Справа № 818/947/14
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р.
Справа №818/947/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Скуби О.С.,

відповідача - Коломоєць А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/947/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Фідобанк"

до Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
Сумської області Коломоєць Аліни
Сергіївни, Реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції,
третя особа: Притватне підприємство
"Інтерком",

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Фідобанк» (далі по тексту - позивач)
звернулося до суду із адміністративним
позовом до Державного реєстратора прав
на нерухоме майно державної
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції Коломоєць
Аліни Сергіївни (далі по тексту -
відповідач 1), Реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
(далі по тексту - відповідач 2), в якому
просить визнати протиправними дії
відповідача 1 щодо відмови ПУАТ
«Фідобанк» в державній реєстрації
права власності на приміщення, що
розташоване за адресою: м. Суми, вул.
Герасима Кондратьєва (колишня вул.
Кірова), буд.127/2, зобов'язавши його
зареєструвати за позивачем право
власності на вказане приміщення.

Свої вимоги мотивує тим, що державним
реєстратором безпідставно відмовлено
йому в державній реєстрації прав на
нерухоме майно з посиланням на пункт 5
частини 1 ст.24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року N 1952-IV, оскільки відчуження
нерухомого майна у даному випадку не
мало місця та майно перейшло до ПУАТ
«Фідобанк» в порядку
правонаступництва від ПАТ
«Фідокомбанк» та ПАТ «Ерсте Банк».
Нежитлове приміщення було передано від
Приватного підприємства «Інтерком» на
підставі акту стягувачу (ПАТ «Ерсте
Банк») в рахунок погашення боргу, про що
видано свідоцтво про право власності
від 18.12.2012 року №3383, посвідчене
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
відповідно до ст.61 Закону України «Про
виконавче провадження». 27.12.2012 року КП
«Сумське міське БТІ» здійснена
державна реєстрація права власності на
нежитлове приміщення - офіс, загальною
площею 1124,9к.вм., розташованому за
адресою: Сумська область, м. Суми, вул.
Кірова, буд.127/2. Тому відмова у
державній реєстрації прав, оформлена
рішенням №12087386 від 01.04.2014 року, є
протиправною.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала із
зазначених вище підстав.

В судовому засіданні відповідач 1 проти
задоволення позову заперечувала
(а.с.41-45), пояснивши, що 01.10.2014 року нею
було прийнято рішення №12087386 про
відмову у державній реєстрації за ПУАТ
«Фідобанк» права власності на
нежитлове приміщення - офіс,
розташований в Сумській області, м.
Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд.127/2,
згідно з п.5 ч.1 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року N 1952-IV внаслідок наявності в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
нерухомого майна запису про заборону, а
в Державному реєстрі іпотек - запису
про іпотеку щодо цього об'єкту
нерухомості, в яких його власником
значиться ПП «Інтерком». Тобто, заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
даного майна. Крім того, відповідно до
ч.4 ст.9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державний
реєстратор самостійно приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або про відмову в такій
реєстрації, у зв'язку з чим суд не може
підміняти визначену процедуру та
втручатися у дискреційні повноваження
відповідного органу. Таким чином, у
задоволенні позовних вимог, на думку
відповідача 1, слід відмовити у повному
обсязі.

Представник відповідача 2, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи(а.с.87), в судове
засідання не з'явився, надіслав
заперечення на позовну заяву (а.с.90-92), в
яких у задоволенні позовних вимог
просив відмовити у зв'язку з тим, що
державний реєстратор своїм рішенням не
порушив законних прав та інтересів
ПУАТ «Фідобанк».

Представник третьої особи - ПП
«Інтерком», належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи за останнім відомим
місцем реєстрації (а.с.65-66,89), в судове
засідання також не прибув, до суду
повернувся конверт за «закінченням
терміну зберігання». Відповідно до ч. 11
ст. 35 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Вислухавши пояснення осіб, які прибули
в судове засідання, дослідивши наявні
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для вирішення спору по суті,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.12.2012 року
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
відповідно до ст.61 Закону України «Про
виконавче провадження» на підставі
акту про передачу майна стягувану в
рахунок погашення боргу, затвердженого
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області від 13.12.2012 року, видано
свідоцтво про право власності на майно
за р.н.3383, що складається з нежитлового
приміщення, офісу, загальною площею 1
124,9кв.м., розташованого в м. Суми по вул.
Кірова, буд.127/2, у зв'язку з тим, що майно
не було реалізовано (торги не
відбулися) та ПАТ «Ерсте Банк» вирішив
залишити за собою непродане майно, що
раніше належало Приватному
підприємству «Інтерком» (а.с5).

27.12.2012 року КП «Сумське міське БТІ»
здійснена державна реєстрація права
власності на вищезазначене нежитлове
приміщення, що підтверджується копією
витягу від 27.12.2012 року №37019274 (а.с.6).

Нежитлове приміщення, розташоване в м.
Суми, вул. Кірова, буд.127/2, було прийнято
на баланс ПАТ «Ерсте Банк», про що
свідчить довідка від 21.12.2012 року
№4.2.2.3.0/1067 (а.с.12).

В подальшому, рішенням загальних
зборів акціонерів від 29.04.2013 року ПАТ
«Ерсте Банк» перейменовано на ПАТ
«Фідокомбанк», який за рішенням
загальних зборів акціонерів від 30.10.2013
року реорганізовано шляхом його
приєднання до ПУАТ «Фідобанк» із
затвердженням відповідного договору
про приєднання та передавального акту,
відповідно до якого ПУАТ «Фідобанк»
передано усе майно, права та обов'язки
Публічного акціонерного товариства
«Фідокомбанк», яке було
правонаступником прав і зобов'язань
Акціонерного комерційного банку
«Престиж», створеного у формі
відкритого акціонерного товариства,
Відкритого акціонерного товариства
«Ерсте Банк», Публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» (а.с.13-27).

Згідно з пунктом 1.1 Статуту ПУАТ
«Фідобанк» (нова редакція) позивач є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Акціонерного комерційного
банку «Престиж», створеного у формі
відкритого акціонерного товариства,
Відкритого акціонерного товариства
«Ерсте Банк», Публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» та Публічного
акціонерного товариства «Фідокомбанк»
(а.с.28-30).

25.03.2014 року позивач звернувся до
Реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції із заявою
про державну реєстрацію прав та
обтяжень з метою приведення у
відповідність свідоцтва про право
власності на нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: м. Суми, вул.
Кірова, буд.127/2, надавши з огляду на
вимоги п.53 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013
року №868, наступні документи: свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
№3383 від 18.12.2012 року, витяг про державну
реєстрацію прав №37019274 від 27.12.2012 року,
технічний паспорт на нежитлове
приміщення від 21.12.2012 року та його
копію, довідку-характеристику об'єкту
нерухомого майна від 19.02.2014 року, витяг
зі Статуту ПУАТ «Фідобанк» та витяг з
ЄДРПОУ по ПУАТ «Фідобанк» від 21.03.2014
року та його копію (а.с.5-11, 28-32,46).

Проте, 26.03.2014 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
державної реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
Коломоєць А.С. було винесено рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень у зв'язку з не поданням
позивачем усіх необхідних документів,
а саме згідно з п.53 Порядку від 17.10.2013
року №868 заявник, крім документа, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, повинен надати у разі злиття,
приєднання або перетворення юридичної
особи - передавальний акт, затверджений
засновниками (учасниками) юридичної
особи або органом, який прийняв рішення
про злиття, приєднання або
перетворення юридичної особи, та
документ, що підтверджує факт передачі
такого майна юридичній особі.

01.04.2014 року заявником у строк,
встановлений законодавством, усунено
обставини, що були підставою для
прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви, а саме подано: копію
передавального акту; витягу,
зробленого на підставі Передавального
Акту від 30.10.2013 року; довідку щодо
знаходження нерухомого майна на
балансі; копію виписки з протоколу №68
позачергових Загальних зборів
акціонерів; копію виписки з протоколу
№3б-6/2013; копію статуту ПАТ
«Фідокомбанк»; копію договору про
приєднання (а.с.12-27,31), внаслідок чого
державним реєстратором прийнято
рішення №12077260 про відновлення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень (а.с.35).

Незважаючи на подання ПУАТ «Фідобанк»
усіх необхідних документів 01.04. 2014 року
відповідачем 1 винесено рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №12087386 на підставі ст.24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року N
1952-IV, пункту 28 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013
року №868 (а.с.36), оскільки заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, зокрема,
за результами пошуків у Єдиному
реєстрі заборон та у Державному
реєстрі іпотек встановлено, що
власником нежитлового приміщення за
адресою: м. Суми, вул. Кірова, буд.127/2, є
Приватне підприємство «Інтерком».

Не погоджуючись з таким рішенням
суб'єкта владних повноважень, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Згідно з частиною першою та другою
статті 182 Цивільного кодексу України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року № 1952-IV.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» правом
самостійно примати рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації наділений державний
реєстратор прав на нерухоме майно, до
обов'язків якого належить
встановлювати відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав проводиться на
підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Пунктом 28 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013
року №868, передбачено, що державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав виключно
за наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, відповідно до частини першої
статті 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна, розміщений
на території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-1) заяву про державну
реєстрацію обтяжень речових прав на
нерухоме майно щодо попереднього
правонабувача подано після державної
реєстрації права власності на таке
майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву
про державну реєстрацію речових прав,
похідних від права власності, подано
за відсутності державної реєстрації
права власності, крім випадків,
установлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; 5-3) під час подання
заяви про державну реєстрацію права
власності на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду (їх окремі частини),
що виникло на підставі документа, за
яким правонабувач набуває також
право власності на земельну ділянку,
не подано заяву про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку; 5-4) після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин,
що були підставою для прийняття такого
рішення; 5-5) заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень під час
вчинення нотаріальної дії з нерухомим
майном, об'єктом незавершеного
будівництва подано не до нотаріуса,
який вчинив таку дію; 5-6) заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень в електронній формі подано
особою, яка не є державним кадастровим
реєстратором або державним виконавцем;
6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена (ч.2 та ч.4 ст.24 Закону № 1952-IV).

Як вбачається з оскаржуваного рішення,
у державній реєстрації права власності
на нерухоме майно позивачу було
відмовлено у зв'язку з тим, що заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна (пункт 5
частини першої статті 24 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Разом з цим слід зазначити, що
відчуження нерухомого майна у даному
випадку не мало місця, оскільки
нежитлове приміщення - офіс, загальною
площею 1124,9к.вм., розташоване за адресою:
Сумська область, м. Суми, вул. Кірова,
буд.127/2. перейшло у власність ПУАТ
«Фідобанк» в порядку
правонаступництва від ПАТ
«Фідокомбанк» та ПАТ «Ерсте банк».

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.104 ЦК
України юридична особа припиняється в
результаті реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації. У разі реорганізації
юридичних осіб майно, права та
обов'язки переходять до
правонаступників.

Згідно з ч.1 ст.178 ЦК України об'єкти
цивільних прав можуть вільно
відчужуватися або переходити від
однієї особи до іншої в порядку
правонаступництва чи спадкування або
іншим чином, якщо вони не вилучені з
цивільного обороту, або не обмежені в
обороті, або не є невід'ємними від
фізичної чи юридичної особи.

З аналізу вказаних правових норм
слідує, що «відчуження нерухомого
майна» та «правонаступництво» є
різними способами набуття та
припинення права власності, оскільки
за своєю суттю відчуження нерухомого
майна полягає у здійсненні власником
правомочності розпоряджатися належним
йому майном шляхом передачі цього
майна у власність іншої особи на
підставі договору, що укладається ним
з набувачем майна (договори
купівлі-продажу (дарування, міни, тощо).

Однак, жодних правочинів, за якими
здійснюється перехід права власності,
тобто відбувається зміна власника
майна чи його частини, позивачем не
укладалося.

Крім того, з наданої відповідачем 1
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна слідує, що власником
нежитлового приміщення - офісу,
загальною площею 1124,9к.вм.,
розташованого за адресою: Сумська
область, м. Суми, вул. Кірова, буд.127/2,
згідно із записом від 27.12.2012 року є не
Приватне підприємство «Інтерком», а
Публічне акціонерне товариство «Ерсте
Банк» (а.с.52).

Отже, нерухоме майно, зазначене у
свідоцтві про право власності від
18.12.2012 року №3383 (а.с.5), належить ПУАТ
«Фідобанк» як правонаступнику
Публічного акціонерного товариства
«Ерсте Банк», внаслідок чого підстави
для відмови у державній реєстрації
відповідно до пункту 5 частини 1 ст.24
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року N
1952-IV відсутні.

Згідно з ч.3 ст. КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відтак, позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» в
частині визнання протиправними дій
державного реєстратора Сумського
міського управління юстиції щодо
відмови ПУАТ «Фідобанк» в державній
реєстрації права власності на
приміщення, що розташоване за адресою:
м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва
(колишня вул. Кірова), буд.127/2,
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких просять сторони.

Керуючись положеннями ст. 11 КАС
України, суд, для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача, вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог,
визнавши протиправним та скасувавши
рішення відповідача 1 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №12087386 від 01.04.2014 року,
оскільки саме воно створює негативні
наслідки для позивача шляхом
порушення його законних прав та
інтересів.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання державного реєстратора
прав на нерухоме майно Сумського
міського управління юстиції області
провести державну реєстрацію права
власності на об'єкт нерухомого майна,
то такі задоволенню не підлягають, адже
за змістом статті 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» правом
приймати рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень та
видавати свідоцтво про право власності
на нерухоме майно наділений виключно
державний реєстратор прав на нерухоме
майно, до обов'язків якого належить
встановлювати відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства.

Завдання правосуддя полягає не у
забезпеченні ефективності державного
управління, а в гарантуванні
дотримання вимог права, інакше
порушується принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади не допускає
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішень. Суд не може підміняти інший
орган державної влади та перебирати на
себе повноваження щодо вирішення
питань, які законодавством віднесені
до компетенції цього органу державної
влади.

За таких обставин, суд, за правилами,
встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін у справі, вважає
заявлені позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Фідобанк" до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції
Сумської області Коломоєць Аліни
Сергіївни, Реєстраційної служби
Сумського міського управління юстиції,
третя особа: Притватне підприємство
"Інтерком" про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити дії
-задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень №12087386
від 01.04.2014 року, прийняте Державним
реєстратором прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції Сумської
області Коломоєць Аліною Сергіївною.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя
О.О. Осіпова

Повний текст постанови складено та
підписано 07.07.2014 року.