Справа № 424/3699/13-а (2-а/424/53/13)
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/24598/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Білуги
С.В.,

суддів
Загороднього А.Ф.

Малиніна
В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ровеньківської
міської ради, третя особа: Державне
підприємство "Ровенькиантрацит" про
визнання неправомірними дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

встановила:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради, третя
особа: Державне підприємство
"Ровенькиантрацит" про визнання
неправомірними дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Ровенківського міського
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради щодо
відмови у наданні ОСОБА_2 компенсації
за оплату електроенергії, природного
газу та центрального опалення житла та
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради щомісячно
надавати позивачу компенсацію за
оплату електроенергії, природного газу
та центрального опалення житла, як
ветерану праці, по фактично наданим
послугам з моменту набрання постановою
чинності, відповідно до частини 7
статті 43 Гірничого Закону України.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року скасовано постанову
Ровенківського міського суду
Луганської області від 21 листопада 2013
року. Прийнято нову постанову про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09 квітня 2014 року скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно трудової книжки
ОСОБА_2 з 15 листопада 1956 року працював у
вугільній промисловості, а з 20 червня
1966 року працював головним бухгалтером
на вугільних підприємствах і був
звільнений 16 листопада 1998 року за
власним бажанням у зв'язку із виходом
на пенсію за віком. Загальний стаж
позивача становить 42 роки.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1
ОСОБА_2 є ветераном праці.

Відповідно до довідки Філії
«Житлово-комунальне господарство» ККП
№1 ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» №870 від
24.07.2013, ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 Проживає разом з
дружиною та користується послугами
централізованого опалення.

Позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради
Луганської області із заявою про
надання компенсації за оплату
електроенергії, природного газу та
центрального опалення житла
відповідно до статті 43 Гірничого
Закону України.

Листом від 14.12.2012 №9/9819 Управління
праці та соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради відмовило
ОСОБА_2 в призначення компенсації за
оплату електроенергії, природного газу
та центрального опалення житла,
оскільки для цього відсутні законні
підстави.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що у позивача
відсутній стаж роботи необхідний для
здійснення компенсації за оплату
електроенергії, природного газу та
центрального опалення житла.

Однак, колегія суддів з такими
висновками суду погодитись не може, з
огляду на наступне.

Статтею 43 Гірничого Закону України
передбачено, що ветерани праці мають
право на отримання компенсації на
оплату електроенергії, природного газу
і центрального опалення житла.

Відповідно до частини 7 статті 43
Гірничого Закону України підприємства
з видобутку вугілля та вуглебудівні
підприємства безоплатно надають
вугілля на побутові потреби у розмірі,
що визначається колективним договором,
ряду категоріям осіб, у тому числі і
інвалідам, і ветеранам війни і праці,
особам, нагородженим знаками
Шахтарської слави або Шахтарської
Доблесті трьох ступенів, особам,
інвалідність яких настала внаслідок
загального захворювання, у разі, якщо,
вони користувалися цим правом до
настання інвалідності.

Згідно пункту 8 статті 43 зазначеного
Закону, особи, які мають право на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, але проживають у
будинках, що мають центральне опалення,
отримують компенсацію за оплату
електроенергії, газу та центрального
опалення житла, що виплачується за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетом.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання
компенсації особам, які мають право на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, але проживають у
будинках з центральним опаленням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 887 від 12 серпня 2009
року, отримувачі компенсації, які є
працівниками з видобутку (переробки)
вугілля та вуглебудівних підприємств,
подають заяву про надання компенсації
підприємствам з видобутку (переробки)
вугілля або вуглебудівним
підприємствам, на яких вони працюють, а
отримувачі компенсації, які не
працюють на вугільних підприємствах -
управлінням праці та соціального
захисту населення районних, районних у
мм. Києві і Севастополі
держадміністрацій, структурним
підрозділам з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчих органів міських, районних у
містах (крім мм. Києва і Севастополя)
рад за місцем реєстрації проживання.

Згідно пункту 3 Порядку надання
компенсації особам, які мають право на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, але проживають у
будинках з центральним опаленням у
компенсація нараховується на підставі
пред'явлених платіжних документів
(розрахункових книжок, платіжних
квитанцій) про фактичну оплату
спожитих за попередній місяць
електроенергії, природного газу для
приготування їжі і послуг з
центрального опалення житла, що
подаються щомісяця до 25 числа
наступного періоду: працівниками -
вугільному підприємству; особами, які
не працюють на вугільних
підприємствах, - органам праці та
соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 4 Порядку надання
компенсації особам, які мають право на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, але проживають у
будинках з центральним опаленням
розмір компенсації розраховується як
сума платежів за послуги з
центрального опалення житла,
електропостачання та газопостачання
(з урахуванням пільг, що надаються
відповідно до законодавства) в межах
норм володіння або користування
житловою площею та норм споживання
електроенергії і природного газу для
приготування їжі, з урахуванням яких
призначається субсидія для
відшкодування витрат на оплату
житлово-комунальних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена
у постанові Верховного Суду України
від 24 лютого2010 року №6-3932св09.

Встановивши, що позивач як ветеран
праці має право на отримання
компенсації за оплату електроенергії,
природного газу та центрального
опалення та звертався до відповідача
із заявою про надання компенсації,
проте відповідач відмовив у наданні
такої компенсації з підстав
відсутності у позивача права на неї,
суд першої інстанції обґрунтовано
задовольнив позов.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено відповідно
до закону і скасоване помилково, а тому
касаційна скарга підлягає задоволенню,
рішення суду апеляційної інстанції
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року - скасувати.

Постанову Ровенківського міського
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ровеньківської міської ради, третя
особа: Державне підприємство
"Ровенькиантрацит" про визнання
неправомірними дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії - залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
А.Ф. Загородній

В.В. Малинін