Справа № 803/1092/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без
розгляду

09 липня 2014 року м. Луцьк
Справа № 803/1092/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання
Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача
Назарчука А.Г.,

представника відповідача
Поліщука С.М.,

третьої особи
ОСОБА_3,

представника третьої особи
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку клопотання
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3 та його
представника про залишення позовної
заяви без розгляду у справі за позовом
Виконавчого комітету Ковельської
міської ради до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Ковельської
міської ради (далі - позивач, виконком)
звернувся в суд з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області (далі - відповідач,
Інспекція ДАБК у Волинській області,
інспекція), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3 (далі -
третя особа, ОСОБА_3) про зобов'язання
відповідача скасувати реєстрацію
Декларації про готовність об'єкту до
експлуатації від 07 травня 2012 року №ВЛ
2 та виключити запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру отриманих
повідомлень про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
зареєстрованих декларацій про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, виданих дозволі на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації та виданих сертифікатів,
відмов у реєстрації таких декларації
та у видачі таких дозволів і
сертифікатів.

До початку розгляду справи по суті,
третьою особою та його представником
було подано письмове клопотання про
залишення позовної заяви без розгляду
від 02 липня 2014 року, яке мотивоване тим,
що про порушення своїх прав та законних
інтересів виконавчий комітет дізнався
ще 20 травня 2012 року, коли ОСОБА_3 до
виконкому була подана декларація про
готовність об'єкту до експлуатації.
Крім того, 19 липня 2012 року позивач
звертався до Ковельської міжрайонної
прокуратури з питання законності
реєстрації декларації і 22 серпня 2012
року прокуратура надала відповідь про
відсутність підстав для
прокурорського реагування. Аналогічне
звернення направлялося позивачем 13
лютого 2013 року до Прокуратури
Волинської області і відповідь на
нього надана 05 квітня 2013 року. З
наведених підстав ОСОБА_3 та його
представник вважають, що позивач
пропустив шестимісячний строк
звернення до суду та просять суд
залишити позовну заяву без розгляду
(а.с.42).

Представник позивача, Виконавчого
комітету Ковельської міської ради,
заперечив проти клопотання про
залишення позовної заяви без розгляду
та подав клопотання про поновлення
пропущеного строку, яке мотивоване тим,
що виконком пропустив строк звернення
до суду з поважних причин, оскільки
законодавством не було чітко
врегульовано питання про скасування
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, а також позивач вживав
заходів досудового врегулювання спору
(а.с.78).

В додаткових усних поясненнях
представник виконавчого комітету
конкретизував, що з метою скасування
декларації позивач звертався до
Ковельської міжрайонної прокуратури,
Мінрегіонбуду, а також до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області, тому
вважає дані дії досудовим
врегулюванням спору та триваючими
правовідносинами. Надати на вимогу
суду відповідь Інспекції ДАБК у
Волинській області на перший лист
виконавчого комітету від 13 лютого 2013
року №3.01/454 (а.с.8) не зміг та пояснив, що
вона відсутня як у загальному відділі,
так і в архіві відділу містобудування.
Однак не заперечував, що виконком
дійсно у лютому 2013 року звертався з
таким листом до інспекції та просив у
ньому скасувати реєстрацію декларації.
Також звертав увагу суду на той факт, що
виконком у спірних правовідносинах не
виступає як суб'єкт владних
повноважень, а представляє
територіальну громаду міста Ковеля як
власник комунальних земель. Просив суд
врахувати вищенаведені доводи,
поновити пропущений строк та відмовити
у задоволенні клопотання про залишення
позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача, суб'єкта
владних повноважень, підтримав
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду та пояснив, що на
лист виконавчого комітету від 13 лютого
2013 року №3.01/454 Інспекція ДАБК у
Волинській області надала відповідь
від 18 березня 2013 року №624/01-10 у якій
відмовила позивачу у скасуванні
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Вказана відповідь була
направлена на адресу міської ради того
ж дня, що підтверджується журналом
вихідної кореспонденції (а.с.79-81). З
наведених підстав просив суд залишити
позовну заяву без розгляду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи та його
представника, всебічно, повно та
неупереджено дослідивши письмові
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що клопотання третьої особи та його
представника слід задовольнити, а
позовну заяву необхідно залишити без
розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При цьому ні Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні», ні
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» на підставі
яких виникли спірні правовідносини, не
встановлено інших строків звернення до
суду.

Отже, строк звернення до суду у цій
справі становить шість місяців з
моменту, коли позивач дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права (законних інтересів) з боку
відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 07 травня
2012 року зареєстрував в Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації №ВЛ 2 (а.с.6-7).

Про факт реєстрації цієї декларації
виконавчий комітет дізнався у липні 2012
року, що слідує з листа позивача до
Ковельського міжрайонного прокурора
від 19 липня 2012 року №3.14/322 (а.с.82). Крім
того, факт обізнаності виконкому про
декларацію підтверджується листом
Ковельського міжрайонного прокурора
від 22 серпня 2012 року №4531 вих-12, листом
позивача до Прокурора Волинської
області від 13 лютого 2013 року №3.01/454 та
відповіддю прокурора області від 05
квітня 2013 року №87-1777 вих.13 (а.с.48-53).

Як слідує з матеріалів справи, листом
від 13 лютого 2013 року №3.01/454 позивач
звернувся до начальника Інспекції ДАБК
у Волинській області та просив
провести перевірку по факту подання
недостовірних даних у зареєстрованій
декларації та скасувати її реєстрацію
(а.с.8).

В подальшому, листом від 18 березня 2013
року №624/01-10 інспекція повідомила
виконком, що перевірку можливо
проводити лише протягом трьох місяців
з дня реєстрації декларації і наразі
відповідач не може здійснити її. Крім
того, об'єктом перевірки можуть були
лише будівлі, які ще не введені в
експлуатацію (а.с.81). Вказаний лист був
направлений на адресу позивача 18
березня 2013 року, що підтверджується
витягом з журналу реєстрації вихідної
кореспонденції (а.с.79-80).

З аналізу змісту вищенаведеної
відповіді можливо дійти висновку, що
виконавчому комітету було фактично
відмовлено у скасуванні реєстрації
декларації ОСОБА_3, а отже позивач
дізнався про порушення своїх прав та
законних інтересів ще у березні 2013
року.

Навіть, якщо виконком не отримав би
відповідь інспекції, то в такому
випадку, на думку суду, через місяць
після звернення позивач був вправі
оскаржувати бездіяльність відповідача
та вимагати скасування реєстрації у
судовому порядку.

При цьому, на думку суду, подальші
звернення позивача з тих самих підстав
та з аналогічними за змістом вимогами
до відповідача (а.с.9), не спростовують
того факту, що про порушення своїх прав,
яке полягало у відмові скасувати
реєстрацію декларації ОСОБА_3, виконком
дізнався ще з першої відповіді, яка
була надана у березні 2013 року.

Враховуючи те, що про порушення своїх
прав та законних інтересів Виконавчий
комітет Ковельської міської ради
дізнався у березні 2013 року, а до суду
звернувся 10 червня 2014 року (а.с.25), тому
позивач пропустив шестимісячний строк
звернення до суду, який передбачений
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Разом з тим, за правилами частини
першої статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

В письмовому клопотанні від 09 липня 2014
року (а.с.78) та усних пояснення наданих у
судовому засіданні представник
виконавчого комітету в якості поважних
причин пропуску строку звернення до
суду вказав, що законодавством не було
чітко врегульовано питання скасування
реєстрації декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, а також те, що
позивачем вживалися заходи досудового
врегулювання спору - звернення в
прокуратуру та інші контролюючі
органи. Крім того, зазначав, що
правовідносини стосовно декларації
ОСОБА_3 носять довготривалий характер.

Однак суд не приймає до уваги
вищенаведені доводи, оскільки з 05 січня
2013 року Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності» був
доповнений статтею 39-1, яка регулює
питання внесення змін до повідомлення
або декларації, скасування реєстрації
повідомлення або декларації.

Зокрема, у частині другій статті 39-1
цього Закону було визначено, що у разі
виявлення інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Таким чином, з січня 2013 року
законодавством був передбачений
чіткий порядок скасування реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації і отримавши у березні 2013
року відмову Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській області скасувати
декларацію ОСОБА_3, виконавчий комітет
був спроможний оскаржити таку відмову
в судовому порядку у строки, які
визначені частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Стосовно доводів представника
позивача про намагання досудового
вирішення спору суд зазначає, що жодною
нормою Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» не
передбачено можливості досудового
врегулювання спору стосовно
скасування реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації.

Щодо посилань представника виконкому
на триваючий характер правовідносин
між сторонами суд зазначає, що такі
твердження не тільки не обґрунтовують
поважність причин пропуску строку
звернення до суду, а навпаки,
спростовують їх, оскільки як
встановлено під час судового розгляду
та не заперечувалося сторонами, про
факт реєстрації декларації ОСОБА_3
виконавчий комітет знав ще у липні 2012
року, однак протягом двох років не
звертався з відповідним позовом до
суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що представником позивача не
було наведено суду поважних причин
пропуску строку звернення до суду, а
його клопотання про поновлення цього
строку є безпідставним та не береться
до уваги.

За правилами пункту 9 частини першої
статті 155 Кодексу адміністративного
судочинства України, позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

При цьому суд окремо наголошує, що
відповідно до частини другої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Оскільки позивач пропустив
встановлений частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України шестимісячний строк звернення
до суду, його представник у судовому
засіданні не навів суду поважних
причин пропуску цього строку і таких
причин суд не знаходить на підставі
наявних письмових матеріалів справи,
тому слід дійти висновку, що клопотання
третьої особи та його представника
підлягає задоволенню, а позовну заяву
необхідно залишити без розгляду.

Пунктом 4 частини першої статті 7 Закону
України "Про судовий збір" визначено,
що сплачена сума судового збору
повертається позивачу за ухвалою суду
в разі залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням). За
правилами частини другої статті 7 цього
Закону судовий збір повертається
повністю.

Як слідує з доданого до матеріалів
позовної заяви платіжного доручення
від 13 червня 2014 року №558 позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн
(а.с.2). Оскільки суд залишає позовну
заяву без розгляду, тому вказана сума
судового збору підлягає поверненню
виконкому у відповідності до вимог
статті 7 Закону України "Про судовий
збір".

Керуючись статтями 99-100, пунктом 9
частини першої статті 155, частинами
третьою, сьомою статті 160, статтею 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та
його представника про залишення
позовної заяви без розгляду -
задовольнити.

Позовну заяву Виконавчого комітету
Ковельської міської ради до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській області про
зобов'язання відповідача скасувати
реєстрацію Декларації про готовність
об'єкту до експлуатації від 07 травня 2012
року №ВЛ 2 та виключити запис про
її реєстрацію з єдиного реєстру
отриманих повідомлень про початок
виконання підготовчих і будівельних
робіт, зареєстрованих декларацій про
початок виконання підготовчих і
будівельних робіт, виданих дозволі на
виконання будівельних робіт,
зареєстрованих декларацій про
готовність об'єкта до експлуатації та
виданих сертифікатів, відмов у
реєстрації таких декларації та у
видачі таких дозволів і сертифікатів -
залишити без розгляду.

Повернути Виконавчому комітету
Ковельської міської ради (45000,
Волинська обл., місто Ковель, вул.
Незалежності, буд. 73, ідентифікаційний
код юридичної особи 04051313) з Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
73,08 грн (сімдесят три гривні вісім
копійок), який сплачений платіжним
дорученням №558 від 13 червня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Волинський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.І.Смокович

Повний текст ухвали виготовлений 14
липня 2014 року.