Справа № 802/2152/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 липня 2014 р.
Справа № 802/2152/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Транслогистик"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ) до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Транслогистик" (далі - ТОВ
"Транслогистик") про стягнення
податкового боргу в сумі 112424 грн. 96 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що за відповідачем рахується
заборгованість перед бюджетом по
податку на прибуток з юридичних осіб в
розмірі 85805 грн. 83 коп. та по авансових
внесках з податку на прибуток
приватних підприємств 26619 грн. 13 коп.,
яка в добровільному порядку
відповідачем не погашена, у зв'язку з
чим він вимушений звернутись до суду з
вимогами щодо її стягнення.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав
заяву про розгляд справи без його
участі позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлявся
вчасно та належним чином шляхом
направлення судової повістки за
адресою місця реєстрації. Проте, до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення зв'язку: "за
значеною адресою не проживає".

Відповідно до положень частини 11
статті 35 КАС України, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Відтак, суд вважає, що ним вжито
достатніх заходів для належного
повідомлення відповідача про час і
місце розгляду справи з метою
реалізації ним права на судовий захист
своїх прав та інтересів.

Згідно з частиною 6 статті 128 КАС
України, якщо відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транслогистик"
зареєстроване Запорізьким міським
управлінням юстиції 26 січня 2008 року. На
податковому обліку у Вінницькій ОДПІ
перебуває з 28 січня 2008 року.

Як випливає із матеріалів справи за
відповідачем рахується
заборгованість з податку на прибуток з
юридичних осіб в розмірі 85805 грн. 83 коп.
та по авансових внесках з податку на
прибуток приватних підприємств 26619 грн.
13 коп. Вказана заборгованість
підтверджується розрахунком суми
позову (а.с. 6).

Заборгованість з податку на прибуток з
юридичних осіб виникла у зв'язку з
несплатою податку на прибуток
підприємства самостійно визначеною у
податковій декларації № від 03
березня 2014 року в сумі 85965 грн. (а.с. 11-13)
та по авансових внесках з податку на
прибуток приватних підприємств
самостійно визначеною у податкових
деклараціях № від 11 лютого 2013
року в сумі 14572 грн. (а.с. 14-15) та № 3
від 03 березня 2014 року в сумі 14328 грн. (а.с.
11-13). Вказана заборгованість
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника (а.с. 9-10).

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п.2 підрозділу 4 розділу 2
Перехідних положень Податкового
кодексу України платники податку на
прибуток підприємств, які починаючи з
2013 року подають річну податкову
декларацію відповідно до пункту 57.1
статті 57 цього Кодексу, сплачують у
січні - лютому 2013 року авансовий внесок
з цього податку у розмірі 1/9 податку на
прибуток, нарахованого у податковій
звітності за дев'ять місяців 2012 року,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Абзацом 4 пункту 57.1. статті 57
Податкового кодексу України, яким
статтю 57 Податкового кодексу України
доповнено Законом України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо державної податкової
служби та у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи в Україні" №
5083-VI від 5 липня 2012 року з 1 січня 2013 року
передбачено сплату платниками податку
на прибуток (крім новостворених,
виробників сільськогосподарської
продукції, неприбуткових установ
(організацій) та платників податків, у
яких доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
останній річний звітний податковий
період не перевищують 10 мільйонів
гривень) щомісяця авансового внеску з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

Відповідно до абзаців 9, 10 пункту 57.1.
статті 57 Податкового кодексу України у
складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань. При цьому
дванадцятимісячний період для сплати
авансових внесків визначається
починаючи з місяця, наступного за
місяцем, в якому визначено граничний
строк подачі річної податкової
декларації за попередній звітний
(податковий) рік, до місяця подання
податкової декларації за поточний
звітний (податковий) рік.

Відповідно до пункту 59.1 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова вимога
може не надсилатися, якщо загальна
сума податкового боргу платника
податків не перевищує одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Разом з тим, пунктом 59.5 цієї ж статті
передбачено, що у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Податковим органом вживались заходи
щодо погашення платником податкового
боргу шляхом винесення податкової
вимоги № 1491-25 від 18 березня 2014 року (а.с.
16), яка отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
16).

Статтею 20 Податкового кодексу України
визначено, що органи державної
податкової служби мають право
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу, звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, що має податковий борг, з
рахунків у банках, що обслуговують
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене та з
урахуванням того, що на день розгляду
справи відповідач податковий борг,
який підтверджується матеріалами
справи не сплатив, суд приходить до
висновку, що позов є обґрунтованим та
підлягає повному задоволенню.

Що стосується розподілу судових
витрат, то згідно з частиною 4 статті 94
КАС України у справах, в яких позивачем
є суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Транслогистик" (2-й
провулок Юності, 41, м. Вінниця, ) податковий борг у сумі 112424
(сто дванадцять тисяч чотириста
двадцять чотири) гривні 96 копійок до
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна