Справа № 2а-6817/11/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Київ К/9991/16388/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі м. Києва Державної податкової
служби

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
08.09.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2012

у справі № 2а-6817/11/2670

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції
у Деснянському районі м. Києва

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
(далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2.)
звернулась до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у Деснянському
районі м. Києва) про скасування рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
08.09.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2012,
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій ДПІ у Деснянському
районі м. Києва від 19.11.2010 №.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, податковим органом
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку позивача з
питань своєчасності, достовірності та
повноти нарахування і сплати податків
та зборів за період з 01.07.2007 по 30.06.2010, за
результатами якої складено акт від
22.10.2010 №6821/17-05-.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог п. 1, п. 3, п. 5, п. 12 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме,
позивачем не оприбутковано готівкових
коштів на суму 100000,00 грн. та порушено
порядок ведення обліку товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації.

На підставі акта перевірки податковим
органом винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 19.11.2010 № у сумі 700000,00
грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій позивачем подано до ДПІ у
Деснянському районі м. Києва заяву про
одержання патенту про сплату
фіксованого розміру прибуткового
податку з громадян, у якій позивачем
вказано загальну суму валового доходу
за останні 12 місяців з 01.05.2009 по 30.04.2010.

В той же час, відповідно до декларації
про одержані доходи за другий квартал
2010 року позивачем задекларовано суму
валового доходу за перший квартал 2010
року у розмірі 24000,00 грн. А відповідно до
декларацій за попередні періоди, а саме
за 2008 рік та 2009 рік позивач дохід не
отримувала.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що суму у розмірі 100000,00
грн. у заяві про одержання патенту
позивач зазначила помилково, та
підтвердження отримання доходу від
здійснення підприємницької діяльності
немає.

Діяльність громадян, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи та
самостійно обрали спосіб
оподаткування доходів, одержаних від
цієї діяльності, за фіксованим
розміром податку шляхом придбання
патенту, до набрання чинності
спеціального закону з питань
оподаткування фізичних
осіб-підприємців регулюється розділом
IV Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок з громадян»
(чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) з урахуванням положень
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Відповідно до ст. 14 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» (чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
громадянин за своїм бажанням може
придбати патент на здійснення
підприємницької діяльності на всій
території України.

Відповідно до пункту 4 частини другої
статті 14 вказаного Декрету, громадяни,
які займаються підприємницькою
діяльністю, надають податковому органу
декларації за наслідками кожного
звітного кварталу, а також звітного
року у строки, визначені законом. В
декларації зазначаються загальні суми
одержаного доходу витрат і сплаченого
податку за звітний рік або інший період
за який здійснюється оподаткування.

Таким чином, заява про видачу
фіксованого патенту не є документом, що
підтверджує надходження коштів від
здійснення господарської діяльності
та підставою для застосування штрафних
(фінансових) санкцій до суб'єктів
підприємницької діяльності.

Разом з тим, судами встановлено що
матеріали перевірки не містять
посилань на жодні первинні документи,
які б підтверджували отримання
позивачем доходу у розмірі 100000,00 грн.

Крім того, податковим органом
встановлено порушення ст. 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме,
порушення порядку ведення обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів підприємницької
діяльності, що здійснюють реалізацію
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості не облікованих товарі за
цінами реалізації, але не менше десяти
неоподаткованих мінімумів громадян.

Разом з тим, висновок податкового
органу про здійснення продажу
позивачем необлікованих у
встановленому законом порядку товарів,
ґрунтується виключно на заяві про
одержання патенту про сплату
фіксованого розміру прибуткового
податку з громадян.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди дійшли обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Деснянському районі м.
Києва Державної податкової служби
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08.09.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров