Справа № 2а-1970/1248/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Справа № 95880/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Саламаха О.І.,

представника позивача
Левицького Д.Р.,

представник відповідача
Вонятівської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Зігда» на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі за його позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2012 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Зігда» (далі - ТОВ «Компанія «Зігда»)
звернулося до суду з адміністративним
позовом, у якому просило визнати
протиправними дії Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції (далі - ОДПІ), які полягають у
викладенні в акті перевірки від 18.02.2012
року № 1678/23-05/33198804 протиправних
висновків про завищення податку на
прибуток всього на суму 31500,00 грн. та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 12.03.2012 року №
та № .

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі № 2а-1970/1248/12 у задоволенні
позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ
«Компанія «Зігда» просить скасувати
вказану постанову суду та прийняти
нову, якою задовольнити його позов у
повному обсязі. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції неправильно застосовано п. 5
ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг». Зазначає, що
дана норма визначає суму штрафу за факт
вчинення суб'єктом господарювання
порушення вимог Закону, у зв'язку з чим
сума санкцій не залежить від кількості
таких контрольних стрічок.

Крім того, що під час перевірки
позивачем було надано відповідачу усі
необхідні бухгалтерські документи,
проте надані документи не були
враховані відповідачем при перевірці.
Стверджує, що валові витрати позивача
підтвердженні первинними
бухгалтерськими документами, які
містять відомості про господарські
операції та підтверджують їх
здійснення, обов'язковість ведення
яких передбачена Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та є достатніми
для ведення бухгалтерського обліку та
підтвердження понесених витрат.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта підтримав подану
апеляційну скаргу, просив задовольнити
її вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційного суду
підставність вимог апелянта
заперечила та просила залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апелянта у
їх сукупності, апеляційний суд
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача, суд першої інстанції виходив
із того, що у ході проведеної перевірки
ТОВ «Компанія «Зігда» за період з 01.10.2008
року до 31.03.2011року, результати якої було
оформлено актом від 27.02.2012 року №
1678/23-05/33198804, було встановлено, що
позивачем у порушення пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4,
пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» у
IV кварталі 2010 року не було включено до
складу валового доходу 63200 грн.,
отриманих від здійснення операцій з
реалізації газових котлів та
конвекторів та відображених
товариством у бухгалтерському обліку
проводкою Дт - 702 Кт - 791.

Також перевіркою на підставі
оборотно-сальдових відомостей по
рахунках бухгалтерського обліку 20
«Виробничі запаси», 28 «Товари», 22 «МШП»,
63.1 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками». 92 «Адміністративні
витрати», 30 «Каса», 31.1 «Поточні рахунки
в національній валюті», платіжних
доручень, прихідних накладних, актів
прийому-передачі, банківських
документів та ін. встановлено
завищення задекларованих TзOB «Компанія
«Зігда» показників у рядку 04.1
Декларацій «витрати на придбання
товарів (робіт, послуг), крім визначених
у 04.11» в сумі 63000 грн. за І квартал 2011
року в сумі 63000 грн.

Враховуючи наведене, позивачу ОДПІ
правомірно донараховано податок на
прибуток на загальну суму 35501 грн.
податковим повідомленням-рішенням №
від 12.03.2012 року.

Крім цього, при досліджені книги обліку
розрахункових операцій для
використання з реєстратором
розрахункових операцій (далі - РРО) №
6385/р/1 встановлено незабезпечення
зберігання контрольних стрічок в
кількості 73-х штук до РРО Datесs MP-50 за
період з 02.02.2011 року по 30.09.2011 року
згідно з фіскальними звітними чеками
(Z-звіти) від № 00002 за 02.02.2011 року по № 00074
за 30.09.2011 року.

При цьому суд першої інстанції дійшов
висновку, що податковим органом
правомірно було застосовано до
позивача штрафну санкцію у розмірі 170,00
грн. за кожну незбережену контрольну
стрічку податковим
повідомленням-рішенням № від
12.03.2012 року у розмірі 12410,00 грн. (73 шт. х
170,00 грн. = 12410 грн.).

Даючи правову оцінку доводам апелянта
та висновкам суду першої інстанції, що
викладені у оскаржуваному судовому
рішення, апеляційний суд виходить із
таких міркувань.

Щодо висновків контролюючого органу
про необхідність застосування до
позивача штрафної санкції у розмірі
12410,00 грн. податковим
повідомленням-рішенням від 12.03.2012 року
№ апеляційний суд виходить із
такого.

Відповідно до пункту 10 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
друкувати або створювати в електронній
формі на РРО (за виключенням автоматів
з продажу товарів (послуг) контрольні
стрічки і забезпечувати їх зберігання
протягом трьох років.

Згідно пункту 5 статті 17 зазначеного
Закону у разі якщо контрольну стрічку
не надруковано або не створено в
електронній формі на РРО або не
збережено контрольну стрічку протягом
трьох років, або виявлено спотворення
даних про проведені розрахункові
операції, інформація про які міститься
на контрольній стрічці, створеній в
електронній формі застосовуються
фінансові санкції у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
аналіз змісту пункту 10 статті 3 та
пункту 5 статті 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» дає підстави для висновку, що
зазначена фінансова санкція
встановлена за порушення суб'єктами
підприємницької діяльності вимоги
закону неналежного друкування та
зберігання контрольної стрічки.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61
Конституції України ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, за дії
(бездіяльність), які у своїй сукупності
складають єдине продовжуване чи
триваюче правопорушення, можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які
йдеться у пункті 5 статті 17 Закону
України «Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», відповідний орган державної
податкової служби України може
застосувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності
контрольних стрічок.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку про те,
що застосування ОДПІ штрафних
(фінансових) санкцій до ТОВ «Компанія
«Зігда» за порушення вимог пункту 10
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» є правомірним лише в розмірі
170,00 грн., а отже застосування таких в
іншій частині в розмірі 12240,00 грн. є
протиправним.

Даючи оцінку правомірності
оскаржуваного судового рішення у
частині вирішення позовних вимог ТОВ
«Компанія «Зігда» щодо
безпідставності висновків ОДПІ про
невключення позивачем до складу
валового доходу у IV кварталі 2010 року 63200
грн., отриманих від здійснення операцій
з реалізації газових котлів та
конвекторів, відображених у
бухгалтерському обліку проводкою Дт -
702 Кт - 791, а також завищення
задекларованих показників у рядку 04.1
Декларацій «витрати на придбання
товарів (робіт, послуг), крім визначених
у 04.11» в сумі 63000 грн. за І квартал 2011
року, апеляційний суд виходить із того,
що доводи апелянта про їх
невідповідність фактичним обставинам
справи є голослівними.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» передбачено, що валовий
дохід включає загальні доходи від
реалізації товарів (робіт, послуг), у
тому числі допоміжних та обслуговуючих
виробництв, що не мають статусу
юридичної особи, а також доходи від
реалізації цінних паперів (крім
операцій з їх первинного випуску
(розміщення) та операцій з їх кінцевого
погашення (ліквідації).

Відповідно до підпункту 11.3.1 пункту 11.3
статті 11 зазначеного Закону, датою
збільшення валового доходу вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:або
дата зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), що підлягають продажу, у
разі продажу товарів (робіт, послуг) за
готівку - дата її оприбуткування в касі
платника податку, а за відсутності
такої - дата інкасації готівки у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного надання
результатів робіт (послуг) платником
податку.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 цього ж
Закону, валові витрати виробництва та
обігу - сума будь-яких витрат платника
податку у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3
цієї статті, не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Представник апелянта у судовому
засіданні апеляційного суду не зміг
навести конкретних первинних
документів ТОВ «Компанія «Зігда», які
не були враховані працівниками ОДПІ
під час проведення перевірки
товариства та спростували б висновок
відповідача про порушення позивачем
пп. 4.1.1 п.4.1 ст. 4, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 11.3.1
п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», з
яким погодився суд першої інстанції.

З огляду на наведені обставини
апеляційний суд не вбачає правових
підстав для скасування оскаржуваної
постанови суду першої інстанції у цій
частині.

Щодо позовних вимог ТОВ «Компанія
«Зігда» про визнання протиправними дій
ОДПІ, які полягають у викладенні в акті
перевірки від 18.02.2012 року № 1678/23-05/33198804
висновків про завищення податку на
прибуток на суму 31500,00 грн., то
апеляційний суд виходить із того, що
повноваження по складенню акту
перевірки, а отже і по відображенню у
ньому певних висновків працівників
податкового органу, прямо передбачені
приписами ст. 86 Податкового кодексу
України, а відтак позовні вимоги про
визнання протиправними таких дій є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Зігда» задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року у справі № 2а-1970/1248/12 скасувати та
прийняти нову, якою позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Зігда» задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції від 12 березня 2012
року № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 12240,00 грн.;

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 03
липня 2014 року.