Справа № 815/6675/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

01 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6675/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 31 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства Комерційної фірми
«Будінвест групп» до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

20 вересня 2013 року до суду надійшов
адміністративний позов Приватного
підприємства Комерційної фірми (далі
ПП КФ) «Будінвест групп» до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
(далі ДПІ у Приморському районі м. Одеси
ГУ) Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 01
липня 2013 року №, яким позивачу
донараховано податок на додану
вартість у сумі 33 373 грн. за основним
платежем та 8 343 грн., штрафних санкцій
та №, яким позивачу донараховано
податок на прибуток у сумі 38 381 грн. за
основним платежем.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року адміністративний позов ПП КФ
«Будінвест групп» задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 04 листопада 2013 року
ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області подала
апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Податковий орган посилався на те, що в
ході проведення перевірки ПП КФ
«Будінвест групп» були встановлені
порушення пп.138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, в результаті чого
позивачем допущено заниження податку
на прибуток на загальну суму 38 381 грн., а
також порушення п.п.198.1,198.2.,198.3.,198.6. ст.
198, п.п.201.1,201.10. ст. 201 Податкового кодексу
України, в результаті чого позивачем
занижено податок на додану вартість на
суму 33 373 грн. по господарським
операціям з контрагентами, які не мали
на меті реального настання правових
наслідків.

Так, ДПІ у Приморському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області
зазначила, що за наявною податковою
інформацією інших податкових органів,
яку під час перевірки взято до уваги,
контрагенти позивача ТОВ
«БУДГЕРМЕТИК» та Корпорація
«ГАЛТРАНСРЕМБУД» порушують податкове
законодавство, їхні дії у
взаємовідносинах із своїми
контрагентами під час господарської
діяльності свідчать про відсутність
наміру створення правових наслідків, у
зв'язку з чим в акті перевірки
податковим органом зроблено висновок
про те, що операції між ПП КФ «Будінвест
групп» та його контрагентами,
зазначеними в акті перевірки,
спрямовані лише на штучне формування
податкового кредиту та отримання
податкової вигоди, у зв'язку з чим
позивачем неправомірно завищено
задекларований податковий кредит з ПДВ
на загальну суму 333 009 грн., та занижено
сплату податку на прибуток.

На підставі викладеного, в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Одеського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2013 року, та ухвалення нової
постанови, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог ПП КФ
«Будінвест групп».

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені що,
ДПІ у Приморському районі Одеської
області ДПС в період з 29 травня 2013 року
по 03 червня 2013 року проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПП «КФ «Будінвест групп»
щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платниками податків TOB
«БУДГЕРМЕТИК», код ЕДРПОУ 32378230 за
серпень 2011 року та Корпорація
«ГАЛТРАНСРЕМБУД» за
вересень 2011 року їх реальності та
повноти відображення в обліку, та
видано АКТ перевірки від 10 червня 2013
року №3351/22-4/33215714.

На підставі зазначеного Акту перевірки
ДПІ у Приморському районі винесено
податкові повідомлення-рішення від 01
липня 2013 року за № - про сплату
податку на додану вартість у сумі 33 373
грн. за основним платежем та 8 343 грн.
штрафних (фінансових) санкцій та від 01
липня 2013 року за № - про сплату
податку на прибуток у сумі 38 381 грн. за
основним платежем.

В ході зазначеної перевірки органом
податкової служби встановлено
порушення ПП «КФ «Будінвест групп»
вимог Податкового кодексу України.

В акті про результати документальної
позапланової виїзної перевірки
податковим органом зазначено, що ПП
«КФ «Будінвест групп» здійснювало
господарські операції з
контрагентами, зазначеними в акті
перевірки, та формувало податковий
кредит по вказаним операціям за
відсутності документів, які б
підтверджували факт отримання,
зберігання та фактичного використання
товарів, товарно-транспортних
накладних, які б підтверджували
доставку товарів, сертифікатів якості
та документів визначаючих походження
товарів, документів по використанню
отриманих товарів у господарської
діяльності.

Під час перевірки відповідачем взято
до уваги:

- Акт ДПІ у Дніпровському районі м.
Києва від 14 червня 2012 року №1355/22-621-32378230
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«БУДГЕРМЕТИК», код за , з
питань правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податку
на додану вартість по
фінансово-господарським
взаємовідносинам з ПП «ЕВМ Сервіс», за червень, серпень 2011 року.

- Акт ДПІ у Сихівському районі м. Львова
від 26 липня 2012 року №1220/22-10/36416824 «Про
результати позапланової виїзної
перевірки Корпорація
«Галтрансрембуд», з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 квітня 2009
року по 31 березня 2012 року, валютного та
іншого законодавства за період з 01
квітня 2009 року по 31 березня 2012 року».

Вищевказаними Актами перевірки
податкових органів були зафіксовані
порушення податкового законодавства
даними контрагентами позивача.

На підставі вказаних актів
відповідачем по справі зроблено
висновок про відсутність реальності
господарських операцій між ПП КФ
«Будінвест групп» та його
контрагентами - ТОВ «БУДГЕРМЕТИК» та
Корпорація «Галтрансрембуд».

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 01
липня 2013 року № та №,
зважаючи на наступне.

Відповідно до п.14.1.181 от. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно п.198.3 ст. 198 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг з сум податків
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів та послуг з метою їх подальшого
використання в оподаткованих
операціях в межах господарської
діяльності платника податку. Пункти 198.1
та 198.2 визначають у разі здійснення
яких операцій у платника податку
виникає право віднесення сум податку
на податковий кредит, а також дату
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту, а саме дата тієї події, яка
відбулася раніше:дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог
закону.

Відповідно до п.139.1.9 ст.139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Як вбачається з матеріалів справи та
акту перевірки позивач здійснював
господарські операції з TOB
«БУДГЕРМЕТИК», у серпні 2011 року та з
корпорацією «ГАЛТРАНСРЕМБУД» у
вересні 2011 року.

За рахунок здійснення вказаних
операцій ПП КФ «Будінвест групп»
сформувало податковий кредит та
відобразило витрати.

В акті перевірки податковий орган
посилався на те, що контрагенти
позивача - TOB «БУДГЕРМЕТИК», корпорація
«ГАЛТРАНСРЕМБУД» не мали
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських операцій, а тому
укладені ними угоди носять фіктивний
характер. Крім того, податкова
інспекція посилалась на відсутність у
позивача документального
підтвердження фактичного виконання
господарських операцій.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що висновки ДПІ у
Приморському районі м. Одеси стосовно
заниження ПП КФ «Будінвест групп»
податку на прибуток та податку на
додану вартість є необґрунтованими та
передчасними.

Підтвердженням реального здійснення
господарської операції є первинні
документи, які свідчать про фактичну
поставку товарів (послуг) продавцем та
їх отримання покупцем, документи
підтверджуючи використання вказаних
товарів (послуг) у власній
господарській діяльності.

Відповідно ч.2 ст. 3 Закону «Про
бухгалтерський облік», на даних
бухгалтерського обліку базуються
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Отже, первинні
документи по відображенню
господарської операції є підставою й
для податкового обліку.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Згідно ст. 9 Закону «Про бухгалтерський
облік», первинні документи повинні
мати такі обов'язкові реквізити: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої
господарської операції підприємства
фіксується та підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи, на
підтвердження господарських
взаємовідносин з ТОВ «БУДГЕРМЕТИК»
позивачем надало належним чином
оформлені: видаткову накладну №281/4 від
09 серпня 2011 року на суму 389,64 грн., у т.ч.
ПДВ - 64,94 грн., податкову накладну №277/004
від 09 серпня 2011 року на суму 389,64 грн., у
т.ч. ПДВ - 64,94 грн., платіжне доручення
від 30 серпня 2011 року №17812 .

На підтвердження господарських
взаємовідносин з Корпорація
«Галтрансрембуд» позивачем надало
належним чином оформлені: копію
договору підряду №09/09-1 від 09 вересня 2011
року, копію договору підряду №09/09-2 від
09 вересня 2011 року, копію податкової
накладної №35 від 30 вересня 2011 року,
копію податкової накладної №19 від 16
вересня 2011 року, копію довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
за вересень 2011 року від 30 вересня 2011
року, копію платіжного доручення №18323
від 16 вересня 2011 року.

Вищезазначеними договорами підряду, а
саме п.1.1 передбачено, що замовник ПП
«КФ «Будінвест групп» доручає, а
підрядник Корпорація
«Галтрансрембуд», в межах договірної
ціни, зобов'язується власними і
залученими силами виконати земельні
роботи для будівництва
«Матеріально-технічна база
Львівського центру
професійно-технічної освіти державної
служби зайнятості.

Дослідивши подані позивачем документи,
колегія суддів приходить до висновку,
що первинні документи оформлені
належним чином та містять достатню
інформацію відносно змісту та вартості
господарських операцій, які були
опосередковані складанням цих
документів, та дають змогу вважати, що
господарські операції реально
відбулися і тягнуть настання реальних
правових наслідків.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги, що на час здійснення
господарських операцій контрагенти
підприємства - ТОВ «БУДГЕРМЕТИК» і
Корпорація «Галтрансрембуд» були
зареєстровані в ЄДР як діючі
підприємства, а також зареєстровані як
платники ПДВ.

В акті перевірки не заперечується
наявність у позивача податкових
накладних, на підставі яких
сформований податковий кредит
відповідного періоду. Зазначені
податкові накладні враховані при
подачі податкових декларацій за
відповідний період, занесені в реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних та додаток 5 до податкової
декларації. З акту вбачається, що
перевіряючи під час перевірки
дослідили договори, видаткові
накладні, платіжні доручення щодо
оплати підприємством належних
грошових коштів.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
посилань відповідача на порушення
позивачем пп.138.2 ст. 138 та п.198.6 ст. 198 ПК
України щодо непідтвердження
господарських операцій відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку,
оскільки такі документи наявні,
будь-яких зауважень щодо їх складання
та заповнення в Акті перевірки не
міститься.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими висновки
перевіряючих про порушення
підприємством вищезазначених норм ПК
України з посиланням на висновки Актів
перевірки ДПІ у Дніпровському районі м.
Києва та ДПІ у Сихівському районі м.
Львова відносно контрагентів
підприємств, з якими ПП «КФ «Будінвест
групп» мало взаємовідносини.

В акті перевірки перевіряючими вказано
про неможливість проведення
зустрічної звірки та інші порушення
податкового законодавства з боку
контрагентів по ланцюгу господарських
операцій, що вказує на несумлінність
платника податків - ПП «КФ «Будінвест
групп» та є допустимим доказом
вчинення суб'єктом господарювання
незаконної господарської діяльності з
метою мінімізації податкових
зобов'язань та без економічної
обґрунтованості укладених угод.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
перевіряючих суперечать діючому
законодавству України, так як саме у
підприємства наявні всі первинні
документи щодо формування податкового
кредиту та валових витрат, у зв'язку з
чим ПП «КФ «Будінвест групп» не може
нести будь-яку відповідальність за
порушення податкового законодавства
допущеного іншими суб'єктами
господарювання.

Зазначена правова позиція
підтверджується установленою судовою
практикою, зокрема постановами
Верховний Суд України від 31 січня 2011
року №21-42а10 та від 31 січня 2011 року
№21-47а10.

Крім того, під час апеляційного
розгляду справи позивачем були надані
рішення судів, згідно яких дії
відповідних податкових служб на
підставі перевірок яких відповідачем
складено спірний акт №3351/22-4/33215714,
визнано протиправними, які колегія
суддів прийняла до уваги.

Зважаючи на зазначене, та враховуючи
те, що позивачем було належним чином
підтверджено реальність здійснення
господарських операцій з
контрагентами, зазначеними в акті
перевірки, їх товарність, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що в даному випадку позивачем
було дотримано всі вимоги Податкового
кодексу України, у спірних
правовідносинах, податок на додану
вартість та податок на прибуток по
взаємовідносинах з ТОВ «БУДГЕРМЕТИК»
та Корпорація «Галтрансрембуд»
обчислювались правильно.

Крім того, що стосується посилань
податкового органу на нікчемність
правочинів укладених в ланцюгу
постачання та безпосередньо ПП «КФ
«Будінвест групп» , слід зазначити
наступне.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину, є недодержання
в момент вчинення правочину
стороною(сторонами) вимог,
встановлених ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 цього
Кодексу.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимоги ст. 228
Цивільного кодексу України є її
укладення з метою, завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства та
наявність наміру хоча б однієї із
сторін щодо настання відповідних
протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за ст. 228
Цивільного кодексу має враховуватися
вина, яка виражається в намірі
порушити публічний порядок сторонами
правочину або однією зі сторін. Доказом
вини може бути лише вирок суду,
постановлений у кримінальній справі
щодо знищення, пошкодження майна чи
незаконного заволодіння тощо.

Проте, відповідних обставин у даній
справі податковим органом не доведено.

Статтею 20 «Права органів державної
податкової служби» ПК України не
передбачено право органів державної
податкової служби на визнання в актах
перевірок правочинів нікчемними,
недійсними чи фіктивними.

Органи державної податкової служби
можуть звертатись до судів з позовами
про стягнення в доход держави коштів,
одержаних за правочинами, вчиненими з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
посилаючись на їх нікчемність. У разі
задоволення позову, висновок суду про
нікчемність правочину має міститись у
мотивувальній, а не в резолютивній
частині судового рішення.

На підставі викладеного, в силу
положень ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу
України питання недійсності правочину
у разі недодержання вимоги щодо його
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
вирішується виключно судом, а тому
посилання ДПІ у Приморському районі м.
Одеси на нікчемність правочинів,
вчинених підприємством, є хибними та
безпідставними.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
позивачем не було завищено податковий
кредит по податку на додану вартість та
правильно визначені витрати за
перевіряємий період, колегія суддів
вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення № та №
від 01 липня 2013 року прийняті
необґрунтовано та підлягають
скасуванню як у частині нарахування
основних зобов'язань, так і за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи,порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи суд не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують,
відповідно, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 31
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв