Справа № 2а-363/10
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Справа № 17738/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації на
постанову Рівненського районного суду
Рівненської області від 21 жовтня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації про
визнання дій протиправними та
стягнення грошової допомоги по догляду
за дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2009 року позивач - ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління праці
та соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації, в якому просить визнати
протиправними та неправомірними дії
відповідача щодо не донарахування та
неповної виплати їй щомісячної
державної допомоги по догляду за
дитиною ОСОБА_2 до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами , зумовленими похованням» в
розмірі, що обчислюється з врахуванням
встановленого Законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до б років,
відповідно до ст. 62 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007рік» за
період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.; стягнути з
відповідача на її користь недоплачену
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст.43 Закону України
«Про загальнообовязкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
яка утворилася станом на 1 січня 2008року
в розмірі 2166,12 грн.

Постановою Рівненського районного
суду Рівненської області від 21 жовтня
2010 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
щодо виплати позивачу щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня по 23 грудня 2007 року в
меншому розмірі, ніж це було
встановлено ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (в
редакції, що діяла на час відповідних
правовідносин). Зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
період з 09 липня по 23 грудня 2007 року
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(в редакції, що діяла на час відповідних
правовідносин), в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого Законом
України «Про державний бюджет У країни
на 2007 рік» для дітей віком до 6 років,
враховуючи при цьому раніше виплачені
суми. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач мала право
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» на
отримання щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, що обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
оскільки Рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007
року визнані неконституційними окремі
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
які зменшували розмір оспорюваної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Таким
чином, позивач має право на виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період 09.07.2007 року по 23.12.2007 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її такою, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач оскаржив її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Рівненського
районного суду Рівненської області від
21 жовтня 2010 року та залишити позовну
заяву без розгляду або закрити
провадження у справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що за 2007 рік
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1
призначена та виплачена вірно. Крім
того, зазначає, що розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють відповідні
видатки за загальним фондом бюджету
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. При
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовуються лише в тій
частині, в якій вони не суперечать
положенням Конституції України,
Бюджетного кодексу України, Законам
України «Про державний бюджет України
на відповідний рік».

Разом з тим, апелянт вказує на те, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду із даним позовом.

Суд апеляційної інстанції, у
відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є
непрацюючою, отже незастрахованою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
являється матір'ю малолітньої дитини -
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим Білокриницькою
сільською радою Рівненського району
Рівненської області.

Суд апеляційної істанції відзначає, що
згідно з вимогами ст.ст. 13,14 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», особа, яка фактично здійснює
догляд за дитиною, має право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, яка
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення нею
вказаного віку.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається на кожну
дитину, незалежно від кількості
народжених (усиновлених, взятих під
опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими
надається допомога.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач за протягом липня-грудня 2007
року отримувала щомісячну грошову
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в таких
розмірах: липень - 101,16 грн., серпень -
103,41грн., вересень - 104,85 грн., жовтень -
104,85 грн., листопад - 107,73 грн., грудень -
110,88 грн.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнані
неконституційними положення п.14 ст.71
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», якими було зупинено
дію ч.1 ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Дане рішення
Конституційного України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у звязку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положення
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Згідно з вимогам ст.62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік», розмір прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років становить: з 1
січня 2007 року - 434 грн., з 1 квітня 2007 року
- 463 грн., з 1 жовтня 2007 року - 470 грн. Отже,
позивач мала право на виплату грошової
допомоги з врахуванням вимог ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» за період з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року (Рішення
Конституційного суду України від 09.07.2007
року №6-рп/2007).

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який обчислюється з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод та інтересів. Пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна зі сторін
(в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин).

Оскільки Рішення Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 було
опубліковане 12.07.2007 року, то позивач
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права на виплату
допомоги у липні 2007 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом лише 23.03.2009 року, а відповідач
наполягав на застосуванні строків
звернення до суду. В матеріалах справи
відсутні будь-які докази позивача, які
б свідчили про поважність причини
пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції зазначає що
позивачем без поважних причин
пропущено строк звернення до суду, а
тому не підлягають до задоволення
позовні вимоги щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року.

Отже, оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до ст. 202 КАС
України є підставою для скасування та
прийняття нової постанови.

Керуючись 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п. 4 ст. 202,
205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Рівненської районної державної
адміністрації задовольнити частково.

Постанову Рівненського районного суду
Рівненської області від 21 жовтня 2010
року у справі № 2а-363/10 скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації про
визнання дій протиправними та
стягнення грошової допомоги по догляду
за дитиною відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник