Справа № 2-а-8936/10/1570
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а-8936/10/1570

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м. Київ Н/800/65/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами

у справі №2-а-8936/10/1570

за позовом Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» (надалі – ДП «Ізмаїльський МТП»)

до Ізмаїльської митниці

про скасування податкових повідомлень, -

встановив:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2011р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2011р., позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 03.08.2010р. №13 та №14.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2014 року касаційну скаргу Ізмаїльської митниці задоволено. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18.01.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2011р. скасовано. В задоволенні позову відмовлено.

В подальшому ДП «Ізмаїльський МТП» звернулось до суду із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами, в якій, із врахуванням уточнень до неї, просило скасувати вищезазначену постанову та прийняте нове рішення – про задоволення позову повністю. Крім того, вирішити питання щодо повернення ДП «Ізмаїльський МТП» помилково сплачені кошти у розмірі 215540,90грн.

Також на адресу Вищого адміністративного суду України від позивача надійшли письмові пояснення.

В письмових запереченнях на заяву про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами відповідач просить залишити її без задоволення. Окрім того, останнім заявлено клопотання про здійснення заміни відповідача у даній справі на його правонаступника - Південну митницю Міндоходів.

Сторони в судове засідання не з’явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до п.2 ч.1 ст.222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у заяві, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд касаційної інстанції зазначив, що як вбачається з установлених судами обставин справи, спірний вантаж був вилучений Обласною комісією з питань вилучення та реалізації вантажів, що зберігаються понад установлені терміни у морських торговельних портах, та переданий позивачеві для подальшої реалізації за актом від 16.03.2010р. Таким чином, з моменту підписання цього акта до позивача перейшли права та обов’язки вантажовласника щодо продажу товару, в тому числі й обов’язок щодо митного оформлення цього товару у необхідному митному режимі (у режимі “імпорт”). При цьому суди попередніх інстанції безпідставно підтримали правову позицію позивача по справі відносно того, що відповідний обов’язок щодо розмитнення спірного товару виник у позивача лише після підписання 30.08.2010р. додатку до акта від 16.03.2010р. з погодженням ціни вилученого вугілля. Адже пунктом 15 Положення про комісії з питань вилучення та реалізації вантажів, що знаходяться понад установлені терміни в морських торговельних портах і на припортових залізничних станціях, розташованих на території Автономної Республіки Крим, Донецької, Запорізької, Миколаївської, Одеської, Херсонської областей, затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 19.03.2002 № 178/75, передбачено, що вантаж уважається вилученим для подальшої реалізації або поверненим вантажовласнику тільки після підписання Комісією відповідного акта про його вилучення або повернення. Тобто наведеною нормою моментом вилучення вантажу для реалізації визначено складення акта про таке вилучення, а не визначення ціни його продажу.

У заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України позивачем зазначено, що підставою для такого перегляду ДП «Ізмаїльський МТП» вважає те, що позивачем сплачено суму податку на додану вартість за оформлення митної декларації вчасно, про свідчать платіжні доручення №7324 від 08.09.2010р. №7751 від 21.09.2010р. та банківські відомості від 08.09.2010р. та 22.09.2010р.

У зв’язку з повною заміною складу юридичного відділу в ДП «Ізмаїльський МТП»: особи, які представляли інтереси по цій справі в судових інстанціях звільнилися, що підтверджується виписками з наказів відділу кадрів, у нового керівництва ДП «Ізмаїльський МТП» станом на дату розгляду справи в касаційні інстанції була відсутня інформація щодо вчасної сплати суми податку на додану вартість для оформлення митної декларації згідно акту №60 від 16.03.2010р. з урахуванням додатку №60/1 від 30.08.2010р.

У частині 1 статті 245 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Разом з тим, частина 2 цієї статті передбачає, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Тобто, зазначена стаття встановлює перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

До того ж, не можуть бути визнані нововиявленими нові обставини, тобто такі, що виникли або змінилися після постановлення рішення або винесення ухвали.

Отже, та обставина, що працівників юридичного відділу у зв’язку із кадровими змінами була відсутня будь-яка інформація з приводу оформлення підприємством зазначеного «вугілля» не може вважатися нововиявленою, оскільки зазначене у заяві митне оформлення здійснено у вересні 2010р. безпосередньо ДП «Ізмаїльський МТП», як юридичною особою.

Крім того, не приймаються до уваги посилання позивача на платіжні доручення №7324 від 08.09.2010р. №7751 від 21.09.2010р., враховуючи, що позапланову перевірку позивача було проведено 21.07.2010р. (на підставі якої 03.08.2010р. прийняті податкові повідомлення форми “Р” №13 №14), тобто митне оформлення здійснено вже після проведення перевірки, а тому вказані платіжні доручення не спростовують висновки суду касаційної інстанції про те, що моментом вилучення вантажу для реалізації визначено складення акта про таке вилучення, а не визначення ціни його продажу.

Щодо вирішення питання про повернення, на думку ДП «Ізмаїльський МТП», помилково сплачених коштів у розмірі 215540,90грн. в березні 2014р., то слід зазначити, що дана обставина не була предметом розгляду справи, тобто не є нововиявленою у розумінні 245 КАС України, тому якщо позивач вважає, що ним було помилково сплачено вказану суму, то це є підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Керуючись ст.ст.245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Замінити відповідача у даній справі на його процесуального правонаступника - Південну митницю Міндоходів.

В задоволенні заяви Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами у справі №2-а-8936/10/1570 за позовом Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» до Ізмаїльської митниці про скасування податкових повідомлень – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому КАС України.