Державною льотною академією України та відповідачем, відповідно до якого, відповідач стягує збори з авіаперевізників за надання послуг при прильоті (відльоті) ПС з аеропорту Кіровоград, відповідно до розмірів, затверджених директором КП «Аеропорт Кіровоград».

Отже, матеріалами справи підтверджено понесення відповідачем фактичних витрат на обслуговування злітно-посадочної смуги, що перебуває на його балансі, а відтак стягнення позивачем як необґрунтовано отриманої виручки суми 2514,13 грн. та застосованого штрафу в подвійному розмірі цієї суми - 5018,26 грн. є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції від 20.01.2010 підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Аеропорт Кіровоград» задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2010 у справі №2а-7929/09/1170 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко