Справа № 246/550/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиньонов О.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
справа №246/550/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва Е.
Г., суддів Яманко В. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області на постанову Тельманівського
районного суду Донецької області від 27
травня 2014 р. у справі № 246/550/14-а
(головуючий І інстанції Чиньонов О.В.)
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області про визнання протиправними дій
та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Тельманівського
районного суду Донецької області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Тельманівського районного
суду Донецької області від 27 травня 2014
року, прийнятою в порядку скороченого
провадження, позовні вимоги
задоволені. Суд першої інстанції
визнав протиправними дії Управляння
Пенсійного Фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області в частині визначення
загального проценту розрахунку пенсії
від заробітку 80%, зобов'язав Управління
Пенсійного фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області провести з 01 грудня 2013 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3,
керуючись ст.ст.19, 22, 58, 64 Конституції
України та відповідно до ч.5 ст.37 Закону
України «Про державну службу» від 16
січня 2003 № 432-VI виходячи з розрахунку 83%
заробітної плати, з урахуванням
виплачених сум.

Не погодившись з вказаною постановою
суду відповідач подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. Просив скасувати
постанову суду першої інстанції, та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області з 13 жовтня 2010 року призначена
пенсія держслужбовця відповідно до
ст.37 Закону України «Про державну
службу» (в редакції, що діяла на час
призначення пенсії) в розмірі 83%
заробітної плати, виходячи із стажу
державної служби, який становить 13
років 1 місяць 23 дні.

При призначенні пенсії позивачу
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області не було враховано суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з яких в Пенсійний
фонд перераховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

ОСОБА_3 звернулась з заявою до
відповідача про перерахунок пенсії з
відповідною довідкою про складові
заробітної плати.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду
України в Тельманівському районі
Донецької області від 12 грудня 2013 року
їй було відмовлено в перерахунку.

Позивачем зазначене рішення та дії
відповідача були оскарженні в
судовому порядку.

Постановою Тельманівського районного
суду від 08 січня 2014 року, яка залишена
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 березня 2014 року, позов ОСОБА_3 до
УПФУ в Тельманівському районі про
визнання неправомірною відмови в
перерахунку пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії задоволено.

Управління Пенсійного Фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області на виконання постанови суду
здійснив перерахунок пенсії позивачу
та виніс розпорядження № 129842 від 18
березня 2014 року, проте при перерахунку
пенсії відповідачем застосований
загальний процент розрахунку пенсії
від заробітку в розмірі 80% (відповідно
до Закону України «Про державну
службу» в редакції від 01.10.2011 р.),
замість 83%, який був первинно
застосований при призначенні пенсії.

Листом Управління Пенсійного Фонду
України в Тельманівському районі
Донецької області від 08.05.2014 року
позивачу повідомлено, що перерахунок
пенсії здійснено на підставі рішення
суду та відповідно до Закону України
«Про державну службу» в редакції від
01.10.2011 р..

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із
неправомірності дій відповідача при
перерахунку пенсії позивача на
виконання зазначеного рішення суду, як
державному службовцю із розрахунку 80 %
від заробітної плати.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу) на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт
9) стаття 37 Закону України «Про державну
службу» викладена в редакції,
відповідно до якої на одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, в період роботи на посадах, які
дають право на призначення пенсії в
порядку і на умовах, передбачених цим
Законом, законами України «Про статус
народного депутата України», «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
виплачується у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Достроково призначена
пенсія з урахуванням підпункту «г»
частини першої пункту 1 статті 26 Закону
України «Про зайнятість населення»,
пункту «в» частини другої статті 12
Закону України «Про загальні засади
подальшої експлуатації і зняття з
експлуатації Чорнобильської АЕС та
перетворення зруйнованого четвертого
енергоблока цієї АЕС на екологічно
безпечну систему» і статті 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» у період до досягнення
пенсійного віку, встановленого
частинами першою та другою цієї статті,
працюючим пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набрали чинності з 1
січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до постанови Тельманівського
районного суду від 08 січня 2014 року, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 березня 2014 року, позивач
звернувся до суду за відновленням
своїх прав, порушених при перерахунку
призначеної їй пенсії, під час якого
при обрахунку її заробітної плати для
перерахунку пенсії були враховані не
всі складові заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, на
час виходу позивача на пенсію в жовтня
2010 року, її стаж на державній службі
складав 13 років, тобто, пенсія їй
повинна була призначатися в розмірі 83 %
від суми її заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що передбачалося ст. 37
Закону України «Про державну службу» (в
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу).

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, оскільки згідно ст. 37 Закону
України «Про державну службу», в
редакції яка була чинна саме на час
призначення пенсії позивачу, пенсійний
орган повинен був зробити перерахунок
пенсії позивачу на підставі вказаного
судового рішення, виходячи з розміру 83%
від суми заробітної плати позивача, на
яку були нараховуванні страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, постанова прийнята судом
першої інстанції з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
тому апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст. 183-2, ст. 184, ст.195, ст.196, ст.
197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.211, ст.212,
ст.254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області на постанову Тельманівського
районного суду Донецької області від 27
травня 2014 р. у справі № 246/550/14-а
залишити без задоволення.

Постанову Тельманівського районного
суду Донецької області від 27 травня 2014
р. у справі № 246/550/14-а залишити без
змін.

Судове рішення апеляційної інстанції,
прийняте за результатами перегляду
адміністративної справи, розглянутої
судом першої інстанції в порядку
скороченого провадження, за частиною 10
статті 183-2 КАС України, є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Е.Г.Казначеєв

Судді
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва