Справа № 2а-17237/12/2670
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2014 р. м. Київ
К/800/63740/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Стандартінвест»

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013

та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.02.2013

у справі № 2а-17237/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Стандартінвест»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Стандартінвест» звернулось
до суду з позовом про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва Державної
податкової служби № 001872/1502 від 29.11.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.02.2013, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «Інвестиційна компанія
«Стандартінвест» за період липень 2008
року - вересень 2012 року, складено акт №
1532/1502 від 12.11.2012, в якому зафіксовані
порушення: пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, п. 102.5 ст.
102, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 198.3 ст. 198, ст. 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого встановлено завищення
залишку від'ємного значення податку на
додану вартість попереднього звітного
(податкового) періоду (рядок 24
декларації звітного (податкового)
періоду) за вересень 2012 року в сумі 1 718
670 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 29.11.2012 відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
001872/1502 про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 1 718 670 грн.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем було подано
до податкового органу декларацію з ПДВ
за вересень 2012 року, в якій було
задекларовано залишок від'ємного
значення попереднього (податкового)
періоду у рядку 24 декларації в сумі 3 649
240 грн., згідно з даними додатку 2 до
декларації, відображені наступні
звітні податкові періоди та суми, в
яких виникло від'ємне значення: 2008 рік -
1 700 352 грн.; 2008 рік - 18 318 грн.; 2009 рік - 25 185
грн.; 2009 рік - 26 790 грн.; 2009 рік - 31 172; 2010 рік
- 4 601 грн.; 2010 рік - 475 грн.; 2010 рік - 86 975 грн.
та інші.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що позивачем
сформоване від'ємне значення з податку
на додану вартість в сумі 1 718 670 грн. за
2008 рік, яке в подальшому включене до
від'ємного значення наступного
податкового періоду, а саме: вересень
2012 року, тобто більше 1095 днів, що
настають за днем отримання права на
формування такого від'ємного значення.

Однак, такий висновок судів попередніх
інстанцій є передчасним та таким, що
зроблений без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Статтею 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто таким, що ухвалене відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій вказаним
вимогам не відповідають.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Так, судом першої інстанції, на що не
звернув уваги апеляційний
адміністративний суд, не досліджено
фактичних обставин прийняття
відповідачем податкового
повідомлення-рішення № 001872/1502 від
29.11.2012 про зменшення розміру від'ємного
значення податку на додану вартість за
вересень 2012 року на 1 718 670 грн. в розрізі
із зафіксованими актом перевірки №
1532/1502 від 12.11.2012 порушеннями та
врахуванням того, що строк 1095 днів,
визначений п. 102.5 ст. 102 Податкового
кодексу України враховується, коли
платником прийнято рішення про
відшкодування податку на додану
вартість із бюджету та такий платник
звернувся до податкового органу з
відповідною заявою в установленому
Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія
«Стандартінвест» задовольнити
частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013 та
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01.02.2013 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 6 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний