Справа № 1805/2а-6171/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/39458/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Лиски
Т.О., Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області про визнання неправомірними
дій і зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2011 року позивач звернувся до
суду із даним позовом, в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача і зобов'язати здійснити
перерхунок пенсії відповідно до вимог
ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб» №2262-ХІІ від 9.04.1992 року (далі -
Закон №2262-ХІІ), виходячи з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 18 листопада 2011 року, яку
залишено без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2012 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії
відповідача і зобов'язано здійснити
перерахунок і виплату позивачу пенсії
відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ з
урахуванням розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
постановити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивача
звільнено з дійсної військової служби
в запас Служби безпеки України за
станом здоров'я і він знаходиться на
обліку в Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Сумській
області та отримує пенсію. На день
звільнення вислуга років позивача
складала 32 роки 9 днів.

Розмір пенсії позивачу був визначений
згідно постанови Кабінету Міністрів
України №393 від 17.07.1992 року "Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та за контрактом, особам
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ та членам їх
сімей".

З копії грошового атестату позивача та
довідки про розмір нарахованої пенсії
судом першої інстанції встановлено, що
при призначенні розміру пенсії
позивачу за базу при її обчисленні було
взято середньомісячний розмір
грошового утримання позивача за
останні 24 місяці перед звільненням.

Частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ
встановлено, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 29 розділу ІІ Закону України від
28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" внесені зміни до частини
3 статті 43 Закону №2262-ХІІ, а саме,
виключено слова "за останньою штатною
посадою перед звільненням" і доповнено
словами "та у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України".

На момент виходу позивача на пенсію
вказана редакція статті 43 Закону
№2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року N10-рп/2008
визнана такою, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційною).

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, які,
задовольняючи позов, правильно
виходили з того, що обчислення пенсії
позивача з грошового забезпечення з
урахуванням щомісячних додаткових
видів грошового забезпечення та премій
за 24 останні календарні місяці перед
звільненням не відповідає вимогам
чинного на час призначення пенсії
законодавства України.

Така позиція узгоджується з практикою
Верховного Суду України, викладеною,
зокрема, в постановах від 6 березня та 13
листопада 2012 року, 22 січня та 12 лютого
2013 року (справи №№ 21-2во12, 21-359а12, 21-421а12,
21-445а12 відповідно).

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230,231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області залишити без задоволення, а
постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 18 листопада 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О.Лиска

Ю.Й.Рецебуринський