Справа № 442/7517/13-а
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/7517/13-а
Провадження № 442/7517/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

при секретарі - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дрогобичі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради
Львівської області з участю третіх
осіб - ОСОБА_2, відділу Держземагенства
в м.Дрогобичі про визнання
протиправними та скасування рішення
сесії Дрогобицької міської ради
Львівської області, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до
Дрогобицької міської ради, третіх осіб
- відділу Держземагенства в м.
Дрогобичі, ОСОБА_2, яким просить визнати
протиправним і скасувати п.1.10 ХХХ сесії
шостого скликання Дрогобицької
міської ради за №950 від 20.02.2013 р., згідно
якого протиправно надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_2,
яка проживає по АДРЕСА_1, орієнтованою
площею 651 кв.м. на АДРЕСА_2 для ведення
садівництва.

В підтвердження позовних вимог
покликається на те, що згідно рішення
Дрогобицької міської ради від 30.10.2008р.
за №708 (п.2.24) було передано безоплатно у
власність земельну ділянку площею 651
кв. м. на АДРЕСА_2 для ведення
садівництва гр. ОСОБА_2, яка проживає та
зареєстрована за наступною адресою:
АДРЕСА_1. Дане рішення
Дрогобицької міської ради грубо
порушило його законні права та
інтереси, оскільки він ще у 2007р.
звернувся до Дрогобицької міської ради
з письмовою заяву про надання даної
земельної ділянки йому, оскільки його
бабця ОСОБА_3, що проживає за адресою:
АДРЕСА_2, його батьки та він уже більше
15-ти років реально користувалися та
користуються даною земельною ділянкою.

18 липня 2011р. Дрогобицьким
міськрайонним судом Львівської
області винесено постанову, згідно
якої задоволено його адміністративний
позов від 21 травня 2010р., визнано
протиправним та скасовано п.2.24 рішення
24 сесії п'ятого скликання Дрогобицької
міської ради Львівської області за №708
від 30.010.2008р., згідно якого передано у
власність ОСОБА_2 земельну ділянку
розміром 651 кв. м., що розташована у
АДРЕСА_2. 19.11.2011 року Львівським
апеляційним адміністративним судом
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18 липня 2011р. залишено без
змін. Представником гр.ОСОБА_2 подано до
Вищого адміністративного суду України
касаційну скаргу на рішення судів
першої та апеляційної інстанції, за
наслідками розгляду якої Вищим
адміністративним судом України 04
грудня 2012р. постановлено ухвалу про
відхилення касаційної скарги
представника ОСОБА_2 та про залишення
без змін рішень першої та апеляційної
інстанції.

Після отримання копії повного тексту
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2011р.,
ним, ОСОБА_1, 28 грудня 2011р. подано до
Дрогобицької міської ради Львівської
області заяву про приватизацію спірної
земельної ділянки площею 0,0651га між
будинками АДРЕСА_2 із земель
комунальної власності.

Зважаючи на те, що Дрогобицька міська
рада Львівської області значний період
часу не розглядала належним чином
вищезазначену його заяву щодо
приватизації земельної ділянки для
садівництва, а надсилала на його адресу
лише формальні відписки на цю заяву,
які не містили чіткої та однозначної
відповіді на поставлені ним прохання,
ним 23 березня 2012р. скеровано на ім'я
міського голови міста Дрогобича,
Дрогобицького міжрайонного прокурора
та прокурора Львівської області скаргу
на незаконні дії Дрогобицької міської
ради.

Однак, у відповідь на цю скаргу, з
Дрогобицької міжрайонної прокуратури
Львівської області ним отримано 20
квітня 2012р. відповідь за №18-189-12 від
17.04.2012р., згідно якої його повідомлено
про те, що фактично єдиною вагомою
підставою, у зв'язку з чим Дрогобицька
міська рада Львівської області
призупинила розгляд його заяви про
приватизацію земельної ділянки від 28
грудня 2011р., є наявність у громадянки
ОСОБА_2 чинного (формально) державного
акту №ЯИ-199592 на право власності на
земельну ділянку площею 651кв.м. на
АДРЕСА_2, який виданий на підставі та у
виконання вищенаведеного
протиправного та скасованого у
судовому порядку п.2.24 рішення 24 сесії
п'ятого скликання Дрогобицької міської
ради Львівської області за №708 від
30.010.2008р. Цією ж відповіддю його
повідомлено про те, що відповідно до
статті 158 Земельного кодексу України
виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб.

При цьому важливо зазначити, що з
моменту ухвалення Львівським
апеляційним адміністративним судом
ухвали у справі №109925/11/9104 від 19.12.2011р.
фактично стали доведеними та визнані у
судовому порядку обставини, які
підтверджують недійсність та
незаконність видання органами
Держкомзему міста Дрогобича та
Дрогобицькою міською радою Львівської
області державного акту №ЯИ-199592 на
право власності на земельну ділянку
громадянки ОСОБА_2 площею 0,0651га, що
розташована у АДРЕСА_2, який видано 28
жовтня 2009року на підставі
протиправного та скасованого у
судовому порядку рішення сесії
Дрогобицької міської ради Львівської
області за N9708 від 30.10.2008р.

Також, постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області у справі №2-а-5/2011р. від 18 липня
2011р., яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня
2012р. (справа №109925/11/9104) і вступила у
законну силу та є обов'язковою для
виконання на всій території України
усіма фізичними та юридичними особами,
органами державної влади та іншими
судовими інстанціями, захищено його,
ОСОБА_1, порушене скасованим рішенням
сесії Дрогобицької міської ради
Львівської області право на
користування цією земельною ділянкою
та першочергове право на отримання
даної земельної ділянки із земель
комунальної власності міста Дрогобича
у його приватну власність, а також
встановлено факт користування ним,
ОСОБА_1 цією спірною земельною ділянкою
до моменту її передачі у власність
ОСОБА_2 (сторінки 7-8 чинної постанови
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області у справі №2-а-5/2011р.
від 18 липня 2011р.). Адже, згідно цього
оскарженого ним та визнаного у
встановленому судовому порядку усіма
судовими інстанціями держави
протиправного та частково скасованого
вищезгаданого рішення сесії
Дрогобицької міської ради Львівської
області від 30.10.2008р. за №708 (п.2.24 цього
рішення) та, як наслідок, виданого на
підставі цього скасованого рішення
також оскарженого і скасованого судом
державного акту серії ЯИ №199592 на право
власності на земельну ділянку площею
0,651га по АДРЕСА_2 передала у власність
відповідача ОСОБА_2 цю земельну
ділянку, попередньо не вирішивши при
цьому його, ОСОБА_1, першочергових
неодноразових звернень до відповідача
з приводу отримання ним у власність
цієї земельної ділянки, чим грубо
порушила ряд його законних прав та
інтересів.

При цьому слід зазначити, що згідно
положень частини 3 статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України
«Підстави звільнення від доказування»
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Також,
згідно частини 2 статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
«Наслідки набрання законної сили
судовим рішенням» обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі, не можуть
оспорюватися та ставитися під сумнів в
іншій судовій справі за участю тих
самих осіб.

З цього і виходили Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області
як суд першої інстанції та апеляційний
суд Львівської області під час
прийняття своїх судових рішень у
цивільній справі за його черговим
позовом до виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради та ОСОБА_2
про визнання незаконним та скасування
державного акту №ЯИ-199592 від 28 жовтня
2009р. на право власності на земельну
ділянку громадянки ОСОБА_2 площею
0,0651га, що розташована у АДРЕСА_2, за
наслідками розгляду якого ухвалено
Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області судове рішення про
задоволення його позовних вимог та
скасовано вищезазначений державний
акт на право власності на спірну
земельну ділянку, яке залишено без змін
ухвалою суду апеляційної інстанції.

Крім того, звертає особливу увагу на те,
що апеляційним судом Львівської
області в ухвалі від 09 квітня 2013р.,
постановленої за наслідками розгляду
апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області у цивільній справі
№1306/4925/12, чітко зазначено, що «Судами у
рішеннях встановлено, що позивач був
користувачем спірної земельної
ділянки, звертався до органу
самоврядування про передачу її у
власність чи користування, однак така
заява належно розглянута у спосіб,
передбачений законом не була. Відтак,
суд підставно вважав його
заінтересованою особою» (сторінка 2
зазначеної Ухвали).

У зв'язку із вищенаведеним, після
завершення розгляду справи щодо
чинності державного акта на право
власності ОСОБА_2 на спірну земельну
ділянку в апеляційному суді Львівської
області ним 12 квітня 2013 р. подано до
Дрогобицької міської ради Львівської
області заяву від 11.04.2013 р. про
відновлення розгляду його заяви від 28
грудня 2011 р. про приватизацію земельної
ділянки із земель комунальної
власності, згідно якої він просив
відповідача невідкладно продовжити
розгляд адресованої йому та
невирішеної по даний час його заяви від
28 грудня 2011р. щодо передання йому
ОСОБА_1 із земель комунальної власності
м. Дрогобича земельної ділянки площею
0,0651 га (651кв.м) кадастровий номер якої:
:01:043:0175, що розташовано у АДРЕСА_2.
Для цього згідно цієї ж заяви він
просив відповідача відповідно до
положень пункту в) частини 3 ст. 116,
частин 6,7 статті 118, пункту в) частини 1
статті 121 та частини 1 статті 122
Земельного кодексу України
невідкладно розглянути на черговому
засіданні сесії Дрогобицької міської
ради питання щодо надання йому, ОСОБА_1,
згоди на розроблення проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0651га (651 кв. метр),
кадастровий номер: :01:043:0175, що
розташована у АДРЕСА_2 та цільове
призначення якої, - ведення
садівництва, з метою подальшого
отримання цієї земельної ділянки у
його особисту власність, звертаючи
особливу увагу відповідача на його
першочергове право на безоплатне
отримання цієї вільної земельної
ділянки, про що зазначено у постанові
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 18.07.2011 р. у
справі №2-а-/2011. Також до наведеної
заяви ним надано відповідачу, як
додатки копії судових рішень, що
засвідчують про відсутність у
відповідача будь-яких юридичних чи
інших формальних підстав щодо
неможливості розгляду його заяви про
приватизацію спірної земельної
ділянки та щодо надання згоди на
розроблення проекту із землеустрою,
щодо відведення земельної ділянки, на
які посилався відповідач ,зокрема у
своїй відповіді за № 3-21/3026 від 27.04 2012р.
на його скаргу, щодо розгляду
Дрогобицької міської ради питання
надання згоди на розроблення проекту
відведення земельної ділянки площею
651кв.м. на АДРЕСА_2.

Однак, 15 травня 2013р. під час перегляду
ним в мережі інтернету офіційного
сайту Дрогобицької міської ради на
його велике здивування та обурення він
випадково натрапив на рішення 30 сесії
шостого скликання Дрогобицької
міської ради від 20 лютого 2013р. за №950,
згідно пункту 1.10 якого відповідачем
надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтованою площею
651 кв. м. на АДРЕСА_2. Про дані обставини
свідчить копія цього оскаржуваного
рішення, роздрукованого ним 15 травня
2013р. із офіційного інтернет-сайту
відповідача.

Тому, зважаючи на вищенаведені у цій
позовній заяві обставини, очевидним є
факт протиправності прийняття сесією
Дрогобицької міської ради Львівської
області пункту 1.10 оскаржуваного
рішення №950 від 20 лютого 2013р., оскільки
воно знову прийнято із рядом
аналогічних порушень, що стали
підставою у чинному рішенні суду від 18
липня 2011р. в адміністративній справі
№2-а-5/2011р. для визнання протиправним та
скасування п.2.24 рішення сесії
Дрогобицької міської ради за №708 від
30.10.2008р. Серед таких повторних та
зумисних грубих порушень відповідача є
факт порушення Дрогобицькою міською
радою Львівської області як під час
прийняття скасованого п.2.24 рішення №708,
так і під час прийняття п.1.10
оскаржуваного згідно цієї позовної
заяви рішення №950 від 20 лютого 2013р.
гарантованого Конституцією України, ЗУ
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та іншими нормами чинного
законодавства держави принципу
рівності усіх громадян перед законом;
факт упередженого ставлення
Дрогобицької міської ради по
відношенню до нього, ОСОБА_1, та факт
порушення відповідачем черговості
розгляду звернень громадян, що у
черговий раз грубо порушило ряд його
законних прав та інтересів, які він у
черговий раз просить суд відновити та
захистити, звертаючись із даним
адміністративним позовом.

Крім цього, з огляду на встановлений у
судовому порядку факт його реального
користування спірною земельною
ділянкою та факт наявності на момент
прийняття відповідачем як скасованого
п.2.24 рішення №708, так і п.1.10
оскаржуваного рішення №950
нерозглянутих його першочергових заяв
щодо приватизації ним цієї спірної
земельної ділянки розміром 651кв. м. (у
даному випадку щодо надання йому
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки), під час прийняття
Дрогобицькою міською радою
оскаржуваного п.1.10 рішення №950 грубо
порушено ряд норм матеріального права,
а саме Земельного кодексу України, ЗУ
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та Конституції України, оскільки
відповідачем надано гр.ОСОБА_2 згоду на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 651
кв.м. як вільної (незайнятої) земельної
ділянки на підставі та у порядку статті
118 ЗК України, попередньо не провівши
процедуру вилучення цієї земельної
ділянки у нього, ОСОБА_1, що передбачено
пунктом б) статті 141 та статтею 149 ЗК
України та не розглянувши у порядку,
встановленому законом, попередньо при
цьому його заяву щодо приватизації
цієї земельної ділянки від 28 грудня
2011р., а тому змушений звернутись до суду
з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його
представник - ОСОБА_4 підтримали
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав викладених в позовній заяві,
доповнили, що оскаржуване рішення
Дрогобицької міської ради є
незаконними, безпідставним, грубо
порушує право позивача на подальше
користування спірною земельною
ділянкою.

Представник відповідача - Годяк В.М. в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив, вимоги позивача
вважає безпідставними і такими, що не
ґрунтуються на чинному законодавстві,
виходячи з наступного.

05.02.2013 на адресу Дрогобицької міської
ради надійшло клопотання ОСОБА_2 в
порядку, передбаченому ч. 6 ст. 118
Земельного кодексу України, про вибір
місця розташування земельної ділянки
із зазначенням цільового призначення
земельної ділянки та її орієнтовних
розмірів. До вказаного клопотання
додано графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки.

Враховуючи те, що підстав для відмови у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК
України не було, Дрогобицька міська
рада в межах повноважень наданих
Конституцією України, Законом України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
та Земельним кодексом України 20.02.2013
прийняла рішення №950, яким надала згоду
ОСОБА_2 на розробку проекту
землеустрою.

Доводи позивача про те, що Дрогобицькою
міською радою порушено вимоги ст. 118 ЗК
України - не проведено процедуру
вилучення у нього земельної ділянки, не
заслуговують на увагу, оскільки вимоги
ст.149 ЗК України (на яку посилається
позивач) стосуються земельних ділянок
наданих у постійне користування.
Відповідно до ст.125 ЗК України, право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Позивач не є законним користувачем
спірної земельної ділянки, не має
жодних документів, які посвідчують
право користування цією земельною
ділянкою, а тому для вилучення у нього
спірної земельної ділянки не було
підстав та необхідності.

У позовній заяві позивач неодноразово
наголошує на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду від 18.07.2011 року,
проте, це рішення не містить вказівок
про визнання за ОСОБА_1 першочергового
права на отримання даної земельної
ділянки (як це вказано у позовній
заяві).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на інші рішення судів у
справі про визнання незаконним рішення
Дрогобицької міської ради від 30.10.2008
№708. Проте, зокрема, в Ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
04.12.2012 року у справі № К/9991/56890/12
зазначено, що стосовно земельної
ділянки, розташованої в АДРЕСА_2,
необхідно провести процедуру
приватизації як щодо незайнятої
(вільної) земельної ділянки, та
керуватись при цьому положеннями
частин 6-9 ст. 118 Земельного кодексу
України, що і було зроблено
Дрогобицькою міською радою при
прийнятті рішення №950 від 20.02.2013.

Крім того,оскаржуване рішення жодним
чином не порушує прав чи законних
інтересів позивача, оскільки він не є
законним користувачем чи власником
спірної земельної ділянки. Той факт, що
позивач звертався до Дрогобицької
міської ради із заявою про передачу
йому у приватну власність земельної
ділянки не доводить, що рішення
Дрогобицької міської ради порушує його
права.

Варто зазначити, що чинне
законодавство України, не містить норм,
які встановлюють обов'язок чи хоча б
право органу місцевого самоврядування
відмовити заявнику у наданні згоди на
розробку проекту відведення у зв'язку
із наявністю заяв інших громадян.

До того ж, заява ОСОБА_1 від 28.12.2011 року
була розглянута, про що надано
відповідь від 29.12.2011 року про те, що у
зв'язку з розглядом в апеляційному суді
справи щодо зазначеної земельної
ділянки, проект рішення Дрогобицької
міської ради знято з розгляду. Крім
того, аргументи позивачів про те, що
Дрогобицька міська рада незаконно
прийняла оскаржуване рішення, оскільки
ОСОБА_2 є мешканкою м. Львів також не
заслуговують на увагу, оскільки чинним
законодавством України не передбачено
обмежень з приводу місця реєстрації
особи, що має намір приватизувати
земельну ділянку.

Представник відділу Держземагенства у
м. Дрогобичі - Мручок Н.Ю. позову не
визнав, зважаючи на наступне. В
позовній заяві позивач вказує, що під
час прийняття Дрогобицькою міською
радою оскаржуваного п.1.10 рішення №950
грубо порушено ряд норм матеріального
права, а саме Конституції України,
Земельного кодексу України, ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
оскільки відповідачем надано гр.
ОСОБА_2 згоду на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 651 кв.м., як вільної
(незайнятої) земельної ділянки на
підставі статті 118 ЗК України,
попередньо не провівши процедуру
вилучення цієї земельної ділянки у
позивача ОСОБА_1, що передбачено
пунктом б) статті 141 та статтею 149
Земельного кодексу У кураїни, та не
розглянувши в порядку встановленим
законом заяви позивача від 28 грудня 2011
р. щодо приватизації спірної земельної.

Відділ Держземагенства у м. Дрогобичі
вважає дані доводи безпідставними та
такими, що не мають будь-яких правових
основ, оскільки в Ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
04.12.2012р. №9991/5690/12 щодо розгляду
касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 18.07.2011 р. та
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.12.2011р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Дрогобицької міської ради, треті особи:
ОСОБА_2, Відділу Держземагенства у м.
Дрогобичі про визнання незаконним та
скасування рішення в частині
безоплатної передачі у власність
земельної ділянки, встановлено, що
відповідач повинен був провести
процедуру приватизації як щодо
незайнятої (вільної) земельної ділянки,
а тому будь-які припущення позивача
щодо проведення процедури вилучення
спірної земельної ділянки є хибними.
Також встановлено, що відповідач не
позбавлений права звернутися до
компетентного органу про отримання
спірної земельної ділянки у
користування чи у власність з
дотриманням процедури, встановленої
законом, оскільки скасування
державного акту на земельну ділянку цю
земельну ділянку повертається у
власність територіальної громади
міста.

Враховуючи вищенаведене та відповідно
до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного
судочинства України - обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також Відділ Держземагенства у м.
Дрогобич вважає будь-які доводи
позивача про те, що відповідно до заяви
від 28 грудня 2011р. щодо приватизації
спірної земельної ділянки в позивача
виникло право першочерговості
приватизації даної земельної ділянки
не знайшло свого підтвердження,
оскільки останній не надав жодних
документів, які б свідчили про його
право на таке.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 подав
письмове заперечення проти позову, в
якому вказує на те, рішення №950 п. 1.10 від
20.02.2013 року сесії Дрогобицької міської
ради про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
ОСОБА_2 орієнтовною площею 651 кв.м. по
АДРЕСА_2 для ведення садівництва та
рекомендації постійної комісії ради з
питань регулювання земельних
відносин(протокол №48 від 14.02.2013р)
винесені, керуючись статтями 12, 118 ЗК
України і відповідно до п.34 ч.1 ст.26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виходячи з
того, що:

1.1. Рішенням (ухвалою) Вищого
адміністративного суду України, за
позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської
ради, який своєю Ухвалою від 04.12.2012р. за
№ К/9991/5690/12 скасував рішення сесії
Дрогобицької міської ради №708 п.2.24 від
30.10.2008р., вважаючи, що передачу у
власність ОСОБА_2 земельної ділянки, що
розташована у АДРЕСА_2 площею 651 кв.м.
було здійснено сесією Дрогобицької
міської ради помилково за скороченою
(спрощеною) процедурою, передбаченою ч.1
ст. 118 Земельного кодексу України, з
урахуванням того, що ОСОБА_2 є належним
користувачем даної земельної ділянки,
без розробки проекту її відведення, а
не за процедурою приватизації як щодо
незайнятої (вільної) земельної ділянки,
передбаченої положеннями частин 6-9
статті 118 вказаного Кодексу.

1.2 Ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 09.04.2013р. у справі
№1306/4925/12 встановлено, що "відповідач,
тобто ОСОБА_2 у даній справі, не
позбавлена права звернутись до
компетентного органу про отримання
спірної земельної ділянки у
користування чи у власність з
дотриманням процедури, встановленої
законом, оскільки після скасування
державного акту на земельну ділянку ця
земельна ділянка повертається у
власність територіальної громади
міста." Тобто, Ухвала Вищого
адміністративного суду України від
04.12.2012 і Ухвала апеляційного суду
Львівської області від 09.04.2013р. не
позбавила права сесію Дрогобицької
міської ради, що має право згідно ст.12
ЗК України розпоряджатися землями
територіальної громади міста,
виправити встановлену Вищим
адміністративним судом України
помилку при виділенні ОСОБА_2 сесією
Дрогобицької міської ради земельної
ділянки за скороченою (спрощеною)
процедурою, передбаченою ч.1. ст. 118 ЗК
України, а не за положеннями ч. 6-9 ст. 118
ЗК України, що і було реалізовано
Рішенням сесії №950 від 20.02.2013р.

1.3. Поданням Дрогобицького
міськрайонного прокурора до
Дрогобицької міської ради за № 501 - 08
від 16.10. 2008р "Про усунення порушень
вимог законодавства про звернення
громадян." за результатами розгляду
скарги ОСОБА_2, ОСОБА_7. ОСОБА_8 від
17.09.2008р.

1.4. ОСОБА_2 - є належним користувачем
даної земельної ділянки, про що
свідчать наявні документи:

1.4.1 Дана земельна ділянка належала
дідусеві і бабусі ОСОБА_2 - ОСОБА_9, що
підтверджується контрактом
купівлі-продажу від 08.09.1931р. і Ухвалою
суду від 20.09 1932р.

1.4.2. Правовстановлюючим документом є
Рішення Виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради №1334 від
10.09.1954 року про результати
інвентаризації земель по будівельному
кварталу №91 в м. Дрогобичі, згідно
якого земельну ділянку АДРЕСА_2 ( тепер
між будинками АДРЕСА_2) передано до
міськземфонду, проте залишено її
тодішнім землекористувачам, а саме
ОСОБА_9 - бабці ОСОБА_2 по матері на
тимчасове користування до фактичного
вилучення, про що свідчить платіжне
повідомлення Дрогобицького
облфінвідділу Міністерства фінансів
колишнього СРСР про оплату земельного
податку за 1955р. ( Згідно Постанови
Верховної ради України від 1991 року
Україна є правонаступницею документів
бувшого Радянського Союзу.) До
сьогоднішнього дня жодного документу
Дрогобицької міської ради про
вилучення даної земельної ділянки у
сім'ї ОСОБА_9 - ОСОБА_2 не було, а тому
просить в задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, перевіривши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню,
виходячи з таких міркувань.

Стаття 12 Земельного кодексу України
визначає повноваження сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема,
належить розпорядження землями
територіальних громад; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу.

28.12.2011 року ОСОБА_1 звернувся до
міського голови м.Дрогобича з заявою
про приватизацію земельної ділянки, що
по АДРЕСА_2 площею 651 кв.м. на підставі
того, що попереднє рішення
Дрогобицької міської ради №708 від
30.10.2008 року про надання цієї земельної
ділянки ОСОБА_2 скасовано рішенням
Дрогобицького міськрайонного суду від
18.07.2011 року, яке вступило в законну силу.

13.01.2011 року Дрогобицька міська рада
листом повідомила ОСОБА_1 про те, що
його заява буде розглянута на
засіданні комісії з питань регулювання
земельних відносин, а 12.03.2012 року листом
№3-21/1615, що заяву щодо надання згоди на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки для ведення
садівництва розглянуто. По причині
наявної в апеляційному суді справи
щодо зазначеної земельної ділянки,
проект рішення було знято з розгляду
(а.с. 29,30).

11.04.2013 року та 22.04.2013 року ОСОБА_1
вчергове звертався до Дрогобицької
міської ради з проханням завершити
розгляд його заяв від 28.12.2011 року та від
11.04.2013 року, надавши копію ухвали
Апеляційного суду Львівської області
від 09.04.2013 року.

Однак, на той час рішенням Дрогобицької
міської ради №950 від 20.02.2013 року (п.1.10)
ОСОБА_2 було надано дозвіл на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
орієнтованою площею 651 кв.м. на АДРЕСА_2
для ведення садівництва, тобто тієї
земельної ділянки, щодо якої звертався
ОСОБА_1

Підставою прийняття вищезгаданого
рішення стала заява ОСОБА_2, про вибір
місця розташування земельної ділянки
від 04.02.2013 року, подана на ім»я міського
голови м. Дрогобича.

За змістом ч. ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель комунальної
власності для ведення садівництва,
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, у межах безоплатної
приватизації, подають заяву до міської
ради за місцезнаходженням земельної
ділянки, в якій (заяві) зазначаються
бажані розміри та мету її використання,
а міська рада розглядає заяву і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Згідно п. 34 ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях
міської ради вирішуються питання
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

За змістом п.п. "а", "б" ст. 12 ЗК України до
повноважень міських рад у галузі
земельних відносин на території міст
належить розпорядження землями
територіальних громад та передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадянам
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 118 ЗК України у
разі відмови органу місцевого
самоврядування у передачі земельної
ділянки у власність або залишення
заяви без розгляду питання вирішується
в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні,
28.12.2011 року ОСОБА_1, з підстав,
визначених у ст. 118 ЗК України,
звернувся до Дрогобицької міської ради
з заявою, в якій просив надати йому
земельну ділянку.

Заява позивача від 28.12.2011 року про
надання йому земельної ділянки площею
651 кв.м. по АДРЕСА_2 була включена в
порядок денний сесії Дрогобицької
міської ради від 22.03.2012 року, однак
проект рішення сесії було знято з
розгляду через наявність спору в судах
та отримання ОСОБА_2 Державного акту на
право власності на цю ж земельну
ділянку, а заява від 11.04.2013 року
розглядалась лише на засіданні
постійної комісії ради з питань
регулювання земельних відносин (копія
протоколу №53 від 19.08.2013 року та № 56 від
06.10.2013 року) і рішення прийнято не було,
оскільки на той час ОСОБА_2 було надано
дозвіл на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, орієнтованою площею 651 кв.м. на
АДРЕСА_2 для ведення садівництва.

З огляду на зазначене, суд приходить до
переконання, що оскільки розгляд
постійною комісією по регулюванню
земельних відносин Дрогобицької
міської ради заяви позивача про
виготовлення проекту відведення та
передачу йому безоплатно земельної
ділянки із земель комунальної
власності, не можна вважати як розгляд
такої заяви Дрогобицькою міською радою
у спосіб, що передбачений ЗК України та
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні", тому слід
визнати, що фактично заява позивача
залишена компетентним органом (міською
радою) без належного розгляду (на
пленарному засіданні), роз"яснивши
позивачу його право на звернення до
суду з відповідним позовом про
визнання бездіяльності відповідача
протиправною.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що
міська рада має право розпоряджатися
землями територіальних громад, яке
вона здійснює шляхом: передачі
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу; надання земельних ділянок у
користування і вилучення їх із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; викупу земельних
ділянок для суспільних потреб
відповідних територіальних громад сіл,
селищ, міст; організації землеустрою;
координації діяльності місцевих
органів земельних ресурсів; здійснення
контролю за використанням та охороною
земель комунальної власності,
додержанням земельного й екологічного
законодавства; обмеження, тимчасової
заборони (зупинення) використання
земель громадянами та юридичними
особами в разі порушення ними вимог
земельного законодавства; підготовки
висновків щодо вилучення (викупу) і
надання земельних ділянок відповідно
до цього Кодексу; встановлення та зміни
меж районів у містах із районним
поділом; інформування населення щодо
вилучення (викупу), надання земельних
ділянок; внесення пропозицій до
районної ради щодо встановлення і
зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення
земельних спорів; вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

При цьому, як вбачається зі змісту
зазначеної статті, міська рада має
рівні права з громадянами та
юридичними особами, з якими вона
вступає у відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Отже, при здійсненні повноважень
власника землі рада є рівноправним
суб'єктом земельних відносин, дії якого
спрямовані на реалізацію свого права
розпоряджатися землею на власний
розсуд.

Таким чином, надаючи дозвіл ОСОБА_2 на
розроблення проекту на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, орієнтованою площею
651 кв.м. на АДРЕСА_2 для ведення
садівництва, Дрогобицька міська рада
діяла на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано та з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, неупереджено,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, і такими рішеннями в жодному
разі не порушено прав і свобод позивача

Враховуючи вище наведене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 69, 158-164, 167 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Дрогобицької міської ради Львівської
області з участю третіх осіб - ОСОБА_2,
відділу Держземагенства в м. Дрогобичі
про визнання протиправними та
скасування рішення сесії Дрогобицької
міської ради Львівської області -
відмовити.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції..

Суддя