Справа № 2а/2470/83/12
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 червня 2014 року м. Київ
В/800/2457/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого-судді
Білуги С.В.,

суддів
Амєліна С.Є.,

Весельської Т.Ф.,

Загороднього А.Ф.,

Лиски Т.О.

перевіривши виконання вимог
законодавства при подачі заяви ОСОБА_4
про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
22.04.2014 у справі за позовом ОСОБА_4 до
Чернівецького обласного центру
зайнятості про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії, -

встановила :

ОСОБА_4 звернулася 31.05.2014, відповідно до
поштового штемпелю на конверті, із
заявою про перегляд постанови Вищого
адміністративного суду України від
22.04.2014 у справі за позовом ОСОБА_4 до
Чернівецького обласного центру
зайнятості про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 04 червня 2014 року заяву про
перегляд судового рішення було
залишено без руху та надано строк для
усунення зазначених в ухвалі
недоліків. Недоліки, поданої ОСОБА_4
заяви про перегляд судового рішення
було виправлено заявником у
встановлений строк.

Відповідно до статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
(із змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 7 липня 2010 року №
2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів"),
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно зі статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05.06.2012,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 20.09.2012, позов задоволено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 22.04.2014, скасовано
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05.06.2012 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2012, та
ухвалено нове рішення, відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
Чернівецького обласного центру
зайнятості про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
відповідача виплатити грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до статті
37 Закону України «Про державну службу».

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд
касаційної інстанції посилався на те,
що оскільки необхідною умовою для
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів на
підставі частини 13 статті 37 Закону
України «Про державну службу» є
наявність права на вихід на пенсію
державного службовця на момент
звільнення з роботи, проте позивачка на
момент її звільнення на підставі
пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України
встановленого законодавством
пенсійного віку не досягла, а тому
ОСОБА_4 не мала права на отримання цієї
допомоги.

До заяви про перегляд судового рішення
суду касаційної інстанції, відповідач
додав ухвалу Вищого адміністративного
суду України від 04.05.2011 № К-21877/10, ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 07.02.2012 № К/9991/27207/11, ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
21.02.2012 № К-56730/09 в яких має місце
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 07.02.2012 № К/9991/27207/11, суд
касаційної інстанції залишив без
задоволення касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Хмільнику Вінницької області, а
судові рішення першої та апеляційної
інстанції якими задоволено вимоги
позивача, щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в м.Хмільнику
Вінницької області виплатити позивачу
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів - без змін.

Керуючись при перегляді судових рішень
частиною 13 статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року №
3723-XII, суд касаційної інстанції прийняв
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах, щодо
вирішення питання про наявність
правових підстав для отримання
позивачами грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів згідно
частини 13 статті 37 Закону України «Про
державну службу».

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

ухвалила :

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_4
до Чернівецького обласного центру
зайнятості про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії в порядку перегляду по цій справі
постанови Вищого адміністративного
суду України від 22.04.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.В. Білуга

Судді
С.Є. Амєлін

Т.Ф. Весельська

А.Ф. Загородній

Т.О. Лиска