Справа № 826/16675/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м. Київ
К/800/20148/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Леонтович К.Г.,
Зайця В.С.

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ" на
постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі № 826/16675/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ" до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування припису та
постанови, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Гід-авторитет"
звернулося в суд з позовом до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, в якому просило
визнати незаконним та скасувати припис
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
м.Києві від 26.09.2013 року про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
виданого директору ТОВ "ГІД-АВТОРИТЕТ"
Шинкаренку Миколі Григоровичу, з
вимогою усунути до 25.11.2013 року
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності у
встановленому законодавством порядку.
Визнати незаконною та скасувати
постанову про накладення на ТОВ
"ГІД-АВТОРИТЕТ" штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 439/13 від 03.10.2013 року,
винесеної Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у м
Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірні рішення прийняті безпідставно,
оскільки спірна будівля є тимчасовою
спорудою без улаштування фундаменту, а
її використання не потребує введення в
експлуатацію

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року змінене рішення суду першої
інстанції шляхом його скасування в
частині відмови у задоволенні позовної
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ" про
визнання незаконним та скасування
припису інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 26 вересня 2013 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
адресованого товариству з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ" та
закриття провадження в
адміністративній справі у цій частині.
У решті постанова окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
листопада 2013 року залишена без змін.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями товариство з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ"
звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій в частині
відмови у у задоволенні вимоги про
скасування постанови про накладання
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 03.10.2013 №
439/13 та ухвалити нове судове рішення,
яким задовольнити зазначену позовну
вимогу, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

З касаційної скарги вбачається, що
заявником не оскаржуються рішення
судів попередніх інстанцій в частині
вирішення вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГІД-АВТОРИТЕТ" про визнання незаконним
та скасування припису інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 26 вересня 2013
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
адресованого товариству з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ".

Згідно ч.2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві проведена позапланова
перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
товариства з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ".
Зазначена перевірка проведена на
підставі вимоги прокуратури м.Києва в
присутності директора товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГІД-АВТОРИТЕТ" Шинкаренка М.Г. Об'єктом
перевірки виступала належна позивачу
одноповерхова нежитлова будівля - кафе
"Оазис", розташована на вул. М. Ушакова 12
у Святошинському районі м.Києва.

За підсумками проведеної перевірки,
відповідачем складений акт від 26.09.2013
року зі змісту якого слідує, що
посадовою особою, яка проводила
перевірку, виявлено, що за вищевказаною
адресою розташована самочинно
збудована одноповерхова капітальна
будівля орієнтовною площею 100 кв.м. з
літнім майданчиком (об'єкт належить до
ІІ категорії складності згідно з ДСТУ-Н
Б В. 1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків
(відповідальності) та категорії
складності об'єктів будівництва"). Зі
слів директора товариства з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ"
будівля збудована у 2009 році. Будівля
влаштована на залізобетонному
фундаменті, підключена до інженерних
комунікацій та експлуатується під
заклад громадського харчування - кафе
"Оазис". Будівельні роботи не
проводяться, будівельники та
будівельна техніка відсутні. Під час
перевірки директором товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГІД-АВТОРИТЕТ" документів, які надають
право на виконання будівельних робіт
та прийняття об'єкта в експлуатацію не
надано, чим порушено ч.1 ст.34 та ч.8 ст.39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

У зв'язку із виявленими порушенням,
відповідачем складений припис про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
26.09.2013 року, яким заборонена з 30.09.2013
року експлуатація вищезазначеного
закладу, з одночасною вимогою усунути
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності в термін до 25.11.2013 року. Крім
того, 26.09.2013 року складений протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності. При цьому 03.10.2013 року
винесена постанова №439/13 про
накладення штрафу за вчинення дій, що
суперечать вимогам частини 8 статті 39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності"
(експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється), якою на позивача
накладене стягнення за вчинене
правопорушення у вигляді штрафу у
розмірі 51615 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем під час розгляду
справи було доведено допущення
позивачем порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що судом першої інстанції
правильно по суті вирішений спір, однак
помилково не враховано, що є постанова
суду що набрала законної сили, з того
самого спору і між тими самими
сторонами, якою вирішена частина
позовних вимог щодо припису, заявлених
у цій справі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність" встановлено,
що для забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури, додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до статті 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України затвердженого
указом Президента України від 08.04.2011
року № 439/2011, для виконання покладених
на неї завдань Інспекція має право в
установленому порядку вживати ряд
заходів, зокрема: видавати обов'язкові
до виконання приписи щодо усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
складати акти перевірок у сферах
містобудівної діяльності, складати
протоколи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, накладати
штрафи відповідно до законодавства.

Згідно пункту 6 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого вищевказаним
указом Президента України,
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

Згідно п.5 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. №553(Далі - Порядок №553)
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Відповідно п. 7 Порядку №553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції та визначено, що
підставами для проведення
позапланової перевірки є, зокрема,
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Судами встановлено, що позапланова
перевірка інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
товариством з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ"
проведена на підставі вимоги
прокуратури м. Києва.

Відповідно ч.1 ст. 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до
I-III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.8 ст.39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що в ході перевірки
позивача інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві виявлено, що по вул. М. Ушакова 12
у Святошинському районі м. Києва
розташована самочинно збудована
одноповерхова капітальна будівля
орієнтовною площею 100 кв. м з літнім
майданчиком, яка належить товариству з
обмеженою відповідальністю
"ГІД-АВТОРИТЕТ" та експлуатується під
заклад громадського харчування (кафе)
під назвою "Оазис". Зазначена будівля
влаштована на залізобетонному
фундаменті, підключена до інженерних
комунікацій. Документи які надають
право на виконання будівельних робіт
та прийняття об'єкта в експлуатацію
товариством з обмеженою
відповідальністю "ГІД-АВТОРИТЕТ" не
надані.

Згідно ч.2 ст. 28 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
тимчасова споруда торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Разом із тим, судами попередніх
інстанцій встановлено, що спірна
будівля має фундамент та за площею по
зовнішньому контуру перевищує норми,
встановлені законом, для тимчасових
будівель. Перевищення встановлених
обмежень площі, зокрема,
підтверджується паспортом прив'язки
тимчасової споруди №08-0288 на тимчасове
розміщення торгового павільйону за
адресою: вул. М. Ушакова 12 у
Святошинському районі м.Києва, копія
якого наявна в матеріалах справи,
згідно з яким площа тимчасової споруди
становить 50 кв.м. Зазначене свідчить
про порушення позивачем вимоги статті
39 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" в частині не
введення в експлуатацію об'єкта
будівництва.

При цьому судами попередніх інстанцій
вірно зазначено, що відповідно до ч.ч.1,2
ст.32 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" усі об'єкти
будівництва поділяються на I, II, III, IV і V
категорії складності. Категорія
складності об'єкта будівництва
визначається відповідно до державних
будівельних норм та стандартів на
підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

У відповідності до Національного
стандарту України ДCTУ - Н Б В.1.2-16:2013
"Визначення класу наслідків
(відповідності) та категорії
складності об'єктів будівництва"
категорія складності об'єкта
будівництва залежить від класу
наслідків (відповідальності), що у свою
чергу залежить від можливої небезпеки
для здоров'я і життя людей, які постійно
перебувають на об'єкті, та визначається
відповідно до таблиці А.1 Додатку А до
цього Національного стандарту України.
Згідно вказаної таблиці до І-ІІ
категорії складності належать об'єкти
будівництва, які потенційно несуть
незначні наслідки для шкоди життю та
здоров'ю людей, які постійно
перебувають на об'єкті. При цьому, для
віднесення об'єкта будівництва до ІІ
категорії складності необхідною
умовою є постійне перебування на ньому
хоча б 1-ієї особи (але не більше 50).

Разом з тим, згідно примітки 2 до
таблиці №1, що наведена у ДБН В.1.2-14-2009
"Загальні принципи забезпечення
надійності та конструктивної безпеки
будівель, споруд, будівельних
конструкцій та основ", вважається, що на
об'єкті будівництва постійно є люди,
якщо вони перебувають там не менше ніж
вісім годин на добу і не менше ніж 150
днів на рік.

З огляду на те, що спірний об'єкт
будівництва експлуатується позивачем
як заклад громадського харчування -
кафе, відповідно, для забезпечення
ведення господарської діяльності у
згаданому кафе необхідне постійне
перебування працівників -
обслуговуючого персоналу, а також
відвідувачів закладу. Отже,
правомірним є віднесення відповідачем
спірного об'єкта будівництва до ІІ
категорії складності.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до вірних
висновків про відсутність підстав для
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення на ТОВ
"ГІД-АВТОРИТЕТ" штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 439/13 від 03.10.2013 року,
винесену Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГІД-АВТОРИТЕТ" відхилити.

Постанову окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 листопада 2013
року, змінену ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 березня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: