Справа № 819/2116/13-а
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Справа № 876/13135/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області
на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2013 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Служба
автомобільних доріг у Тернопільській
області, про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення та припису, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області,
яким просив скасувати припис
відповідача від 09.08.2013 року № 000242,
винесений державним інспектором
сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_2 та
постанову про накладення
адміністративного стягнення від 23.08.2013
року № 000385, прийняту державним
інспектором сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_2

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року позов задоволено повністю.

Постанова мотивована тим, що
обов'язковою умовою правопорушення є
наявність вини особи (умислу чи
необережності), що складає суб'єктивну
сторону правопорушення, а
протиправність поведінки (порушення
вимог земельного законодавства) є
об'єктивною стороною правопорушення. З
наданих суду доказів жодного умислу
щодо захоплення, самовільного зайняття
і неправомірного використання
земельної ділянки в діях позивача не
вбачається. Однак дані обставини не
були враховані відповідачем при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення, при
складанні актів перевірки дотримання
вимог земельного законодавства та
обстеження земельної ділянки та при
винесенні оскаржуваного припису, що
призвело також до безпідставного
винесення оскаржуваної постанови та
неправомірного притягнення позивача
до адміністративної відповідальності
за правопорушення, відповідальність за
яке встановлена ст. 53-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.
Крім того, при проведенні перевірки
державний інспектор обмежився лише
встановленням питання про наявність чи
відсутність у позивача документів, що
посвідчують право власності чи право
користування на земельну ділянку, та за
їх відсутності дійшов висновку про
самовільне захоплення позивачем
земельної ділянки. А інших питань, які
включені до Переліку питань та
уніфікованої форми акта перевірки для
здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю) за
дотриманням суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
інспектор протиправно не перевіряв.
Також суд зазначив, що під час розгляду
справи будь-які належні та допустимі
докази того, що позивач здійснював
безпосереднє використання спірної
земельної ділянки у своїй
господарській діяльності, відповідач і
третя особа не надали.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач, вважає, що суд
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Просить постанову
скасувати.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що оскільки перевірка
позивача, проведена 09.08.2013 року була
позаплановим заходом державного
нагляду, тому державний інспектор не
був зобов'язаний перевіряти питання,
перелік яких затверджений Переліком
питань та уніфікованої форми акта
перевірки для здійснення планових
заходів державного нагляду (контролю)
за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства. Як вбачається з
направлення на перевірку, предметом
позапланового заходу державного
нагляду була перевірка дотримання
вимог земельного законодавства ПП
ОСОБА_1 стосовно самовільного
захоплення ним земельної ділянки в
смузі відводу автомобільної дороги М-19
Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече на
території Дружбівської селищної ради
Теребовлянського району, тобто чітко
зазначено питання, яке потребувало
перевірки. Підставою для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності було порушення ним
вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу
України, а саме використання земельної
ділянки для будівництва роздільного
острівка з бордюрним профілем без
відповідних документів, а не висновок
відповідача про невиконання позивачем
вимог припису, як помилково зазначив
суд першої інстанції. Також державний
інспектор належним чином встановив на
місцевості межі земельної ділянки,
місце її розташування та відобразив в
акті перевірки дані відомості.
Відповідно до вимог законодавства
обов'язковою умовою фактичного
використання земельної ділянки є
наявність у особи, що її використовує,
правовстановлюючих документів на цю
земельну ділянку, а відсутність таких
документів свідчить про її самовільне
зайняття. Однак під час судового
розгляду справи позивач не надав
жодних доказів правомірності
використання ним спірної земельної
ділянки.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
відзиву та заперечення на неї,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 є власником кафе-магазину по
АДРЕСА_1, для обслуговування якої
використовує (орендує) земельну
ділянку площею 0,4 га.

Листом Прокуратури Тернопільської
області від 29.07.2013 року № 07/2-331 вих.-13
Державній інспекції сільського
господарства Тернопільської області
доручено провести перевірку з питань
дотримання земельного законодавства
при використанні земельної ділянки в
смузі відводу автомобільної дороги М19
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече км
346+700, на території Дружбівської
селищної ради Теребовлянського району
Тернопільської області, в зв'язку з тим,
що прокуратурою проводиться перевірка
з питань дотримання Земельного кодексу
України при використанні земель
транспорту Службою автомобільних
доріг в Тернопільській області, та
з'ясовано, що ФОП ОСОБА_1 самовільно
захопив земельну ділянку та розпочав
роботи по встановленню бордюру по краю
проїжджої частини автомобільної
дороги.

09.08.2013 року на підставі зазначеного
доручення та відповідно до наказу
Державної інспекції сільського
господарства Тернопільської області
від 31.07.2013 року № 1253 і виданого на його
підставі посвідчення (направлення) на
проведення перевірки від 31.07.2013 року №
1893, державний інспектор сільського
господарства в Тернопільській області
ОСОБА_2 провів позапланову перевірку
дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог земельного
законодавства щодо земельної ділянки
площею 0,0193 га в смузі відводу
автомобільної дороги М-19
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече на
території Дружбівської селищної ради
Теребовлянського району
Тернопільської області.

За результатами проведеної перевірки
державний інспектор склав акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, акт обстеження
земельної ділянки № 000109, в якому
зазначив, що ФОП ОСОБА_1 використовує
зазначену земельну ділянку для
будівництва роздільного острівця з
бордюрним профілем за відсутності
документів, визначених ст. ст. 125, 126
Земельного кодексу України - без
рішення селищної ради про передачу її у
власність, користування (оренду) та без
погодження із землекористувачем.
Вказаний острівець з бордюрним
профілем знаходиться на відстані 4,9 м
від осі дороги поряд із орендованою
позивачем земельною ділянкою. В акті
зазначено, що ФОП ОСОБА_1 від його
підписання відмовився.

Також за результатами перевірки
державний інспектор склав протокол про
адміністративне правопорушення від
09.08.2013 року № 000415, в якому вказав, що
зазначеними діями ФОП ОСОБА_1 скоїв
правопорушення, передбачене ст. 53-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (ККпАП) - самовільне
захоплення земельної ділянки.

На підставі зазначеного акта перевірки
державний інспектор сільського
господарства в Тернопільській області
ОСОБА_2 09.08.2013 року виніс припис № 000242
про усунення виявленого порушення
шляхом звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та приведення її у
попередній стан, встановивши термін на
повідомлення про виконання вказаного
припису до 09.09.2013 року.

12.08.2013 року інспектор здійснив
розрахунок розміру шкоди, нанесеної
земельним ресурсам протиправними
діями позивача, в розмірі 283,50 грн. та
оформив попередження про необхідність
сплати розрахованого відповідачем
розміру шкоди.

Також 23.08.2013 року за результатами
розгляду справи про адміністративне
правопорушення державний інспектор
сільського господарства в
Тернопільській області ОСОБА_2 прийняв
постанову № 000385 про накладення
адміністративного стягнення, якою ФОП
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 340,00 грн.

Колегія суддів вважає помилковим та
необґрунтованим висновок суду першої
інстанції про протиправність
зазначених вище припису та постанови
відповідача з таких підстав.

Відповідно до п. «б» ст. 211 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за
самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільне зайняття
земельної ділянки - це будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Як вбачається із змісту даної норми,
зайняття земельної ділянки вважається
самовільним лише у двох випадках - за
відсутності рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність чи надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки.

В зазначених вище документах інспектор
посилається на відсутність у ФОП
ОСОБА_1 документів, передбачених ст. ст.
125, 126 Земельного кодексу України, на
земельну ділянку, на якій він будував
роздільний острівець з бордюрним
профілем.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що сама по собі відсутність
в особи правовстановлюючих документів,
передбачених наведеними нормами, що
підтверджують її право власності чи
право користування земельною ділянкою,
не є достатньою підставою для
кваліфікації такого використання
земельної ділянки як самовільного її
зайняття, оскільки для цього необхідно
встановити наявність чи відсутність у
особи права на отримання ділянки у
власність чи користування, вжиття нею
заходів до оформлення права на
земельну ділянку.

Згідно з роз'ясненням Держкомзему
України від 11.11.2008 року № 14-17-4/12991 «Щодо
застосування терміну «самовільне
зайняття земельної ділянки» дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки без
правовстановлюючого документа,
зареєстрованого в установленому
порядку, але за наявності рішення
відповідного органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування про
передачу у власність або надання у
користування (оренду) земельної
ділянки чи наявність цивільно-правової
угоди про набуття права на земельну
ділянку, житловий будинок, будівлю або
споруду, які на ній розміщені, не можуть
бути кваліфіковані як «самовільне
зайняття земельної ділянки». Вчинення
таких дій є «використанням земельної
ділянки без правовстановлюючого
документа», відповідальність за що не
передбачена.

Однак, на думку колегії суддів,
наведена обставина не спростовує
висновку інспектора про самовільне
захоплення ФОП ОСОБА_1 земельної
ділянки в смузі відводу автомобільної
дороги М-19
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече на
території Дружбівської селищної ради
Теребовлянського району
Тернопільської області.

Проект влаштування кафе-магазину по
АДРЕСА_1, власником якого є ФОП ОСОБА_1,
був розроблений відповідно до
технічних умов від 03.07.2003 року № 13/1785 та
погоджений з ВДАІ УМВС України в
Тернопільській області, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією листа останнього від
19.05.2004 року № 13/1201.

Однією з вимог проекту на влаштування
кафе-магазину було визначено
відокремлення території кафе-магазину
від проїзної частини роздільним
острівцем з влаштуванням окремого
заїзду і виїзду та розробка схеми
розстановки дорожніх знаків,
огороджень та нанесення дорожньої
розмітки.

Згідно з умовами договору від 26.05.2005
року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та
Службою автомобільних доріг у
Тернопільській області, який є чинним і
на даний час, остання надала згоду на
тимчасове користування позивачем
земельною ділянкою площею 0,04 га в смузі
відводу автомобільної дороги
Доманове-Ковель-Чернівці-Мамалига км
346+700 ліворуч для влаштування
кафе-магазину строком на 5 років без
права подальшого викупу та вилучення з
землекористування.

Зазначеним договором позивача було
зобов'язано, зокрема, узгодити з
дорожньою службою, ВДАІ та відділом
землефондів архітектурну технічну
документацію у встановленому порядку
та отримати необхідні технічні умови
та утримувати виділену ділянку і
прилеглу територію в належному
санітарному стані і забезпечувати
дотримання екологічних норм і правил.

Також згідно з умовами договору ФОП
ОСОБА_1 зобов'язувався сплачувати
щомісячно Службі автомобільних доріг у
Тернопільській області кошти по
відшкодуванню додаткових витрат на
ремонт і утримання відповідної ділянки
дороги у вищезазначеній смузі відводу .

17.05.2013 року Служба автомобільних доріг
у Тернопільській області звернулась до
ФОП ОСОБА_1 з листом № 14-21/519, в якому
повідомила про те, що 17.05.2013 року в
результаті обстеження доріг виявлено,
що ним в порушення п. 20 Єдиних правил
охорони доріг та штучних споруд без
узгодження своїх дій та проектних
рішень, самоправно в смузі відводу
автомобільної дороги М19
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече км
346+700 в смт. Дружба Теребовлянського
району Тернопільської області, яка
розташована за межами орендованої
позивачем земельної ділянки, розпочато
роботи по встановленню бордюру
безпосередньо по краю проїжджої
частини автодороги, чим створено
реальну загрозу безпеці дорожнього
руху. Також Служба автомобільних доріг
у Тернопільській області вимагала від
позивача припинити всі роботи і в
триденний термін привести площадку в
попередній стан, зазначивши, що у разі
невиконання вимог матеріали по
понесених збитках та аварійної
ситуації будуть направлені до
прокуратури.

05.07.2013 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до
Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області з клопотанням
про надання дозволу на проведення
ремонту покриття площадки, яка
перебуває на балансі Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області.

Листом від 09.07.2013 року № 11-3/790 Служба
автомобільних доріг у Тернопільській
області, розглянувши пропозицію ФОП
ОСОБА_1, надала свою згоду на проведення
ремонту покриття площадки для стоянки
автотранспорту в смт Дружба,
повідомивши позивачу про необхідність
дотримання ним, як власником об'єкту
автосервісу, вимог Правил благоустрою
населених пунктів щодо утримання в
належному стані орендованої та
прилеглої до об'єкта території.

02.10.2013 року представники Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області, а також ДП «Тернопільський
облавтодор» як організації, з якою
позивач уклав договір на
експлуатаційне утримання земельної
ділянки, склали акт дефектів на
відновлення асфальтобетонної площадки
на 346+700 км автомобільної дороги
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече у
зв'язку з виконанням будівельних робіт
ФОП ОСОБА_1

На основі акту дефектів був складений
локальний кошторис та зведений
кошторис вартості відновлювальних
робіт з дорожнього покриття на суму
21602,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
автомобільні дороги» дорожнє покриття
- це укріплені верхні шари дороги, що
сприймають навантаження від
транспортних засобів.

Відповідно до ст. 9 цього Закону
складовими автомобільної дороги
загального користування є земляне
полотно, проїзна частина, дорожнє
покриття, споруди дорожнього відводу,
штучні споруди, інженерне та
архітектурне облаштування, в тому
числі майданчики для стоянки
транспортних засобів.

Відповідно до ст. 71 Земельного кодексу
України земельна ділянка, на якій
відповідачем встановлено роздільний
острівець, відноситься до земель
дорожнього господарства.

Відповідно до наказу Державної Служби
автомобільних доріг України від 08.07.2003
року № 314 «Про затвердження Порядку
видачі дозволів на розміщення,
будівництво, реконструкцію та
функціонування об'єктів сервісу та
спеціальних конструкцій на землях
дорожнього господарства вздовж
автомобільних доріг загального
користування», який втратив чинність
на підставі наказу Державної служби
автомобільних доріг України від 29.09.2005
року № 414, але був чинним на момент
розроблення ФОП ОСОБА_1 проекту
влаштування кафе-магазину по АДРЕСА_1,
землекористувачами земель дорожнього
господарства визнано Служби
автомобільних доріг в АР Крим, областях
та в м. Севастополі.

Відповідно до п. 1.3 цього Порядку вимоги
цього порядку поширювались на об'єкти,
розташовані повністю або частково на
землях дорожнього господарства вздовж
автомобільних доріг загального
користування.

Згідно з п. 1.7 цього Порядку при
проектуванні, будівництві та
експлуатації об'єктів сервісу,
спеціальних конструкцій мають бути
виконані заходи, передбачені цим
Порядком та технічними умовами,
зокрема щодо забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно з п. 2.1 Порядку Служби
автомобільних доріг в АР Крим, областях
та в м. Севастополі видають дозволи на
розміщення і будівництво об'єктів
сервісу, здійснюють погодження місця
встановлення спеціальної конструкції,
реєструють і скасовують їх.

Відповідно до п. 2.5 даного Порядку
порядок технічні умови на розміщення і
будівництво об'єкта сервісу, в тому
числі спеціальних конструкцій на
землях дорожнього господарства, вздовж
автомобільних доріг загального
користування видаються, зокрема, після
погодження Укравтодору, за наявності
технічних умов ДАІ МВС України.

Пунктом 4.1 Порядку передбачено, що при
визначенні можливості розміщення
об'єкта на конкретній ділянці
автомобільної дороги під час
обстеження необхідно встановити
можливість забезпечення
водовідведення та, при потребі
очищення стічних вод, забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 12 постанови Кабінету
Міністрів України від 30.03.1994 року № 198
«Про затвердження Єдиних правил
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів,
правил користування ними та охорони»
(яка була чинною на момент розроблення
позивачем технічної документації)
власники дорожніх об'єктів або
уповноважені ними
дорожньо-експлуатаційні організації
мають право видавати в установленому
порядку користувачам дорожніх об'єктів
ордер на право виконання робіт у межах
смуги відведення автомобільних доріг
або червоних ліній міських вулиць і
доріг загального користування, а також
припиняти ці роботи, якщо вони не
відповідають технічним умовам або
вимогам ордера; вимагати в межах своєї
компетенції від користувачів дорожніх
об'єктів дотримання цих Правил та інших
нормативних актів з питань дорожнього
руху.

Згідно з п. п. 8.20, 8.21 ДБН В.2.3-4-2000
«Автомобільні дороги. Споруди
транспорту» майданчики для відпочинку
вздовж проїзної частини
відокремлюються від дороги
спеціальною смугою завширшки не менше
2,7 м.

Виданими технічними умовами ДАІ ФОП
ОСОБА_1 від 03.07.2003 року було передбачено,
зокрема, що територію кафе-магазину
необхідно відокремити від проїзної
частини роздільним острівцем з
влаштуванням окремого заїзду та
виїзду, а на території кафе-магазину
необхідно передбачити майданчик для
стоянки автомобілів.

Технічними умовами було передбачене
відокремлення кафе-магазину від
проїзної частини, а саме влаштовування
роздільного острівця за межами
орендованої позивачем території смуги
відводу автомобільної дороги, тобто
зазначені технічні умови стосуються
території кафе-магазину, а не
орендованої позивачем земельної
ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про автомобільні дороги» виконання
інших робіт в смузі відведення
автомобільних доріг здійснюється
згідно з дозволом органів державного
управління автомобільними дорогами.

Таким органом згідно з ст. ст. 1, 10 цього
Закону є, зокрема, Служба автомобільних
доріг у Тернопільській області.

Посилання позивача на той факт, що
дозвіл на встановлення роздільного
острівця з бордюрним профілем був
наданий йому Службою автомобільних
доріг у Тернопільській області листом
від 09.07.2013 року № 11-3/790, колегія суддів
вважає безпідставним, оскільки, як
вбачається із змісту цього листа,
Служба автомобільних доріг у
Тернопільській області не
заперечувала проти проведення ремонту
покриття площадки для стоянки
автотранспорту, але не погоджувала
встановлення бордюру, оскільки це
суперечить вимогам ДБН В. 2.3-4-2000
«Автомобільні дороги. Споруди
транспорту», згідно з п. п. 8.20, 8.21 яких,
як зазначено вище, майданчики для
відпочинку вздовж проїзної частини
відокремлюються від дороги
спеціальною смугою завширшки не менше
2,7 м.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
наявні в матеріалах справи письмові
докази та пояснення осіб, які беруть
участь у справі, колегія суддів
встановила, що земельна ділянка, на
якій ФОП ОСОБА_1 здійснював роботи із
встановлення бордюру, знаходиться поза
межами орендованої ним земельної
ділянки площею 0,04 га.

Зокрема, дана обставина
підтверджується актом обстеження
земельної ділянки із складеною
планом-схемою земельної ділянки, на ній
чітко наведено схематичне зображення
частини самовільно зайнятої земельної
ділянки, а саме площадки, на якій
проводились роботи по встановленню
бордюрного профілю, зазначено її площу,
визначену інспектором під час
проведення перевірки на місці вчинення
правопорушення, з прив'язкою до
місцевості, зокрема, зазначено місце її
розташування відносно земельної
ділянки, якою користується ФОП ОСОБА_1
на правах оренди, та автомобільної
дороги М-19
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече.

Таким чином, щодо земельної ділянки, на
якій позивач здійснював зазначені
роботи, відсутні будь-які передбачені
законодавством документи, що
підтверджують правомірність
користування ним цією ділянкою, а саме
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність чи надання у
користування (оренду) або
цивільно-правовий договір щодо цієї
земельної ділянки.

Відповідно наведеним підтверджується
висновок державного інспектора про те,
що зазначена земельна ділянка була
самовільно зайнята позивачем, тобто
дії позивача містять склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 53-1 КУпАП, що було
належним чином та у встановленому
законодавством порядку зафіксоване у
зазначеному вище акті перевірки.

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП самовільне
зайняття земельної ділянки тягне за
собою накладення штрафу на громадян
від десяти до п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - від
двадцяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Також колегія суддів погоджується з
доводами відповідача про те, що
оскільки проведена 09.08.2013 року
перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань
дотримання суб'єктами господарювання
земельного законодавства була
позаплановим заходом державного
нагляду, тому державний інспектор не
був зобов'язаний перевіряти питання,
перелік яких затверджений Переліком
питань та уніфікованої форми акта
перевірки для здійснення планових
заходів державного нагляду (контролю)
за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерств аграрної політики України
від 12.07.2012 року № 424, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 30.07.2012
року за № 1289/21601.

При цьому, як вбачається з направлення
на перевірку, виданого державному
інспектору сільського господарства в
Тернопільській області від 31.07.2013 року
№ 1893, предметом позапланового заходу
державного нагляду була перевірка
дотримання вимог земельного
законодавства ПП ОСОБА_1 стосовно
самовільного захоплення ним земельної
ділянки в смузі відводу автомобільної
дороги М-19
Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече на
території Дружбівської селищної ради
Теребовлянського району, тобто чітко
зазначено питання, яке необхідно
перевірити.

Наведене підтверджується також
положенням п. 3.3 Розділу III Порядку
планування та здійснення контрольних
заходів з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 року № 132,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 14.03.2013 року за № 412/22944,
відповідно до якого під час проведення
позапланового заходу з'ясовуються лише
ті питання, необхідність перевірки
яких стала підставою для здійснення
цього заходу, з обов'язковим
зазначенням цих питань у направленні
на проведення перевірки.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувані
припис та постанова відповідача є
правомірними та обґрунтованими, а
висновок суду першої інстанції про їх
протиправність є помилковим.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова підлягає скасуванню,
оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи та оскаржувана
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
сільського господарства в
Тернопільській області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі № 819/2116/13-а за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної інспекції сільського
господарства в Тернопільській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Служба
автомобільних доріг у Тернопільській
області, про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення та припису - скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
М.А. Пліш

В.В. Святецький