Справа № К/9991/50890/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м. Київ
К/9991/50890/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Територіального
управління Державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду по
Донецькій області, третя особа - ОСОБА_5
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 червня 2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У травні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Територіального
управління Державного комітету
України з промислової безпеки, охорони
праці та гірничого нагляду по
Донецькій області (далі - Управління),
третя особа ОСОБА_5, у якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив скасувати акт повторного
(додаткового) спеціального
розслідування групового нещасного
випадку (форма Н-5) і акт № 7 про нещасний
випадок (форма Н-1), затверджені 30 липня
2007 року (далі - спірні акти), та провести
повторне розслідування групового
нещасного випадку склавши новий акт.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що 2 червня 2006 року на
території ДП „Маріупольський морський
торговий порт" стався груповий
нещасний випадок, внаслідок якого його
травмовано. За результатами
розслідування нещасного випадку
відповідною комісією було складено
акти за формою Н-1 та Н-5, які було
оскаржено потерпілими. Після
проведення перевірки даних скарг,
Управлінням складено спірні акти, з
висновками яких позивач не
погоджується оскільки вважає, що такі
не відповідають дійсності та вимогам
нормативно-технічних документів. Тому
посилаючись на ці обставини позивач
просив про задоволення позову.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року, залишеної без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
відхилення скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди, на підставі наявних у
справі даних встановили і правильно
виходили з того, що висновки спірних
актів на жодні права та інтереси
позивача не впливають, порушень
чинного законодавства Управлінням під
час їх складення допущено не було, а
тому не має підстав для їх скасування.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_4 працював докер-механізатором ДП
„Маріупольський морський торговий
порт", на якому 2 червня 2006 року з
позивачем стався нещасний випадок.
Після проведеного розслідування було
складено відповідні акти, які позивач
оскаржив. За результатами проведення
повторного розслідування відповідач
склав спірні акти за формою Н-5 та Н-1 від
27 липня 2007 року, згідно яких вказаний
нещасний випадок вважається пов'язаним
з виробництвом та таким, що підлягає
обліку. Крім цього, у цих актах
визначено 10 осіб (усі працівники ДП
„Маріупольський морський
торгівельний порт"), які допустили
порушення нормативних актів з охорони
праці, в тому числі і позивача.

Суди попередніх інстанції дійшли
правильного висновку, що порушень
відповідачем процедури розслідування,
визначеної Порядком розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 серпня 2004 р. № 1112, не встановлено.

Суди встановили, що зміст і висновки
спірних актів відповідають дійсним
обставинам нещасного випадку, що
стався з позивачем і такі узгоджуються
з висновком спеціаліста з охорони
праці № 2723/21 Донецького
науково-дослідного інституту судових
експертиз та вироком Приморського
районного суду м. Маріуполя від 20
квітня 2007року.

При цьому, суди обґрунтовано
застосували до спірних правовідносин
положення частини 4 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також статті 14 Закону
України «Про охорону праці».

Окрім цього, суди правильно
встановили, що вирок, яким встановлені
певні обставини вказаного нещасного
випадку, позивачем не оскаржувався у
встановлений законом спосіб, і цей
вирок набрав законної сили.

Згідно вимог статті частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Матеріали справи свідчать про те, що
доказів порушеного права позивач суду
не представив, на відміну від
відповідача, який довів правомірність
своїх дій згідно вимог частини 2 статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що дії
відповідача під час складення спірних
актів узгоджуються з вимогами чинного
законодавства, їх зміст жодних прав та
інтересів позивача не порушує, а тому
підстав для задоволення позовних вимог
не має.

Доводи позивача про порушення низки
технічних норм та спеціальних
інструкцій, носять формальний характер
і на суть спору сторін, у частині
оскарження акта суб'єкта владних
повноважень під час проведення
перевірки нещасного випадку і його
змісту, не впливають.

Виходячи з наведеного, рішення судів
відповідають дійсним обставинам
справи та нормам матеріального і
процесуального права, доводи
касаційної скарги їх висновків не
спростовують, а тому підстав для
скасування судових рішень колегія
суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:
Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало