Справа № 2а-8784/11/0508
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/57872/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 05 липня 2012 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Донецької міської ради, Виконавчого
комітету Донецької міської ради, треті
особи - Комунальне підприємство
«Управляюча компанія Калінінського
району м. Донецька», Фізична
особа-підприємець ОСОБА_5, Головне
управління містобудування і
архітектури Донецької міської ради,
Комунальне підприємство «Управління
генерального плану м. Донецька про
визнання наявності або відсутності
компенсації суб'єкта владних
повноважень щодо розпорядження
землями територіальних громад,
повноважень щодо розпорядження
землями територіальних
громад-прибудинковими територіями
багатоквартирних жилих будинків без
згоди організації, що здійснює
управління ними, та мешканців будинків,
визнання рішення виконавчого комітету
Донецької міської ради від 18.03.2009 року
№ 133/3 недійсним,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позовом про
визнання наявності або відсутності
компенсації суб'єкта владних
повноважень щодо розпорядження
землями територіальних громад,
повноважень щодо розпорядження
землями територіальних
громад-прибутковими територіями
багатоквартирних жилих будинків без
згоди організації, що здійснює
управління ними та порушення у зв'язку
з цим прав мешканців будинків. За таких
обставин просив визнати недійсним
рішення виконавчого комітету
Донецької міської ради від 18.03.2009 року
№ 133/3 «Про дозвіл фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 розміщення
кіоску по ремонту взуття по АДРЕСА_1».

Постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 05 липня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 серпня 2012 року, відмовлено у
задоволенні позову.

Рішення судів мотивовано тим, що
рішення прийнято виконкомом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що встановлені діючим
законодавством, з дотриманням
процедури, встановленої рішенням
Донецької міської ради від 19.09.2008р. №23/7
«Про Порядок розташування тимчасових
споруд, передачі земельних ділянок
юридичним та фізичним особам у
власність та користування у місті
Донецьку».

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга
ОСОБА_4, в якій просить, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, рішення суддів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення ФО-П ОСОБА_5, у якому
остання рішення суду першої та
апеляційної інстанції вважає такими,
що ухвалені із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
та просить залишити касаційну скаргу
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 21 травня 2007 року на ім'я
Донецького міського голови надійшла
заявка ФО-П ОСОБА_5 про надання
земельної ділянки для розміщення
кіоску по ремонту взуття за адресою:
АДРЕСА_1, всередині кварталу. Вказана
заявка була розглянута Постійно діючою
комісією з питань вибору земельних
ділянок для розміщення об'єктів.

31 травня 2007 року вказаною комісією було
складено Акт вибору земельної ділянки
для розміщення об'єкта, згідно якого
обстежена земельна ділянка площею 0,0008
га визнана придатною для розміщення
кіоску по ремонту взуття. Паспорт на
об'єкт обслуговування населення - кіоск
по ремонту взуття, який належить
приватному підприємцю, було
виготовлено Комунальним підприємством
«Управління генерального плану м.
Донецька» та затверджено Головним
управлінням містобудування та
архітектури Донецької міської ради.

18 березня 2009 року виконавчим комітетом
Донецької міської ради було прийнято
рішення № 133/3 про дозвіл фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 розміщення
кіоску по ремонту взуття по АДРЕСА_1».

Вирішуючи спір суди вказали на те, що
оскаржуване рішення виконавчого
комітету прийнято на підставі Порядку
розташування тимчасових споруд,
передачі земельних ділянок юридичним
та фізичним особам у власність та
користування у місті Донецьку, затв.
рішенням Донецької міської ради №23/7
від 19.09.2008 року, за змістом пункту 2.3
якого надання дозволу щодо
розташування тимчасової споруди
віднесено до повноважень виконкому
міської ради.

При цьому суди попередніх інстанцій
правомірно виходили з того, що
оскаржуване рішення не є рішенням
органу місцевого самоврядування про
надання земельної ділянки у власність
чи користування в порядку та процедурі,
що визначена статтями 118, 123, 124 ЗК
України, прийняття якого віднесено до
компетенції міської ради.

Доводи позивача про вилучення
земельної ділянки без згоди
комунального підприємства, що здійснює
управління житловими будинками та
прибудинковими територіями не може
бути підставою для висновку про
порушення прав та охоронюваних
інтересів позивача, оскільки останній
не є уповноваженою особою на захист
прав цього підприємства. Водночас в
своїй постанові від 10.04.2012р. Верховний
Суд України, проаналізувавши положення
частини першої ст.2 та ст.17 КАС України,
висловив наступну правову позицію:
«суд захищає лише порушені, невизнані
або оспорювані права, свободи та
інтереси учасників адміністративних
правовідносин. Визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
можливе лише за позовом особи, право
або законний інтерес якої порушені цим
рішенням». Відсутність порушення прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача є підставою для відмови у
позові.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм матеріального чи
процесуального права та не можуть бути
підставою для їх скасування.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення, а постанову
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 05 липня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 серпня 2012
року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець