Справа № 200/8517/14-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8517/14-а
Провадження № 2а/200/354/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого - судді
Єлисєєвій Т.О.

при секретарі - Кузьминій
С.Д.

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Артеміда-4» до Дніпропетровської
міської ради, про часткове скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в
обґрунтування якого посилається на те,
що 30 грудня 2005 року був укладений
договір купівлі-продажу, за яким ВАТ
«Золотий колос» продало ОСОБА_1 будівлі
та споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1

14 березня 2014 року ОСОБА_1 подарувала
вищезазначений об'єкт - будівлі та
споруди - виробничий корпус, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «АРТЕМІДА-4»,
відповідно до договору дарування,
посвідченого нотаріально.

На підставі договору оренди землі,
укладеному між Дніпропетровською
міською радою та ВАТ «Золотий колос» 27
січня 2005 року, орендареві була передана
в строкове платне користування
земельна ділянка, на підставі рішення
міської ради від 08.12.04 р. № 288/22, за
адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрована в
Державному реєстрі земель за
кадастровим номером :07:489:0001.

Пунктом 1 Рішення міської ради від 08.12.04
р. № 288/22 «Про передачу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 в оренду ВАТ
«Золотий колос», по фактичному
розміщенню мехпекарні № 1 та магазину,
затверджено матеріали
земельно-кадастрової інвентаризації,
розроблені ТОВ фірмою «Геора» і
передана земельна ділянка площею 0,1299
га в оренду строком на двадцять п'ять
років ВАТ «Золотий колос» код
цільового використання землі (УКЦВЗ)
1.10.5 (підприємства іншої промисловості).

22 квітня 2009 року між ВАТ «Золотий
колос» та відповідачем був укладений
додатковий договір до вищезазначеного
договору оренди землі. Підставою для
укладення вищезазначеного договору є
Рішення міської ради від 13.02.08 № 31/28 та
від 06.08.08 № 39/35.

Пунктом 3.3.Рішення міської ради від
13.02.08 № 31/28 передбачено, що додаткова
угода до договору оренди землі (п.п. 3.1,
3.2 цього Рішення) повинна містити
виключно пункти, що стосуються
визначення річної орендної плати за
землю та категорії цільового
призначення земель, і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації у встановленому
чинним законодавством порядку. Також п.
5 Рішення міської ради від 13.02.08 № 31/28
Управлінню земельних ресурсів м.
Дніпропетровська у Дніпропетровській
області було зобов'язано забезпечити
підготовку та надання висновків про
віднесення земельних ділянок до
відповідних категорій земель на
підставі відповідних висновків
Головного архітектурно-планувального
управління Дніпропетровської міської
ради і Дніпропетровського обласного
центру з охорони історико-культурних
цінностей (у разі необхідності).

Згідно висновку № 09/972-2008 про
відповідність розміщення та
використання земельної ділянки
містобудівній документації, виданого
Головним архітектурно-планувальним
управлінням Дніпропетровської міської
ради 08.07.08 р., земельна ділянка, на якій
розташовано 1-2-поверхова будівля з
приміщенням мехпекарні та магазину по
АДРЕСА_1, знаходиться в зоні
загальноміського центру, на території,
передбаченої до реконструкції
житлово-громадської забудови, за
межами затверджених зон охорони
пам'яток архітектури (відповідно листа
Державної служби з питань національної
культурної спадщини від 14.01.08 № 22-29/13).

Будь-якого законодавчого
обґрунтування щодо віднесення
орендованої позивачем земельної
ділянки до основного цільового
призначення категорії земельних
ділянок «Землі історико-культурного
призначення» в порушення вимог ст. 19
Конституції України не містить, що
підтверджується відповіддю
Дніпропетровського обласного центру з
охорони історико-культурних цінностей
за № 911/2 від 22.04.2014 року щодо наявності
об'єктів культурної спадщини на
земельній ділянці по фактичному
розміщенню будівель та споруд площею -
0, 1299 га за адресою: АДРЕСА_1, який за
своїм змістом вказує на
безпідставність віднесення
орендованої земельної ділянки до
категорії земель історико-культурного
призначення, оскільки безпосередньо на
ділянці пам'яток культурної спадщини
не виявлено.

Таким чином, на момент внесення змін до
договору оренди землі на підставі
рішення міської ради №31/28 від 13.02.2008
року та від 06.08.2008 року №39/35
відповідачем було віднесено не вірно
спірну земельну ділянку, у зв'язку з чим
у позивача відсутні підстави для
сплати орендної плати за користування
за вказаним призначення, тому позивач
просить визнати дії відповідача
протиправними щодо внесення змін до
договору оренди землі від 27.01.2005 року,
зобов'язати відповідача виключити п.3
Додаткового договору до договору
оренди землі від 22.04.2009 року, змінивши
цільове призначення земельної ділянки
на землі історико-культурного
призначення та зобов'язати відповідача
віднести земельну ділянку площею 0,1299
га. (кадастровий номер :07:489:0001) по
АДРЕСА_1 за кодом використання землі
УКЦВЗ 1.10.5 (підприємства іншої
промисловості).

Представник позивача подав до суду
заяву про розгляд справи без участі
позивача, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
проведення якого належним чином
повідомлений, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 грудня 2005 року
був укладений договір купівлі-продажу,
за яким ВАТ «Золотий колос» продало
ОСОБА_1 будівлі та споруди, що
знаходяться в АДРЕСА_1

14 березня 2014 року ОСОБА_1 подарувала
вищезазначений об'єкт - будівлі та
споруди - виробничий корпус, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «АРТЕМІДА-4»,
відповідно до договору дарування,
посвідченого нотаріально.

На підставі договору оренди землі,
укладеному між Дніпропетровською
міською радою та ВАТ «Золотий колос» 27
січня 2005 року, орендареві була передана
в строкове платне користування
земельна ділянка, на підставі рішення
міської ради від 08.12.04 р. № 288/22, за
адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрована в
Державному реєстрі земель за
кадастровим номером :07:489:0001.

Пунктом 1 Рішення міської ради від 08.12.04
р. № 288/22 «Про передачу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 в оренду ВАТ
«Золотий колос», по фактичному
розміщенню мехпекарні № 1 та магазину,
затверджено матеріали
земельно-кадастрової інвентаризації,
розроблені ТОВ фірмою «Геора» і
передана земельна ділянка площею 0,1299
га в оренду строком на двадцять п'ять
років ВАТ «Золотий колос» код
цільового використання землі (УКЦВЗ)
1.10.5 (підприємства іншої промисловості).

Пунктом 4.1. зазначеного Договору
встановлює, що річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
грошовій формі (у гривні), у розмірі 1 (%)
відсотка від нормативної грошової
оцінки та дорівнює розміру земельного
податку.

22 квітня 2009 року між ВАТ «Золотий
колос» та відповідачем був укладений
додатковий договір до вищезазначеного
договору оренди землі. Підставою для
укладення вищезазначеного договору є
Рішення міської ради від 13.02.08 № 31/28 та
від 06.08.08 № 39/35.

Пунктом 3.3.Рішення міської ради від
13.02.08 № 31/28 передбачено, що додаткова
угода до договору оренди землі (п.п. 3.1,
3.2 цього Рішення) повинна містити
виключно пункти, що стосуються
визначення річної орендної плати за
землю та категорії цільового
призначення земель, і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації у встановленому
чинним законодавством порядку. Також п.
5 Рішення міської ради від 13.02.08 № 31/28
Управлінню земельних ресурсів м.
Дніпропетровська у Дніпропетровській
області було зобов'язано забезпечити
підготовку та надання висновків про
віднесення земельних ділянок до
відповідних категорій земель на
підставі відповідних висновків
Головного архітектурно-планувального
управління Дніпропетровської міської
ради і Дніпропетровського обласного
центру з охорони історико-культурних
цінностей (у разі необхідності).

Згідно висновку № 09/972-2008 про
відповідність розміщення та
використання земельної ділянки
містобудівній документації, виданого
Головним архітектурно-планувальним
управлінням Дніпропетровської міської
ради 08.07.08 р., земельна ділянка, на якій
розташовано 1-2-поверхова будівля з
приміщенням мехпекарні та магазину по
АДРЕСА_1, знаходиться в зоні
загальноміського центру, на території,
передбаченої до реконструкції
житлово-громадської забудови, за
межами затверджених зон охорони
пам'яток архітектури (відповідно листа
Державної служби з питань національної
культурної спадщини від 14.01.08 № 22-29/13).

На підставі викладеного вище п. 3
Додаткового договору до договору
оренди землі були внесені зміни щодо
цільового призначення земельної
ділянки і визначено, як землі
історико-культурного призначення.

Відповідно до розрахунку розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності,
грошова оцінка яких проведена, станом
на 09.04.2009 р., розмір орендної плати
збільшився до 4,5 % нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

Будь-якого законодавчого
обґрунтування щодо віднесення
орендованої позивачем земельної
ділянки до основного цільового
призначення категорії земельних
ділянок «Землі історико-культурного
призначення» в порушення вимог ст. 19
Конституції України не містить, що
підтверджується відповіддю
Дніпропетровського обласного центру з
охорони історико-культурних цінностей
за № 911/2 від 22.04.2014 року щодо наявності
об'єктів культурної спадщини на
земельній ділянці по фактичному
розміщенню будівель та споруд площею -
0, 1299 га за адресою: АДРЕСА_1, який за
своїм змістом вказує на
безпідставність віднесення
орендованої земельної ділянки до
категорії земель історико-культурного
призначення, оскільки безпосередньо на
ділянці пам'яток культурної спадщини
не виявлено.

Відповідно до ст.276.3 Податкового
кодексу України податок за земельні
ділянки (в межах населених пунктів) на
територіях та об'єктах
історико-культурного призначення,
використання яких не пов'язано з
функціональним призначенням цих
територій та об'єктів, справляється у
розмірі, обчисленому відповідно до
статей 274 і 275 цього Кодексу із
застосуванням таких коефіцієнтів: 276.3.1.
міжнародного значення - 7,5; 276.3.2.
загальнодержавного значення - 3,75; 276.3.3.
місцевого значення - 1,5.

Однак, зазначена земельна ділянка не
підпадає під визначення ст.276.3
Податкового кодексу України.

Згідно з вимогами ст.21 Закону України
«Про оренду землі» орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Розмір орендної плати за земельні
ділянки встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, а також не може
перевищувати для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12
відсотків нормативної грошової оцінки
(ст.ст. 288.5-288.5.2 Податкового кодексу
України).

Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що рішення сесії
відповідача від 13.02.08 № 31/28 та від 06.08.08
№ 39/35, якими визначено категорію
цільового призначення земельної
ділянки, було прийнято відповідачем з
порушенням вимог чинного
законодавства України:ст.ст.20,53,54
Земельного Кодексу, ст.34 ЗУ «Про
охорону культурної спадщини», ст.47 ЗУ
«Про землеустрій», Постанови КМУ від
25.08.2004 року №1094 «Про затвердження
Порядку розроблення проектів
землеустрою з організації та
встановлення меж територій
природно-заповідного фонду, іншого
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення», ч.3 ст.26, п.37 ч.1 ст.26 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україна».

Таким чином суд дійшов висновку, що
вказана земельна ділянка не відносить
до категорії земель
історико-культурного призначення,
тобто відповідачем неправильно
визначено цільове використання
земельної ділянки.

Суд вважає за необхідне частково
скасувати рішення сесії від 13.02.08 № 31/28
та від 06.08.08 № 39/35, а саме п.3.3 рішення від
13.02.08 № 31/28 та п.5 рішення від 06.08.2008 року
№39/35, з яких вбачається, що цільове
призначення земельної ділянки по
АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:07:489:0001) необхідно віднести на
землі історико-культурного
призначення. Оскільки не скасування
вищезазначених пунктів вказаних
рішень призводить до збільшення
орендної плати за користування
земельною ділянкою, таким чином стане
істотним порушення прав позивача.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу
України віднесення земель до тієї чи
іншої категорії здійснюється на
підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень. встановлення і зміна
цільового призначення земельних
ділянок, що відносяться до комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення органів місцевого
самоврядування.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України (ч.2 ст.19
Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні).

Будь-які обґрунтування, плани, схеми,
висновки, за якими б відповідачем або
його структурними підрозділами
встановлювалось, що спірна земельна
ділянка законно та обґрунтовано
віднесена до даної категорії земель
історико-культурного призначення суду
не надано.

Відповідно до ст.53 ЗК України до земель
історико-культурного призначення
належать землі, на яких розташовані:

а) історико-культурні заповідники,
музеї-заповідники, меморіальні парки,
меморіальні (цивільні та військові)
кладовища, могили, історичні або
меморіальні садиби, будинки, споруди і
пам'ятні місця, пов'язані з історичними
подіями;

б) городища, кургани, давні поховання,
пам'ятні скульптури та мегаліти,
наскальні зображення, поля давніх битв,
залишки фортець, військових таборів,
поселень і стоянок, ділянки
історичного культурного шару
укріплень, виробництв, каналів, шляхів;

в) архітектурні ансамблі і комплекси,
історичні центри, квартали, площі,
залишки стародавнього планування і
забудови міст та інших населених
пунктів, споруди цивільної,
промислової, військової, культової
архітектури, народного зодчества,
садово-паркові комплекси, фонова
забудова.

Зазначений перелік на момент прийняття
рішень відповідача був вичерпним.

У висновку №09/972-2008 про відповідність
розміщення та використання земельної
ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:07:489:0001) містобудівній
документації від 08.07.2008 року виданого
ГоловАПУ Дніпропетровської міської
ради, зазначено, що земельна ділянка не
належить до категорії
історико-культурного призначення.

Відповідно до положень ЗУ «Про охорону
культурної спадщини» саме місцевим
органам охорони культурної спадщини, а
не ГоловАПУ, надані повноваження щодо
визначення меж територій пам'яток
місцевого значення та затвердження їх
зон охорони, встановлення режиму
використання пам'яток місцевого
значення, їхніх територій, зон охорони,
погодження проектів відведення та
надання земельних ділянок, у тому числі
тих, що призначаються для
сільськогосподарських потреб,
погодження зміни землевласника,
землекористувача в межах повноважень,
делегованих центральним органом
виконавчої влади у сфері охорони
культурної спадщини, тощо.

Отже, єдиним органом, який міг
встановлювати і погоджувати проект
відведення та надання земельної
ділянки історико-культурного
призначення, є саме Дніпропетровський
обласний центр з охорони
історико-культурних цінностей як
місцевий орган охорони культурної
спадщини.

Відповідно до ст.ст.1,4,8 ЗУ «Про державну
землевпорядну експертизу», державна
експертиза землевпорядної
документації - це діяльність, метою
якої є дослідження, перевірка, аналіз
та оцінка об'єктів експертизи на
предмет їх відповідності вимогам
законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам, а також
підготовка обґрунтованих висновків
для прийняття рішень щодо об'єктів
експертизи. Основними завданнями
державної експертизи є: організація
комплексної, науково обґрунтованої
оцінки об'єктів експертизи; перевірки
відповідності об'єктів державної
експертизи вимогам законодавства,
встановленим стандартам, нормам і
правилам. Державна експертиза
проводиться в обов'язковій, вибірковій
та добровільній формах. Обов'язковій
державній експертизі підлягають
проекти землеустрою щодо організації і
встановлення меж територій
природно-заповідного фонду та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення.

Як встановлено судом, зазначена
експертиза не проводилась, межі
території земель історико-культурного
призначення не встановлювались, проект
відведення таких земель не
розроблювався, а рішення було прийнято
виключно на підставі «рукописного
визначення категорії землі» органом,
якому самостійне право встановлення
категорії землі законодавством не
надано.

Таким чином, при прийнятті рішень від
13.02.08 № 31/28 та від 06.08.08 № 39/35
Дніпропетровською міською радою був
порушений встановлений законом
порядок віднесення земель до певної
категорії. За таких обставин зазначені
рішення не відповідають вимогам закону
і не мають застосовуватися
адміністративним судом при розгляді
даного спору.

З огляду на викладене та враховуючи, що
на момент прийняття рішень від 13.02.08 №
31/28 та від 06.08.08 № 39/35 відповідчем було
не вірно віднесено земельну ділянку за
основним цільовим призначенням до
категорії земель історико-культурного
призначення, тому у позивача відсутні
підстави для сплати орендної плати за
користування земельною ділянкою за
вказаним призначенням.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 159, 161-163 КАСУ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артеміда-4» -
задовольнити.

Визнати протиправними дії
Дніпропетровської міської ради щодо
внесення змін до Договору оренди землі
від 27.01.2005 року на підставі Рішення
міської ради від 13.02.08 № 31/28 та від 06.08.08
№ 39/35.

Зобов'язати Дніпропетровську
міську раду виключити п.3 Додаткового
договору до Договору оренди землі від
22.04.2009 року, яким внесені зміни до
пункту 5.2 Розділу 5 «Умови використання
земельної ділянки» Договору оренди
землі від 27.01.2005 року, змінивши цільове
призначення земельної ділянки на землі
історико-культурного призначення.

Зобов'язати Дніпропетровську
міську раду віднести земельну ділянку
площею 0,1299 га (кадастровий номер
:07:489:0001) по АДРЕСА_1 до категорії в
порядку, встановленому Земельним
кодексом України, а саме за кодом
цільового використання землі (УКЦВЗ)
1.10.5 (підприємства іншої промисловості).

Постанова може бути оскаржена
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання її
копії до Апеляційного
адміністративного суду через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська. Копія апеляційної
скарги повинна бути одночасно
направлена до Апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Т.Ю.Єлісєєва