Справа № 2а-303/10/0470
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Київ К/9991/16043/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е.

Приходько І.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25.01.2011

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.02.2012

у справі № 2а-303/10/0470

за позовом Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА»

до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з
підприємствами гірничо металургійного
комплексу у м. Кривому
Розі

за участю Прокуратури
Дніпропетровської області

про визнання
протиправними дії, визнання
протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ
СУХА БАЛКА» (далі по тексту - позивач,
ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА») звернулось до
суду з позовом до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з підприємствами гірничо
металургійного комплексу у м.Кривому
Розі (далі по тексту - відповідач, СДПІ
по роботі з підприємствами ГМК у
м.Кривому Розі) про визнання
протиправними дії відповідача щодо
визнання нікчемним договору про
надання маркетингових послуг №0112/2008
від 01.12.2008, укладеному між ВАТ «Суха
Балка» та ПП «Інко-Фрахт»; визнання
протиправними дії відповідача щодо
складання акту №109/08-06-235/00191329 від 07.07.2009
«Про результати планової виїзної
перевірки відкритого акціонерного
товариства «Суха Балка» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2008 по
31.03.2009, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 по
31.03.2009 в частині визнання договору про
надання маркетингових послуг №0112/2008
від 01.12.2008 нікчемним та зменшенню суми
бюджетного відшкодування в розмірі -
413630,83 грн.; визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 21.07.2009 №/0,
від 14.08.2009 №/1, від 08.10.2009 №/2,
від 30.12.2009 №/3, якими позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
за рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
413630,83 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25.01.2011, яка залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.02.2012, у
задоволені позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
планової виїзної перевірки ВАТ «Суха
Балка» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2007 по
30.09.2008, складено акт перевірки
№109/08-06-235/00191329 від 07.07.2009.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
21.07.2009, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 413630,83 грн.

За результатами адміністративного
оскарження зазначеного
повідомлення-рішення скарги позивача
залишені без задоволення та прийнято
податкові повідомлення-рішення від
14.08.2009 №/1, від 08.10.2009 №/2, від
30.12.2009 №/3, якими позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі
413630,83 грн.

Підставою для зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість слугував висновок
податкового органу про порушення
позивачем пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» в результаті безпідставного
віднесення до складу податкового
кредиту суми податку на додану
вартість за придбані послуги за
договором, укладеним на отримання
маркетингових послуг з ПП «Інко-Фрахт»,
які придбані не з метою їх подальшого
використання у оподаткованих
операціях в межах господарської
діяльності платника податку на
загальну суму 413630,83 грн. При цьому,
податковий орган виходив з того, що
факт отримання позивачем послуги з
маркетингового дослідження не
підтверджено належним чином
оформленими первинними документами.
Складений акт здачі-прийняття робіт не
містить у собі інформації щодо
фактичних обсягів виконаних робіт,
відсутня конкретизація змісту
господарської операції, кількість
виконавців отриманих послуг, дати та
кількість витраченого часу про
виконанні роботи. Крім того, на думку
податкового органу, позивачем
безпідставно віднесено до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість суми за господарськими
операціями ВАТ «Суха Балка» з ПП
«Інко-Фрахт», з огляду на їх
нікчемність, як таких, що не спричинили
реального настання правових
наслідків. Даний висновок податкового
органу ґрунтується на тому, що надання
послуг у сфері маркетингу, серед видів
діяльності ПП «Інко-Фрахт», відсутнє, а
також підприємство не має трудових та
виробничих ресурсів для здійснення
господарської діяльності. Зокрема,
проведення маркетингових послуг. З
огляду на встановлені обставини, ДПІ
зроблено висновок про те, що позивачем
перераховувались кошти, за договором,
без мети настання висновок про те, що
позивачем перераховувались кошти, за
договором, без мети настання правових
наслідків, з метою заниження об'єкта
оподаткування, несплати податків,
тобто сторонами укладено правочин,
який порушує публічний порядок.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних обставин, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 6.1
ст. 6 та ст. 81 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту (пп. 7.4.4 п. 7.4
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість»).

Виходячи із змісту п. 1.32 ст. 1 Закону
України «Про податок оподаткування
прибутку підприємств» неодмінною
характерною рисою господарської
діяльності в податкових
правовідносинах є її направленість на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній чи нематеріальній формах.

Таким чином, правильність формування
платником податків податкового
кредиту вимагає наявності зв'язку
витрат платника податків на придбання
товарів з його господарською
діяльністю, що полягає у намірі
платника податку отримати користь від
придбаних товарів. За відсутності ж
останнього відсутні підстави для
зменшення бази оподаткування податком
на додану вартість за рахунок
податкового кредиту.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 01.12.2008 між ВАТ «Суха
Балка» (замовник) та ПП «Інко-Фрахт»
(виконавець) укладено договір про
надання маркетингових послуг №0112/2008,
відповідно до якого останній
зобов'язується надати замовнику за
плату маркетингові послуги. Підставою
для оплати є підписаний сторонами акт
виконаних робіт від 11.09.2008.

Проте, предметом договору визначено у
чому саме полягають маркетингові
дослідження та з якою метою вони
замовлені позивачем. У п. 1.2 Договору
вказано, що мета, завдання, об'єми робіт,
строки та вартість визначаються в
Додатку №1. У свою чергу з Додатку №1 до
договору, також не можливо встановити,
який комплекс та обсяг робіт має
виконати Виконавець.

Отже, з вказаних документів не можливо
встановити, зміст та обсяг
господарських операцій, які мають бути
виконані в межах цього договору,
відсутня інформація щодо формування
ціни, в той час як загальний розмір
вартості робіт становить 2068154,17 грн.
(без ПДВ), при цьому роботи, враховуючи
їх вартість, виконано на протязі 22 днів.

Виконання зобов'язань за вказаним
договором підтверджується актами
здачі приймання-робіт, з якого
вбачається, що виконавцем були
проведені роботи по рахунку №7497,
загальна вартість робіт з
маркетингового дослідження 2068154,17 грн.,
податок на додану вартість 413630,83 грн.
Проте, в акті виконаних робіт не
зазначено обсягу наданих послуг в
натуральному виразі, не конкретизовано
зміст наданих послуг в натуральному та
вартісному виразі, акти не містять
інформації про фактично понесені
виконавцем витрати на здійснення цих
послуг.

Матеріалами справи також не
підтверджено факту економічної вигоди
від придбаних послуг, виявлення нових,
відмінних від існуючих, клієнтів
позивача та укладення з ними
договорів, що свідчить про
недоведеність фактичного виконання
послуг та їх використання у
господарській діяльності позивача.

Отже, за встановлених обставин,
висновок судів попередніх інстанцій
про правомірність визначення
позивачеві податкового зобов'язання є
правомірним.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА» відхилити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25.01.2011 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.02.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)І.В.
Приходько