Справа № 2а-3007/12/0970
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
Справа №
3902/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Затолочного В.С.

суддів:
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Івано-Франківська
пересувна механізована колона 118» на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 25
жовтня 2012 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області до
Публічного акціонерного товариства
«Івано-Франківська пересувна
механізована колона 118» про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області (далі -
Позивач, Управління ПФУ) звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Івано-Франківська пересувна
механізована колона 118» (далі -
Відповідач, ПАТ «ПМК-118») про стягнення
заборгованості в сумі 28571 грн. 63 коп. по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
25.10.2012 року адміністративний позов
задоволено повністю. Стягнуто з
Відповідача на користь Управління ПФУ
заборгованість по витратах на виплату
і доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у вказаній сумі.

Постанову суду оскаржив Відповідач.
Вважає її незаконною і такою, що
підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційних вимог
вказує те, що Позивачем до розрахунків
витрат на виплату та доставку пенсій
включено осіб, які набули право на
пенсію до 2004 року та працювали на
роботах, передбачених Списком № 2. У
даному випадку чинне законодавство не
передбачає можливості відшкодування
вказаних витрат за рахунок
підприємства. Просить скасувати
постанову від 25.10.2012 року та винести
нову про відмову в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що в
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«ПМК-118» є платником страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідачу 14.02.2012 року та 01.08.2012 року
направлено розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за 2012 рік за період з
01.04.2012 року по 01.09.2012 року. Згідно цих
розрахунків Відповідач допустив
заборгованість по пільгових пенсіях,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«б», «з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», яка утворилась
за період з 01.04.2012 року по 01.09.2012 року та
становить 28571,63 грн.

Розмір витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій Відповідачем не
заперечується.

Таким чином, заборгованість
відповідача по сплаті фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, які призначені працівникам ПАТ
«ПМК-18» за період з 01.04.2012 року по 01.09.2012
року складає 28571,63 грн., що
підтверджується розрахунками
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за 2012 рік, розрахунком сум
заборгованості по відшкодуванню
пільгових пенсій за списком № 2 за
період з 01.04.2012 року по 01.09.2012 року.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
питання щодо відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону № «Про пенсійне
забезпечення», було врегульовано
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до пунктів 1
та 2 статті 1 якого відповідач є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, <...> об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13
Закону № «Про пенсійне забезпечення»
до досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 цього
Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено ставку на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Отже, висновок суду першої інстанції у
справі, що розглядається, про обов'язок
ПАТ «ПМК-118» відшкодувати управлінню
ПФУ витрати на виплату і доставку
пенсій, призначеної працівникам
Відповідача відповідно до пунктів
«б»-«з» частини першої статті 13 Закону
№ «Про пенсійне забезпечення»,
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права
та відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій у
постанові від 31 січня 2011 року № 21-69а10.

Із урахуванням викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова суду першої інстанції є
законною, доводи апеляційної скарги
зроблених судом першої інстанції
висновків не спростовують, при
ухваленні оскарженого судового
рішення порушень норм матеріального та
процесуального права ним допущено не
було, тому підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись стст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Івано-Франківська пересувна
механізована колона 118» залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 25
жовтня 2012 року у справі № 2а-3007/12/0970
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська