Справа № 742/2909/14
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №
Єдиний унікальний № 742/2909/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м.
Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора взводу № 4 роти
ДПСДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в
Чернігівській області сержанта
міліції Тютюнник Вадима Ігоровича про
скасування постанови серії ПС 1 № 376273 в
справі про адміністративне
правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
Прилуцького міськрайонного суду з
адміністративним позовом до
інспектора взводу № 4 роти ДПСДАІ з ОСП
при УДАІ ГУМВС України в Чернігівській
області сержанта міліції Тютюнник В.І.
про скасування постанови серії ПС 1 №
376273 в справі про адміністративне
правопорушення, якою позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП,
посилаючись на те, що оскаржувана
постанова винесена відповідачем з
порушенням положень чинного
законодавства.

З позовної заяви вбачається, що
відповідачем начебто безпідставно
звинувачено ОСОБА_1 нібито в порушенні
вимог п.12.9 «б» ПДР, оскільки належних та
допустимих доказів в підтвердження
факту перевищення ним швидкості в
розпорядженні працівника ДАІ не було,
що відповідно унеможливлювало і
правомірність винесення ним
оскаржуваної постанови.

Позивач в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду,
подав до канцелярії суду письмове
клопотання про розгляд справи без його
участі /а.с.15/.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлявся
про час, місце і дату розгляду справи.
Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. За вказаною нормою права, суд
вирішує спір за наявними в справі
матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу на здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши усі наявні
докази у сукупності, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій
території України, відповідно до
Закону України "Про дорожній рух",
встановлюють Правила дорожнього руху,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306
(із змінами та доповненнями). Особи, які
порушують ці Правила, несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що
04.06.2014 року інспектором взводу № 4 роти
ДПСДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в
Чернігівській області сержантом
міліції Тютюнник В.І. відносно позивача
було складено протокол від 04.06.2014 року
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 № 083258 за порушення ним вимог
пункту п.12.9 «б» ПДР /а.с.4/.

Суть адміністративного правопорушення
полягала у тому, що о 04.06.2014 року о 19 год.
37 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
Hyundai Sonata /д.н.з. НОМЕР_1/ на 76 км
автодороги Київ-Харків, в зоні дії
дорожнього знаку 3.29 (обмеження
максимальної швидкості 70), рухався зі
швидкістю 93 км/год. Швидкість
вимірювалась приладом «TruCAM» № 000722
/а.с.4/.

На підставі встановлених у протоколі
обставин справи, 04.06.2014 року
відповідачем було винесено
оскаржувану постанову серії ПС1 № 376273
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень, що
передбачено санкцією вказаної статті
/а.с.3/.

Відповідно до п.8.1 Правил Дорожнього
Руху України, затверджених постановою
КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року,
регулювання дорожнього руху
здійснюється за допомогою дорожніх
знаків, дорожньої розмітки, дорожнього
обладнання, світлофорів, а також
регулювальниками. Згідно положень п.3.29
ПДР, забороняється рух із швидкістю, що
перевищує зазначену на знакові.

Складом правопорушення, за яке
передбачається адміністративна
відповідальність відповідно до ч.1 ст.122
КУпАП є зокрема і перевищення водіями
транспортних засобів встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на двадцять
кілометрів на годину.

Підставою для винесення оскаржуваної
постанови в справі про адміністративне
правопорушення стали матеріали щодо
адміністративного правопорушення,
зафіксованого за допомогою
спеціального технічного засобу «TruCAM»
№ 000722, яким здійснювалась фіксація
інкримінованого позивачеві порушення.

Згідно ч.3 ст.72 КАС України, факт
зазначення на дорожньому знаку
обмеження швидкості в 70 км/год (в зоні
якого рухався позивач), доказуванню не
підлягає, оскільки вказана обставина
визнається сторонами по справі, а в
суду не виникає сумніву щодо
достовірності та добровільності її
визнання.

У відповідності до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Разом з тим, зібрані в справі про
адміністративне правопорушення докази
повинні містити достовірну інформацію,
підтверджувати наявність
правопорушення, місце, час його
скоєння, наявність свідків, потерпілих
при обставинах, які встановлюються,
винність особи у вчиненні
правопорушення

На виконання положень ч.3 ст.268 КУпАП,
відповідачем було надано можливість
ОСОБА_1 надати пояснення і зауваження
щодо змісту протоколу. Разом з тим, як
вбачається з протоколу від 04.06.2014 року
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 № 083258, позивачем, на момент
виявлення правопорушення, було
фактично визнано обставини, що
викладені в описовій частині
адміністративного протоколу.

За таких обставин, суд, оцінюючи доводи
позивача в позові щодо його невинності
та неправомірності винесення щодо
нього оскаржуваної постанови,
приходить до висновку, що вищевказані
доводи ОСОБА_1 не основані на належних
доказах, нічим не підтверджується і
спрямовані на ухилення останнім, від
адміністративної відповідальності за
скоєне адмінправопорушення, факт
наявності якого, не викликає у суду,
жодних сумнівів.

Обставини, що викладені в
адміністративному позові, на думку
суду, свідчать про певну тенденцію
позивача моделювання позиції захисту з
врахуванням і осмисленням фактичних
обставин справи, що не заборонено
законом.

Окрім того, відповідно до переліку
технічних засобів, що використовуються
в підрозділах Державтоінспекції МВС
для виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху затвердженого
Наказом МВС від 1 березня 2010 № 33,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 березня 2010 року за №
262/17557, прилад «TruCAM» віднесений до таких,
які працюють виключно в автоматичному
режимі, що мають функції фото - і
кінозйомки, відеозапису.

Згідно свідоцтва про повірку робочого
засобу вимірювальної техніки виданого
Державним підприємством
Всеукраїнським державним
науково-виробничим центром
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»),
лазерний вимірювач швидкості
транспортних засобів TruCAM серійний
номер ТС000722 відповідає вимогам
експлуатаційної документації.

Тобто, спеціальний технічний прилад
TruCAM ТС № 000722 було правомірно
використано відповідачем для
визначення швидкості та фіксації
порушення позивачем правил дорожнього
руху.

Згідно ст.ст.245,280 КУпАП провадження у
справах про адміністративні
правопорушення має забезпечувати
повне, всебічне й об'єктивне з'ясування
всіх обставин справи, що сприяє
постановленню законного та
обґрунтованого рішення, яке виключало
б його двозначне тлумачення і сумніви
щодо доведеності вини певної особи в
учиненні адміністративного
правопорушення.

Ані під час розгляду протоколу про
адміністративне правопорушення
працівником Державтоінспекції, ані під
час розгляду адміністративної справив
суді, позивачем не надано доказів щодо
наявності підстав, що пом'якшують
відповідальність, у відповідності до
вимог ст. 35 КУпАП, які необхідно було б
врахувати як при винесенні
оскаржуваної постанови, так і при
розгляді адміністративного позову в
судовому засіданні.

Аналіз норм чинного законодавства та
матеріалів справи вказує на те, що
позивач дійсно порушив вимоги п.8.1, п.3.29
Правил Дорожнього Руху, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи протоколом від 04.06.2014 року про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 083258, а оскаржувана постанова
серії ПС 1 № 376273 від 04.06.2014 року в справі
про адміністративне правопорушення
винесена з додержанням норм чинного
законодавства, а саме ст.ст.251,254,280,283
КУпАП і підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись п.12.9 «б» ПДР України,
ст.ст.8-12,14,70-72,159-163,1712 КАС України, ч.1
ст.122, ст.ст.122,251,293,294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 4
роти ДПСДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС
України в Чернігівській області
сержанта міліції Тютюнник Вадима
Ігоровича про скасування постанови
серії ПС 1 № 376273 в справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов