Справа № 2а-1360/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Справа № 52543/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Косівському районі
Івано-Франківської області на
постанову Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 01
червня 2011 року у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Косівському
районі Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

12.03.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив, поновити строк звернення до
суду, визнати неправомірною
бездіяльність відповідача,
зобов»язати відповідача нараховувати
та виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
як дитині війни з 09 липня 2007 року по
день розгляду справи.

Ухвалою Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 15
березня 2011 року адміністративний позов
в частині з 09 липня 2007 року по 12 вересня
2010 року залишено без розгляду.

Постановою Косівського районного суду
Івано-Франківськоїобласті від 01 червня
2011 року заявлений позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
відповідача.Зобов'язано нарахувати та
виплатити позивачу підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", починаючи з 12 вересня 2010 року по
12 березня 2011 року із урахуванням ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову
постанову по справі про відмову в
позові.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що встановлений ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру
пенсій, призначених відповідно до
зазначеного Закону, і не може
використовуватися для обчислення
надбавок або підвищень інших пенсій;
приписами Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено проведення фінансування з
Державного бюджету України, а не з
коштів Пенсійного фонду України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивач належить до
категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітей війни, а тому має право
на встановлене ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
підвищення до пенсії.

Безспірно встановлено, що позивач є
дитиною війни та відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) мав право на отримання
підвищення виплачуваної йому пенсії за
віком.

Позивач перебуває на обліку у
відповідача.

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії, колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню, так як Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2010рік" та "Про Державний бюджет
України на 2011рік" дію ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей"
не зупинено. Відповідно до Закону
України "Про Державний бюджет України"
розміри державних соціальних гарантій,
що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом, та нормативно-правовими
актами Кабінету Міністрів України.
Таким чином, відповідач, повинен діяти
у відповідності з приписами діючої
норми ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Пунктом 7 частини першої Закону
України від 01 червня 2011 року № 3491 - VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» Прикінцеві положення Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Колегія суддів вважає, що відсутні
підстави обмежувати орган,
відповідальний за здійснення
нарахування і виплати пенсії позивача
певним часовим проміжком, якщо не
відбулося змін у законодавстві. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплати не є строковим, а тому
не може бути призначений на якийсь
строк.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачу в
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
за вказаний період, колегія суддів не
вбачає.

У зв'язку з тим, що функції з
призначення, нарахування та виплати
пенсії позивача здійснює Пенсійний
фонд України в особі Управління
Пенсійного фонду України в Косівському
районі Івано-Франківської області, а
також виходячи з вимог п.15 Положення
про Пенсійний фонду України, затв.
постановою КМ України № 1261 від 24.10.2007р.,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Доводи апелянта про неправильне
застосування судом вимог ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами лише цього
Закону, чинним законодавством інший
мінімальний розмір пенсії за віком не
визначений, тому слід застосовувати
цей розмір.

За наведених обставин колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Косівському районі
Івано-Франківської області щодо
нездійснення нарахування та виплати
позивачу підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", протиправними; зобов'язати
відповідача провести нарахування і
виплату позивачу підвищення до пенсії
в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни"за період з 12 вересня 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин, із
урахуванням вимог ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та проведених
виплат за вказаний період.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Косівському
районі Івано-Франківської області
задоволити частково. Постанову
Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 01
червня 2011 року у справі №2а-1360/11
скасувати та прийняти нову, якою позов
ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Косівському районі
Івано-Франківської області щодо
нездійснення нарахування та виплати на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" починаючи з 12 вересня 2010 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин, з
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Косівському районі
Івано-Франківської області провести
нарахування і виплату на користь
ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
починаючи з 12 вересня 2010 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин, з
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та проведених виплат за
вказаний період.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І.Мікула

А.Р.Курилець