Справа № 440/215/14-а
Суддя: Мельник С. Р.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/215/14-а
Провадження № 2-а/440/40/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року

Буський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого судді
Мельник С. Р.

при секретарі
Квасниці Ю.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду місті
Буськ адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України
в Львівській області скасування
постанови про адміністративне
правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання незаконною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення серії ВС1
№ 104388 від 11.02.2014 року, згідно якої на
нього було накладено стягнення по ст.122
ч.1 КпАП України у вигляді штрафу в
розмірі 340 грн. за те, що він 11.02.2014 р.,
рухаючись по
вул.Ів.Франка-Свенціцького у м.Львові,
не виконав вимогу дорожнього знаку
3.21.Д.1 "В"їзд заборонено".Свої вимоги
мотивує тим, що він не порушував ПДР і
пояснив службовій особі ДАІ, що
виїжджав з бічної вулиці з дотриманням
Правил дорожнього руху, не порушуючи
вищевказаного дорожнього знаку, що
записав у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Позивач звернувся до суду із заявою про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повній мірі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином згідно рекомендованих
повідомлень про вручення поштового
відправлення, отриманих 19.02.2014 р., 12.03.2014
р., про причини неявки суд не повідомив.

За викладених підстав, а також
враховуючи заяву позивача на розгляд
справи у його відсутності, суд визнав
можливим провести розгляд справи у
відсутність відповідача на підставі
наявних в справі доказів в порядку
письмового провадження, відповідно до
ст.ст.41,128 КАС України, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

З постанови про накладення
адміністративного стягнення серії ВС1
№ 104388 від 11.02.2014 року вбачається, що
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено на нього стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він,
11.02.2014 р. об 07.00 год. в м.Львів по
вул.Ів.Франка-Свенціцького, не виконв
вимогу дорожнього знаку 3.21.Д.1 "В"їзд
заборонено", чим порушив ПДР.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 23.12.05р.
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті» (із
подальшими змінами та доповненнями)
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Однак, як вбачається з оскаржуваної
постанови відповідачем по справі, при
винесенні постанови, цієї вимоги
дотримано не було.

Ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може
бути підданий заходу впливу у зв»язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. В силу принципу
презумпції невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова
особа), що розглядає справу про
адміністративне правопорушення оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об»єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В порушення зазначених вимог
відповідачем не було вжито всіх
вищевказаних заходів як при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення, так і при винесенні
оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Проте, відповідачем не надано жодних
доказів в заперечення пояснень
позивача.

Відтак, із врахуванням встановлених у
судовому засіданні обставин, які
спростовують винуватість позивача у
вчиненні ним даного правопорушення,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача слід задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 11, 41, 69, 71, 86, 159-163, 167 КАС України,
ст.ст.245, 251, 256, 283, 285 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВС1 № 104388 від 11.02.2014 року про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
по ст.122 ч.1 КпАП України у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн. визнати
незаконною та скасувати.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
С. Р. Мельник