Справа № 872/7505/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокусправа № 811/274/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Чабаненко
С.В. Іванова С.М.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Кіровоградській області на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2013
року у справі № 811/274/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградській області
про визнання протиправною та
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив визнати
протиправною та скасувати постанову
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградській області
№169 від 24 грудня 2012 року про накладення
стягнень, передбачених пунктом 1
частини 7 статті 23 Закону України "Про
захист прав споживачів" у вигляді
штрафу в розмірі 15303,60 грн. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що в період з 13 листопада 2012
року по 16 листопада 2012 року
відповідачем проведена планова
перевірка автозаправної станції
позивача, з питань дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів та правил роздрібної
торгівлі нафтопродуктами з відбором
зразків нафтопродуктів на лабораторні
дослідження. За її результатами
складено акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів №260 від 13 листопада 2012 року.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2013
року адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Інспекція з питань захисту
прав споживачів у Кіровоградській
області звернулась з апеляційною
скаргою в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.
Апелянт зазначає, що якість бензину,
підтверджена позивачем сертифікатом
відповідності, не є допустимим доказом
показника якості конкретної партії
продукції, як на те послався суд першої
інстанції.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 у
письмових запереченнях на апеляційну
скаргу просив залишити оскаржувану
постанову без змін як обґрунтовану та
ухвалену з дотриманням норм чинного
законодавства.

У судовому засіданні позивач
заперечував проти апеляційної скарги.

Відповідач, належним чином
повідомлений, про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, доказом
чого повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, у судове засідання не
прибули, про причини неприбуття не
повідомив.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, фізична
особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований Новоархангельською
районною державною адміністрацією
Кіровоградської області 17 грудня 1999
року, номер запису про включення
відомостей про фізичну особу -
підприємця до ЄДР 2 000282. У період
з 13 листопада 2012 року по 16 листопада 2012
року головним спеціалістом сектору
ринкового нагляду відповідача
Белінською Л.А., на підставі
направлення від 13 листопада 2012 року №339
було проведено планову перевірку з
питань дотримання вимог законодавства
про захист прав споживачів, "Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами",
"Правил роздрібної торгівлі
непродовольчими товарами" на
автозаправній станції відповідача, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 56)
За результатами проведеної перевірки
складено відповідний акт перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів від 13 листопада 2012 року
№260. Про проведення планового заходу
позивач був письмово попереджений не
пізніш як за 10 днів до дня здійснення
цього заходу. В ході перевірки
встановлено, що позивачем порушено
вимоги законодавства, а саме: розділу 4
підпунктів 4.1.1, 4.2.1, розділ 5 пункту 5.2,
розділу 6 підпунктів 6.4.1, 6.5.2 "Інструкції
з контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України", затвердженої
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
04 червня 2007 року №271/121; пункту 4.4.1
статті 4 Закону України "Про захист прав
споживачів", пункту 20, пункту 27 "Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами",
затверджених постановою Кабінетом
Міністрів України від 20 грудня 1997 року
№1442. абзацу 8 пункту 16 "Правил
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами", затверджених наказом
Мінекономіки №104 від 19 квітня 2007 року. 16
листопада 2012 року на підставі акта
перевірки відповідачем було складено
протокол про адміністративне
правопорушення, з якого вбачається, що
позивач не надав паспорти якості на
бензин автомобільний екологічно
покращений АИ-92-10, в якому відображені
фактичні показники якості при відпуску
(прийманні) його АЗС 01 листопада 2012
року, який знаходиться в реалізації,
чим порушив вимоги пункту 27 "Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами"
та розділ 4 підпункту 4.1.1, 4.1.2, розділ 5
пункту 5.2, розділ 6 пункту 6.4.1
"Інструкції з контролювання якості
нафти та нафтопродуктів на
підприємствах та організаціях
України". 26 листопада 2012 року складена
постанова №215 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
на позивача накладено штраф у розмірі
170,00 грн. Посадовими особами
відповідача був винесений припис від 21
листопада 2012 року №2120/22, на підставі
якого зобов'язано позивача усунути
недоліки, виявлені під час перевірки. 10
грудня 2012 року позивач повідомив
відповідача листом вих. №93, про те, що
недоліки, виявлені під час планової
перевірки АЗС і вказані в приписі №75 та
акті перевірки №260 від 13 листопада 2012
року на даний час усунуті.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

На підставі підпункту 4.2.6. пункту 4.2
"Порядку проведення перевірок у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг", затвердженим наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України 07 березня 2012 року №310
та зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 11 травня 2012 року за
№743/21056, за результатами перевірки
відповідно до виявлених порушень
керівником органу з питань захисту
прав споживачів або його заступником
приймаються рішення про накладення на
винних осіб адміністративних стягнень
та застосовування
адміністративно-господарських
санкцій.

Рішення про накладення штрафів
приймається на підставі відповідних
актів перевірки суб'єкта господарської
діяльності та інших матеріалів,
пов'язаних з цією перевіркою, за
наявності порушень, зазначених у
пункті 2 цього Положення, і
оформляється постановою за формою, що
встановлюється Мінекономрозвитку.
Питання про накладення штрафу
розглядається за участю представника
суб'єкта господарської діяльності. У
разі його відсутності справу може бути
розглянуто лише у випадку, коли
незважаючи на своєчасне повідомлення
суб'єкта господарської діяльності про
місце і час розгляду справи від нього
не надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

24 грудня 2012 року відповідачем прийнята
постанова №169 про накладення стягнень,
передбачених ст. 23 Закону України "Про
захист прав споживачів", на підставі
якої до позивача застосовано штраф у
розмірі 15303,60 грн. За змістом постанови
позивача зобов'язано, у 15 - денний строк
з дня отримання даної постанови,
сплатити в установленому порядку штраф
у зазначеному розмірі до державного
бюджету (а.с. 43 - 44).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
необґрунтованості висновку
відповідача, наведеному в спірній
постанові відносно порушення п. 4 ч. 1
ст. 4, ч. 1 ст. 6 Закону, п. п. 27, 29 "Правил
роздрібної торгівлі нафтопродуктами",
які стали підставою для застосування
до позивача штрафних санкцій та
зазначає наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону, споживачі
під час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця).

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону,
продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

На підставі п. 27 Правил, приймання
нафтопродуктів, що доставлені
автомобільним транспортом від
постачальників, здійснюється
працівниками АЗС за марками та видами
(дизельне паливо залежно від масової
частки сірки) згідно з
товарно-транспортними накладними за
наявності паспорта якості та копії
сертифіката відповідності
нафтопродукту чи свідоцтва про
визнання відповідності, виданих у
порядку, установленому законодавством.
Приймання нафтопродуктів здійснюється
відповідно до вимог робочої інструкції
оператора АЗС та інструкції з охорони
праці, які затверджуються керівником
суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 29 Правил,
забороняється приймати нафтопродукти
на АЗС у разі відсутності: паспорта
якості нафтопродукту або неналежного
його оформлення (відсутність номера,
марки та виду, не зазначені усі
показники якості); копії сертифіката
відповідності чи свідоцтва про
визнання відповідності.

З пояснень позивача та матеріалів
справи вбачається, що позивачем під час
перевірки був пред'явлений сертифікат
відповідності на бензин автомобільний
екологічно покращений АИ-92-10, термін
дії якого з 11.09.2012 року до 10.04.2013 р. та
паспорт якості №2221, виданий ВАТ
"Мозирський НПЗ" на бензин
автомобільний екологічно покращений
АИ - 92 - 10, виготовлений 18.10.2012 року (а.с.
15).

Крім того, п. п. 27, 29 Правил відсутня
норма, згідно з якою вимагається
наявність паспорта якості, що виданий
за результатами приймально-здавальних
випробувань під час відпуску від
постачальника. Відтак, якість бензину
АИ-92-10, який реалізовувався позивачем,
була правомірно підтверджена
зазначеним сертифікатом відповідності
та паспортом якості №2221.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а отже
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Кіровоградській області - залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2013
року у справі № 811/274/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко