Справа № 813/8078/13-а
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
Справа № 15514/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Каралюса В.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 21
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної Державної
інспекції з питань праці у Львівській
області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Територіальної Державної інспекції з
питань праці у Львівській області в
якому з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог просив
зобов'язати скласти протокол про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_2 відповідно до поданої
позивачем 16.08.2013 року заяви і вирішити
питання про відповідальність ОСОБА_2, з
вини якого було допущено порушення, а
також зобов'язати відповідача
невідкладно направити протокол про
адміністративне правопорушення
стосовно ОСОБА_2 разом з матеріалами
перевірки до суду для притягнення його
до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що він надіслав
відповідачу заяву з проханням скласти
протокол про адміністративне
правопорушення стосовно
ОСОБА_2, який, як в.о. директора ДП
"Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут" порушив
терміни виплати позивачу заробітної
плати і не провів з позивачем
остаточного розрахунку при звільненні
останнього. Відповідач в своєму листі
відмовив позивачу в задоволенні заяви
з тих підстав, що на момент звернення
ОСОБА_1 до відповідача, ОСОБА_2 більше не
був посадовою особою на підприємстві. З
такою відмовою позивач не
погоджується, оскільки вона суперечить
чинному законодавству, а, отже, - є
незаконною.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити, постанову суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нову, якою позов задоволити частково,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
апелянт 16.08.2013 року звернувся до
Територіальної Державної інспекції з
питань праці у Львівській області з
заявою, в якій просив скласти протокол
про адміністративне правопорушення
відносно в.о. директора ДП
"Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут" ОСОБА_2, який
станом на 08.07.2013 року (на час звільнення
ОСОБА_1 з роботи) не провів з останнім
остаточного розрахунку та не виплатив
належних коштів, що, на думку позивача,
є порушенням норм КЗпП України.

Зокрема статтею 47 Кодексу законів про
працю України передбачено, що власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про
працю України, при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

02.09.2013 року листом № 02-4013/05
Територіальною Державною інспекцією з
питань праці у Львівській області
апелянта повідомлено про те, що
інспекція проводить перевірки
підприємств, установ, організацій на
предмет стану дотримання
законодавства про працю. Під час
перевірок, в разі виявлення порушень
законодавства про працю, може
вирішуватись питання про притягнення
до адміністративної чи кримінальної
відповідальності посадових осіб
підприємств, установ чи організацій. З
врахуванням того, що станом на 16.08.2013
року - дату звернення позивача до
Територіальної Державної інспекції з
питань праці у Львівській області -
ОСОБА_2 вже не був посадовою особою ДП
"Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут", інспекція не
має змоги притягнути його до
адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 Положення про Державну
інспекцію України з питань праці від 6
квітня 2011 року № 386/2011 (далі - Положення),
Держпраці України входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
на випадок безробіття (далі -
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування) в частині
призначення нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

Відповідно до п.п. 8 п.6 Положення
Держпраці України, для виконання
покладених на неї завдань має право:
складати у випадках передбачених
законом протоколи про адміністративні
правопорушення, розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу України про
адміністративні правопорушення у
справах про адміністративні
правопорушення, що розглядаються
органами, зазначеними в статтях 218 - 221
цього Кодексу, протоколи про
правопорушення мають право складати
уповноважені на те посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю (частина перша
статті 41, статті 411 - 413, 1881).

Необхідно зазначити, що посилання суду
першої інстанції на те, що Державна
інспекція праці України та її
територіальні органи мають право, а не
обов'язок складати протоколи про
адміністративні правопорушення в разі
виявлення порушень законодавства про
працю є хибним, оскільки обов'язковість
складання адміністративного протоколу
в разі виявлення правопорушень
законодавства про працю випливає
зокрема з основних завдань Держпраці
України, які передбачені п.3 Положення:
«реалізація державної політики з
питань державного нагляду і контролю
за дотриманням законодавства про
працю».

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено,
що особа, яка вчинила адміністративне
правопорушення підлягає
відповідальності на підставі закону,
що діє під час і за місцем вчинення
правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
звернення громадян», органи державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень ЗОБОВЯЗАНІ: "... вирішувати
питання про відповідальність осіб, з
вини яких було допущено порушення.."

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КУпАП,
порушення встановлених термінів
виплати пенсій, стипендій, заробітної
плати, виплата їх не в повному обсязі,
терміну надання посадовими особами
підприємств, установ, організацій
незалежно від форми власності та
фізичними особами - підприємцями
працівникам, у тому числі колишнім, на
їхню вимогу документів стосовно їх
трудової діяльності на даному
підприємстві, в установі, організації
чи у фізичної особи - підприємця,
необхідних для призначення пенсії (про
стаж, заробітну плату тощо),
визначеного Законом України "Про
звернення громадян", або надання
зазначених документів, що містять
недостовірні дані, порушення терміну
проведення атестації робочих місць за
умовами праці та порядку її проведення,
а також інші порушення вимог
законодавства про працю тягнуть за
собою накладення штрафу на посадових
осіб підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності від
тридцяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, у відповідності до ст. 230-1
КУпАП, центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю,
розглядає справи про адміністративні
правопорушення, пов'язані з
невиконанням законних вимог посадових
осіб цих органів або створенням
перешкод для діяльності цих органів
(стаття 188-6).

Згідно Порядку проведення перевірок
посадовими особами Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів, від 02.07.2012 року
№ 390, за результатами перевірки
складається акт перевірки. У разі
виявлення порушень законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування вносяться
приписи про усунення виявлених
порушень, вживаються заходи щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб згідно із вимогами чинного
законодавства(п.7 Порядку).

Протоколи складаються за наслідками
перевірки у випадку передбаченому ст.
188-6 КУпАП, за невиконання законних
вимог посадових осіб центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань нагляду та
контролю за додержанням законодавства
про працю, щодо усунення порушень
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або створення
перешкод для діяльності цього органу.

За змістом вимог ст. 38 КУпАП, стягнення
може бути накладено не пізніш, як через
три місяці з дня вчинення
правопорушення, а при триваючому
правопорушенні - не пізніш як через три
місяці з дня його виявлення, крім справ
про адміністративні правопорушення,
зазначені у частині третій цієї статті.

Отже, колегія суддів прийшла до
неспростовного переконання про те, що
Територіальною Державною інспекцією з
питань праці у Львівській області
безпідставно, з надуманих причин,
було відмовлено позивачу у складенні
відносно ОСОБА_2 протоколу про вчинене
адміністративне правопорушення та не
притягнено останнього до
адміністративної відповідальності за
допущене порушення трудового
законодавства в період виконання ним
обов'язків керівника установи, відтак
позов в цій частинні підлягає
задоволенню. В іншій частинні позовних
вимог слід відмовити з огляду на сплив
строків давності притягнення до
адміністративної відповідальності.

А тому, апеляційний суд вважає, що
висновок суду першої інстанції був
проведений при неповному з'ясуванні
всебічних обставин та зібраних доказів
за матеріалами справи, які мали істотне
значення для вирішення спірного
питання через порушення норм
матеріального і процесуального права,
що в свою чергу призвело до хибного
вирішення позовних вимог, а у
відповідності до вимог ст.202 КАС
України, - є обов'язковою підставою для
скасування постановленого рішення і
ухвалення нового рішення по суті спору.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст.
198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити
частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року у справі № 813/8078/13-а - скасувати
та прийняти нову, якою зобов'язати
Територіальну Державну інспекцію з
питань праці у Львівській області
скласти протокол про вчинення ОСОБА_2
адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
В.М. Каралюс

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено і
підписано 07.07.2014 року