Справа № 826/3718/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2014 року 08:15 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі колегії суддів:
головуючого судді Скочок Т.О., суддів
Кармазіна О.А., Шрамко Ю.Т., при
секретарі Новик В.М., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі:
відокремленого підрозділу «Рівненська
атомна електрична станція»доДержавної
фінансової інспекції
Українипровизнання протиправним та
скасування п. 3.2 вимоги №05-14/148 від 07.02.2014
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулося Державне
підприємство «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі: відокремленого підрозділу
«Рівненська атомна електрична
станція» (надалі - позивач або ВП
«Рівненська АЕС») з позовом до
Державної фінансової інспекції
України (надалі - відповідач або
Держфінінспекція України) про визнання
протиправною і скасування вимоги
Держфінінспекції України №05-14/148 від
07.02.2014 року в частині п. 3.2, зокрема:
- стягнути із зазначених
підрядників завищену суму вартості
робіт у розмірі 2 091,71 грн., зокрема, з
ТОВ «КНМП «ЕПМ» - 2 042,34 тис. грн., ПрАТ
«НВО Укрсовпроект» - 49,37 тис. грн.
відповідно до вимог ст.ст. 22, 623 ЦКУ, у
т.ч. шляхом проведення
претензійно-позовної роботи щодо
забезпечення у повному обсязі
стягнення зазначеної суми, а в разі
неможливості, з осіб, що допустили
порушення, у встановленому чинним
законодавством порядку;
- здійснити уточнення загальної
вартості виконаних ТОВ «КНМП «ЕПМ» та
ПрАТ «НВО Укрсовпроект» підрядних
робіт, зменшивши її на суми відповідно 2
042,34 тис. грн. та 49,37 тис. грн., які були
зайво сплачені ВП РАЕС за актами ф.
№КБ-2в у зв'язку з порушенням чинного
порядку визначення вартості
будівництва, відобразити в
бухгалтерському обліку ВП РАЕС
дебіторську заборгованість за ТОВ
«КНМП «ЕПМ» та ПрАТ «НВО Укрсовпроект»
на загальну суму 2 091,71 тис. грн. і у
випадку несплати зайво сплачених
коштів стягнути їх із зазначених
підрядників у претензійно-позовному
- у разі неможливості стягнення
коштів з ТОВ «КНМП «ЕПМ» та ПрАТ «НВО
Укрсовпроект» відшкодувати заподіяну
матеріальну шкоду (збитки) за рахунок
осіб, внаслідок дій/бездіяльності яких
було допущено виявлено порушення, у
встановленому законодавством порядку;
- зменшити кредиторську
заборгованість перед ТОВ «КНМП «ЕПМ»
на суму 494,08 тис. грн.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27.03.2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржуваний п. 3.2 вимоги
№05-14/148 від 07.02.2014 року є таким, що
суперечить законодавству України, а,
отже, підлягає скасуванню, оскільки
висновки ревізорів щодо завищення
вартості виконаних робіт підрядниками
на суму 2 585,79 тис. грн. та наявності
збитків у ВП «Рівненська АЕС» в сумі 2
091,71 тис. грн., як результат порушення
останнім п. 3.1.18.2 та п. 3.1.18.4 ДБН Д.1.1-1-2000, є
упередженими та необ'єктивними.
У судове засідання 21.05.2014 року з'явилися
представники сторін.
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі та просив суд задовольнити його
з підстав, викладених у позовній заяві.
Представники відповідача проти позову
заперечували, підтримавши доводи,
викладені у письмових запереченнях
проти позову, в яких зазначено, що
положення оскаржуваного п. 3.2 вимоги є
правомірним, оскільки під час
здійснення фінансово-господарської
ревізії позивача виявлено порушення
правил визначення вартості
Суд у судовому засіданні 21.05.2014 року за
згодою сторін на підставі ч. 4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України (надалі - КАС України),
враховуючи відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, ухвалив
про перехід до розгляду справи у
порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи,
Держфінінспекцією України проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» за період з
01.07.2012 року по 30.09.2013 року, за
результатами чого складено акт від
27.12.2013 року №05-21/341 (надалі - акт).
Не погоджуючись з висновками,
викладеними в акті перевірки, суб'єктом
перевірки направлено відповідачу
заперечення до акту перевірки з
додатками, за результатами розгляду
яких Держфінінспекцією України листом
від 04.02.2014 року №05-14/116 повідомлено
Державне підприємство «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» про висновки на
На підставі викладеного вище,
Держфінінспекцією України направлено
позивачу вимогу про усунення порушення
від 07.02.2014 року №05-14/148 (надалі - вимога),
п. 3.2 якої зазначено, що в порушення п.
3.1.18.2 та п. 3.1.18.4 ДБН Д.1.1-1-2000 невірно
застосовано розмір кошторисного
прибутку та адміністративних витрат,
що призвело до завищення вартості
виконаних підрядниками ТОВ
«Кузнецовське налагоджувальне
монтажне підприємство
«Електропівденмонтаж» (далі - ТОВ «КНМП
«ЕПМ») та ПрАТ «НВО Укрсовпроект» робіт
на загальну суму 2 585,79 тис грн., які ВП
РАЕС прийнято у актах форми №КБ-2в та
оплачено в сумі 2 091,71 тис. грн., чим
завдано матеріальної шкоди (збитки) на
суму 2 091,71 тис. грн., у зв'язку з чим
1. стягнути із зазначених
підрядників завищену суму вартості
робіт у розмірі 2 091,71 грн., зокрема, з
ТОВ «КНМП «ЕПМ» - 2 042,34 тис. грн., ПрАТ
«НВО Укрсовпроект» - 49,37 тис. грн.
відповідно до вимог ст.ст. 22, 623 ЦКУ, у
т.ч. шляхом проведення
претензійно-позовної роботи щодо
забезпечення у повному обсязі
стягнення зазначеної суми, а в разі
неможливості, з осіб, що допустили
порушення, у встановленому чинним
законодавством порядку;
2. здійснити уточнення загальної
вартості виконаних ТОВ «КНМП «ЕПМ» та
ПрАТ «НВО Укрсовпроект» підрядних
робіт, зменшивши її на суми відповідно 2
042,34 тис. грн. та 49,37 тис. грн., які були
зайво сплачені ВП РАЕС за актами ф.
№КБ-2в у зв'язку з порушенням чинного
порядку визначення вартості
будівництва, відобразити в
бухгалтерському обліку ВП РАЕС
дебіторську заборгованість за ТОВ
«КНМП «ЕПМ» та ПрАТ «НВО Укрсовпроект»
на загальну суму 2 091,71 тис. грн. і у
випадку несплати зайво сплачених
коштів стягнути їх із зазначених
підрядників у претензійно-позовному
3. у разі неможливості стягнення
коштів з ТОВ «КНМП «ЕПМ» та ПрАТ «НВО
Укрсовпроект» відшкодувати заподіяну
матеріальну шкоду (збитки) за рахунок
осіб, внаслідок дій/бездіяльності яких
було допущено виявлено порушення, у
встановленому законодавством порядку;
4. зменшити кредиторську
заборгованість перед ТОВ «КНМП «ЕПМ»
на суму 494,08 тис. грн.
Вважаючи п. 3.2 вимоги протиправним, а,
відтак, таким, що підлягає скасуванню,
позивач звернувся з позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
Нормативно-правовим актом, який
визначає правові та організаційні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні, є Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26.01.1993 року №2939-ХІІ (надалі
- Закон №2939).
Так, ч. 1 ст. 1 Закону №2939 встановлено, що
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю.
Відповідно до Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23.04.2011 року №499/2011 (надалі -
Положення №499/2011), таким органом є
Держфінінспекція України.
Підпунктом 1 п. 4 Положення №499/2011
передбачено, що Держфінінспекція
України відповідно до покладених на
неї завдань здійснює державний
фінансовий контроль, у тому числі, за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів.
Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №499/2011,
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку
здійснювати державний фінансовий
контроль, зокрема, шляхом проведення
інспектування у формі планових та
позапланових ревізій певного
комплексу чи окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підприємств, установ та організацій,
визначених у пп. 1 п. 4 цього Положення.
Разом з тим, Держфінінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
районах, містах або міжрайонні,
об'єднані в районах та містах
територіальні органи, головних
інспекторів у районах та містах (п. 7
Положення №499/2011).
Частиною 3 ст. 2 Закону №2939 передбачено,
що порядок проведення органом
державного фінансового контролю
державного фінансового аудиту,
інспектування та перевірок державних
закупівель установлюється Кабінетом
Так, порядок проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 року №550
(надалі - Порядок №550), визначає
процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання.
Приписами п. 4 Порядку №550 встановлено,
що інспектування Держфінінспекцією
України здійснюється шляхом
проведення планових та позапланових
Згідно п. 35 Порядку №550, результати
ревізії оформляються актом. Виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.
Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування. Про усунення
виявлених ревізією фактів порушення
законодавства цей об'єкт контролю у
строк, визначений вимогою про їх
усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень (п. 46
Порядку №550).
При цьому, п. 49 Порядку №550 передбачено,
що у разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.
Разом з тим, відповідно до п. 50 Порядку
№550, за результатами проведеної
ревізії у межах наданих прав
контролюючі органи вживають заходів
для забезпечення: притягнення до
адміністративної, дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущенні порушень працівників
об'єктів контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.
Як було зазначено вище, підставою для
виставлення позивачу оскаржуваної
вимоги, викладеної у п. 3.2, вказано
порушення останнім п. 3.1.18.2 та п. 3.1.18.4
ДБН Д.1.1-1-2000 шляхом невірного
застосування розміру кошторисного
прибутку та адміністративних витрат,
що призвело до завищення вартості
виконаних підрядниками ТОВ «КНМП «ЕПМ»
та ПрАТ «НВО Укрсовпроект» робіт.
За твердженнями відповідача, ВП
«Рівненська АЕС» безпідставно
застосовано за договорами підряду,
укладених з ТОВ «КНМП «ЕПМ» та ПрАТ
«НВО Укрсовпроект», показник для
визначення кошторисного прибутку у
розмірі 7,76 грн./люд.-год. та показник для
визначення адміністративних витрат в
розмірі 1,79 грн./люд.-год., оскільки
виконання вищезазначених робіт не
передбачало виготовлення нових
установок, реакторів, а також нових
об'єктів ВП «Рівненська АЕС». Крім того,
представником відповідача наголошено,
що жоден проект не передбачає
будівництво, реконструкцію,
модернізацію ядерних установок та
атомних електростанцій.
Водночас, у силу положень ч. 2 ст. 15
Закону №2939, лише законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.
Так, наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 року №174,
який втратив чинність 01.01.2014 року, тобто
діяв станом на момент виникнення
спірних правовідносин (надалі - Наказ
№174), затверджені правила, які
встановлюють основи для визначення
вартості нового будівництва,
розширення, реконструкції та
технічного переоснащення підприємств,
будівель і споруд, ремонту житла,
об'єктів соціальної сфери і
комунального призначення та
благоустрою, а також реставрації
пам'яток архітектури та містобудування
і носять обов'язковий характер при
визначенні вартості будов (об'єктів),
будівництво яких здійснюється із
залученням бюджетних коштів або коштів
підприємств, установ і організацій
державної власності.
Пунктом 3.1.18.2 Наказу №174 передбачено, що
розмір кошторисного прибутку
приймається з урахуванням усереднених
показників, наведених у додатку 12, з
урахуванням обмежень, встановлених
законодавством. Базою для обчислення
кошторисного прибутку є загальна
кошторисна трудомісткість. По будовах
(об'єктах), до складу яких входять
об'єкти різного призначення,
кошторисний прибуток визначається
диференційовано виходячи з виду та
призначення конкретного об'єкта і
зазначається в графах 4, 5 та 8 ЗКР.
В свою чергу, приписами п. 3.1.18.4 Наказу
№174 встановлено, що кошти на покриття
адміністративних витрат
будівельно-монтажних організацій
призначені на відшкодування
адміністративних витрат, що
відносяться до будівельно-монтажних
робіт. Розмір цих коштів приймається з
урахуванням рекомендованих Держбудом
усереднених показників (додаток 13),
виражених у гривнях в розрахунку на
одну людино-годину загальної
кошторисної трудомісткості, і
позначається у графах 7 та 8 ЗКР.
Відповідно до п. 1 Додатку №12 до Наказу
№174, для особливо складних інженерних
споруд (у тому числі ГЕС, ядерні
установки та об'єкти призначені для
поводження з радіоактивними відходами,
шахти, метрополітени, тунелі, мости,
аеродроми, гідротехнічні споруди тощо),
особливо складні технічно або
архітектурно громадські будівлі та
споруди, залізниці, магістральні
автодороги, магістральні мережі (у тому
числі магістральні трубопроводи і
споруди газонафтопродуктів, міжміські
лінії зв'язку, високовольтні мережі 35
кВ і вище), що обґрунтовується проектом,
усереднений показник для визначення
розміру кошторисного прибутку складає
7,76 грн./люд.-год.
У Додатку №13 Наказу №174 встановлені
усереднені показники для визначення в
інвесторській кошторисній
документації розміру адміністративних
витрат будівельно-монтажних
організацій в розрахунку на 1 люд.-год.
загальної кошторисної трудомісткості
будівельно-монтажних робіт. Пунктом 1
Додатку №13 для особливо складних
інженерних споруд (у тому числі ГЕС,
ядерні установки та об'єкти призначені
для поводження з радіоактивними
відходами, шахти, метрополітени,
тунелі, мости, аеродроми, гідротехнічні
споруди тощо), особливо складних
технічно або архітектурно громадських
будівель та споруд, залізниць,
магістральних автодоріг,
магістральних мереж (у тому числі
магістральні трубопроводи і споруди
газонафтопродуктів, міжміські лінії
зв'язку, високовольтні мережі 35 кВ і
вище), що обґрунтовується проектом
визначено усереднений показник для
визначення розміру адміністративних
витрат будівельно-монтажних
організацій у розмірі 1,79 грн./люд.-год.
З огляду на викладене вище вбачається,
що показник для визначення
кошторисного прибутку у розмірі 7,76
грн./люд.-год. та показник для
визначення адміністративних витрат в
розмірі 1,79 грн./люд.-год. застосовується
до особливо складних інженерних
споруд, до яких, зокрема, відносяться
ядерні установки, що, у тому числі
обґрунтовується проектом.
Статтею 1 Закону України «Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку» від 08.02.1995 року
№39/95-ВР визначено, що ядерні установки -
об'єкти по виробництву ядерного палива,
ядерні підкритичні установки, ядерні
реактори, які включають критичні та
підкритичні збірки; дослідницькі
реактори; атомні електростанції;
підприємства і установки по збагаченню
та переробці палива, а також сховища
відпрацьованого палива (крім розділу
XIII, де цей термін вживається у значенні
відповідно до частини другої цієї
Згідно з п. 3.1 Положення про
відокремлений підрозділ «Рівненська
атомна електрична станція» Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», затвердженого
президентом ДП НАЕК «Енергоатом» 19.11.2010
року, копія якого наявна у матеріалах
справи, вказаний відокремлений
підрозділ здійснює господарську
діяльність та діяльність у сфері
використання ядерної енергії на
підставі дозволів та ліцензій,
отриманих у встановленому порядку ДП
НАЕК «Енергоатом», у межах своїх
повноважень, встановлених чинним
законодавством України, нормами та
правилами з ядерної безпеки,
установчими, виробничими та
організаційно-розпорядчими
документами ДП НАЕК «Енергоатом», цим
Положенням та умовами зазначених
дозволів та ліцензій.
Відповідно до чинного законодавства
України відокремлений підрозділ
здійснює діяльність у сфері
використання ядерної енергії за
наступними видами, зокрема, діяльність,
пов'язана з конкретним етапом
життєвого циклу ядерної установки:
будівництво ядерної установки,
введення в експлуатацію ядерної
установки, експлуатація ядерної
установки, зняття з експлуатації
ядерної установки (п. 3.3, пп. 3.3.8
Таким чином, фінансово-господарська
діяльність ВП «Рівненська АЕС»
безпосередньо пов'язана з конкретним
етапом життєвого циклу ядерної
установки, у тому числі, будівництвом
Згідно з наявними у матеріалах справи
експертними звітами, наданими
Державним підприємством
«Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
української державної будівельної
«Укрдержбудекспертиза», проектна
документація по робочим проектам щодо
технічного переоснащення енергоблоків
розроблена з дотриманням вимог та може
бути рекомендована до затвердження в
установленому порядку із зазначенням
характеру будівництва «технічне
При цьому, у вступній частині Наказу
№174 визначено, що нове будівництво,
розширення, реконструкція та технічне
переоснащення підприємств, будівель і
споруд, ремонт житла, об'єктів
соціальної сфери і комунального
призначення та благоустрою, а також
реставрація пам'яток архітектури та
містобудування надалі іменується
«будівництво», з огляду на що суд
вважає помилковими твердження
представника відповідача про
можливість застосування показника для
визначення кошторисного прибутку у
розмірі 7,76 грн./люд.-год. та показника
для визначення адміністративних
витрат в розмірі 1,79 грн./люд.-год. лише
для нового будівництва, з урахуванням
того, що у п. 3.1.18.2 та п. 3.1.18.4 ДБН Д.1.1-1-2000
про порушення яких зазначено у п. 3.2
вимоги, та п. 1 Додатках 12 та 13 Наказу №174
не вказано про застосування таких
показників виключно у разі виконання
робіт з нового будівництва.
Отже, виходячи з аналізу вищевказаний
правових норм, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність
законодавчого обґрунтування щодо
порушення позивачем п. 3.1.18.2 та п. 3.1.18.4
ДБН Д.1.1-1-2000, чим завдано матеріальну
шкоду (збитки) на суму 2 091,71 тис. грн., у
зв'язку з чим у п. 3.2 оскаржуваної вимоги
викладені порушення з боку ВП
Враховуючи все вищевикладене, суд
дійшов висновку про визнання
протиправним і скасування п. 3.2 вимоги
Держфінінспекції України №05-14/148 від
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог, а, відтак, наявність
підстав для їхнього задоволення.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним і
скасувати п. 3.2 вимоги Державної
фінансової інспекції України від 07.02.2014
року №05-14/148.
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Т.О. Скочок

Судді
О.А. Кармазін

Ю.Т.
Шрамко