Справа № 2а-1411/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.

Справа № 26395/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Личаківського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради на ухвалу Галицького
районного суду міста Львова від 16
грудня 2011 року про повернення позовної
заяви у справі за позовом
Личаківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради до
Відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2011 року Личаківський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради звернувся до суду з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, яким просив скасувати
постанову державного виконавця
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області від 30.11.2011 року про
накладення штрафу (ВП № 28790918).

Ухвалою Галицького районного суду
міста Львова від 16 грудня 2011 року
позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що як вбачається
з позовної заяви, однією з сторін у
справі (відповідачем) є державний орган
- Відділ державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області, а тому даний позов
відповідно до ч. 2 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
підсудний окружному адміністративному
суду, а не місцевому загальному суду як
адміністративному. При цьому, позовні
вимоги також не належать до категорій
адміністративних справ, передбачених
п. 4 ч. 1 ст. 18 цього Кодексу.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає її необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та направити справу на
продовження розгляду до суду першої
інстанції. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що судом
без жодного обґрунтування
проігноровано положення ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції від 09.03.2011 року), відповідно до
частини 4 якої рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції, чинній на час
подання позовної заяви та
постановлення оскаржуваної ухвали)
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу
суб'єкт владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 цього Кодексу
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження», в редакції,
чинній на день подання позовної заяви,
на яку посилається позивач,
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Однак постанови державного виконавця
про накладення штрафу належать до
видів відповідальності за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Отже, на думку колегії суддів,
накладення штрафу не можна вважати
дією, що вчиняється саме на виконання
судового рішення згідно виконавчого
документа, оскільки прийнята державним
виконавцем постанова про накладення
штрафу на боржника, не виконана
самостійно, є підставою для її
примусового виконання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції, чинній на час подання
позовної заяви) постанови державного
виконавця про накладення штрафу є
виконавчими документами.

З огляду на викладене, на думку колегії
суддів, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на справи з приводу
оскарження постанов державного
виконавця про накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів, незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції вони видані.

При цьому ч. 2 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ з приводу їхніх рішень, дій
чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Таким чином, враховуючи, що відповідач
у справі належить до складу визначених
зазначеною вище нормою осіб, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
щодо підсудності справи окружному
адміністративному суду, а не місцевому
загальному суду як адміністративному.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Личаківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради залишити без
задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста
Львова від 16 грудня 2011 року про
повернення позовної заяви у справі №
2а-1411/11/1304 за позовом Личаківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради до Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про скасування постанови
державного виконавця - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
М.А. Пліш

В.В. Святецький