Справа № 2-а-2197/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іванюта Т.Є.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 10 березня 2011 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про зобов'язання
здійснити нарахування і виплату
додаткової пенсії та щомісячного
підвищення до пенсії непрацюючому
пенсіонеру, що проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивач звернулась до
суду з позовом про визнання
бездіяльності відповідача
неправомірною та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області здійснити перерахунок і
виплату пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком та грошової доплати в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати за проживання в зоні посиленого
радіологічного контролю, згідно
положень ст. ст. 51, 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
22 травня 2008 року.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 10 березня 2011
р. року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача
та зобов'язано останнього провести
позивачу перерахунок та виплату пенсії
за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
51 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", провести перерахунок та
виплату грошової доплати до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати згідно приписів ст.39 вказаного
Закону за період з 04 серпня 2010 року, з
урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просив оскаржувану постанову
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Відповідно до ст. 197 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
постанова суду - підлягає залишенню без
змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, потерпілою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, зареєстрований та постійно
проживає в АДРЕСА_1, яке віднесене до
зони посиленого радіологічного
контролю.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 51 Закону додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом. Крім того, мінімальна пенсія
за віком не може бути нижчою ніж
прожитковий мінімум і відповідно до
вимог ст. 46 Конституції України.

Посилання відповідача на Закон України
"Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28.12.2007 року, яким були
внесені зміни до ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" є безпідставними, оскільки
Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 такі зміни визнано
неконституційними, а відповідно до ч. 2
ст. 152 Конституції України встановлено,
що Закони, інші правові акти або їх
окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9
КАС України щодо пріоритетності
законів над підзаконними актами,
безпідставними є посилання апелянта на
постанови КМ України від 28.05.2008 № 530
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" та від
26.07.1996 № 836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якими
обмежені права на отримання
вищезазначених додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю та доплати
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
встановленими ст.ст. 39, 51 Закону №
796-ХІІ, а тому застосуванню підлягають
саме останні, що вірно встановлено
судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи, що позивач звернулась з
позовом 04 лютого 2011 року, то колегія
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з 04 серпня 2010
року. В іншій частині позов підлягає
залишенню без розгляду, як такий, що
поданий після збігу 6 місячного строку
з дня, коли особа дізналася про
порушення своїх прав, свобод та
інтересів.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення із
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 183-2, 198, 200, 205 та 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від
10 березня 2011 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області про зобов'язання здійснити
нарахування і виплату додаткової
пенсії та щомісячного підвищення до
пенсії непрацюючому пенсіонеру, що
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю - залишити
без задоволення, а постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 10 березня 2011 р. -
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту постановлення
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.