Справа № 805/3888/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
справа №805/3888/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

Головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенко М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної Державної
податкової

інспекції
Головного управління Міндоходів

у Донецькій
області

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 28 квітня 2014
року

по адміністративній справі №
805/3888/14 (суддя Смагар С.В.)

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової

інспекції
Головного управління Міндоходів

у Донецькій
області

про визнання
протиправною та скасування вимоги від
28

лютого 2014
року № Ф-386У, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
(надалі позивач) у березні 2014 року
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі відповідач 1,
податковий орган) про визнання
протиправною та скасування вимоги від
28 лютого 2014 року № Ф-386У (арк. справи 4-7).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволений, визнана протиправною та
скасована вимога Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від 28
лютого 2014 року № Ф-386У про сплату
недоїмки в сумі 11088 грн. 85 коп. (арк.
справи 24-25).

Ухвалюючи постанову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач є
пенсіонером за віком та з грудня 2000
року отримує пенсію на підставі пункту
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», обрав спрощену
систему оподаткування, що надає йому
підстави для звільнення від сплати за
себе єдиного внеску відповідно до
пункту четвертого частини першої та
частини четвертої статті четвертої
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон №
2464-VI).

В апеляційній скарзі податковий орган,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити (арк. справи 49-51). Апелянт
наполягає на правомірності спірної
вимоги, оскільки позивач є пенсіонером
на пільгових умовах.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

У відповідності до пункту другого
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в
управлінні, отримує пенсію за віком, що
підтверджується посвідченням Серія
НОМЕР_1 (арк. справи 12). Позивач є
суб'єктом підприємницької діяльності,
що підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця від 17 грудня 2004 року
серії НОМЕР_2. Позивач є платником
єдиного податку, перебуває на
спрощеній системі оподаткування з 1
січня 2012 року, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2012 року
(арк. справи 8-10).

Відповідач склав та скерував позивачу
вимогу про сплату недоїмки від 28 лютого
2014 року № Ф-386У, якою податковий орган
вимагає від позивача сплатити суму
недоїмки з єдиного внеску у розмірі
11088грн. 85 коп. (арк. справи 11).

Статтею 67 Конституції України
встановлений обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначається
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI (надалі Закон №
2464-VI), про що зазначено в його преамбулі.

Статтею четвертою цього закону
визначені платники єдиного внеску. З
урахуванням статті другої, пункту
четвертого частини першої статті 4
Закону № 2464-VI, дія цього закону
поширюється на позивача, як на платника
єдиного внеску - фізичну особу
підприємця, як особу, що обрала
спрощену систему оподаткування.

Пунктом сьомим Розділу першого Закону
України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» від 7
липня 2011 року № 3609-VI (далі - Закон № 3609-VI)
внесено зміни до Закону № 2464-VI, згідно з
якими статтю четверту цього Закону
доповнено частиною четвертою такого
змісту: «особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

Згідно з пунктом четвертим 4 частини
першої статті четвертої Закону № 2464-VI
платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності. Платники внеску - приватні
підприємці, що сплачують єдиний
податок, належать до категорії
застрахованих осіб відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
(частина друга статті 4 Закону).

Колегія суддів зазначає, що з
урахуванням змін, внесених Законом №
3609-VI, пенсіонери - приватні підприємці,
що сплачують єдиний податок, більше не
є платниками єдиного внеску, в частині
сплати цього внеску за себе у зв'язку з
тим, що тепер вони не належать до числа
застрахованих осіб (в обов'язковому
порядку). Зміни, внесені Законом № 3609-VI,
набули чинності 6 серпня 2011 року.

Враховуючи, що страховий стаж особам
для призначення пенсії обчислюється в
місяцях, вищезазначений платник
податків починаючи з серпня 2011 року не
має обов'язку щодо сплати єдиного
внеску у розмірі не менше мінімального
страхового внеску.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на те, що позивач отримує
пенсію на пільгових умовах, що
позбавляє його права на пільгу щодо
сплати єдиного внеску з огляду на
наступне.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

При цьому, пунктом 2 розділу ХV
Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», встановлено, що
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". На
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

З аналізу даних норм вбачається чітке
визначення, що пенсійний вік для
громадян, які працювали на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
зменшується.

На підставі системного аналізу,
виходячи із правого змісту зазначених
положень законодавства та з
урахуванням того, що позивачеві
Пенсійним фондом 11 грудня 2000 року
призначена пенсія за віком, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивач, як приватний підприємець, який
зареєстрований платником єдиного
податку, не повинен сплачувати єдиний
внесок.

З огляду на викладене, колегія суддів
не приймає посилання апелянта на те, що
на позивача не поширюються норми
Закону відносно звільнення його від
сплати єдиного внеску.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог. Доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність
прийнятого судом першої інстанції
постанови.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції ухвалив постанову із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, внаслідок чого
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись статтями 24, 167, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року у справі № 805/3888/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року у справі № 805/3888/14 - залишити без
змін.

Ухвала постановлена та підписана 14
липня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко