Справа № 2а-6531/12/1470
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м. Київ К/800/33607/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті Одесі
Державної податкової служби на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 року
та постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 року
по справі № 2а-6531/12/1470 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
глиноземний завод» до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі Державної податкової
служби про визнання протиправним і
скасування повідомлення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
глиноземний завод» звернулось до суду
з адміністративним позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
Державної податкової служби про
визнання протиправним і скасування
повідомлення від 06 грудня 2012 року №51
про невідповідність платника податку
критеріям на автоматичне бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 28.05.2013 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 19 листопада 2012 року
позивачем подано до відповідача
податкову декларацію з ПДВ за жовтень
2012 року, а також розрахунок суми
бюджетного відшкодування та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, в яких визначено суму,
яка підлягає бюджетному відшкодуванню,
в розмірі 5072070,00 грн.

06 грудня 2012 року відповідачем прийнято
повідомлення № 51, в якому зазначено, що
позивач не має права на автоматичне
бюджетне відшкодування ПДВ, оскільки
не відповідає критеріям, визначеним пп.
200.19.7 п. 200.19 ст. 200 ПК України - у нього
наявний податковий борг в сумі 1540456,19
грн., який виник на підставі
податкового повідомлення-рішення від 19
листопада 2012 року № .

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню) та
строки проведення розрахунків
визначено ст.200 Податкового кодексу
України.

Відповідно до п.200.1 Податкового кодексу
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Згідно п.200.18 ст.200 ПК України платники
податку, які мають право на бюджетне
відшкодування відповідно до цієї
статті, подали відповідну заяву та
відповідають критеріям, визначеним
пунктом 200.19 цієї статті, мають право на
автоматичне бюджетне відшкодування
податку.

В свою чергу, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1
ст.14 Податкового Кодексу України сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання, є
податковим боргом платника податків.

Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України, з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу,
платник податків має право оскаржити в
суді податкове повідомлення-рішення
або інше рішення контролюючого органу
про нарахування грошового зобов'язання
у будь-який момент після отримання
такого рішення.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу, грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

В свою чергу, як вбачається з
матеріалів справи та встановлено
судами, податкове повідомлення-рішення
відповідача від 19 листопада 2012 року №
, на підставі якого податковим
органом в оскаржуваному повідомленні
№ 51 від 06 грудня 2012 року зроблено
висновок про наявність у позивача
податкового боргу в сумі 1540456,19 грн. -
оскаржено позивачем до Миколаївського
окружного адміністративного суду.

Таким чином, нараховане позивачу
грошове зобов'язання (податковий борг)
на час прийняття податковим органом
оскарженого повідомлення, не було
узгодженим.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі Державної податкової
служби відхилити.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2013 року
та постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 року
по справі № 2а-6531/12/1470 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.