Справа № 815/5233/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5233/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 03
жовтня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області, за участю третьої
особи - товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод
залізобетонних виробів-3» про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.07.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області, за участю третьої
особи - ТОВ «Завод залізобетонних
виробів-3» про визнання протиправним та
скасування рішення № 1065716 від 22.03.2013
року про відмову у державній
реєстрації права власності на
машиномісце НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1
за ОСОБА_2; зобов'язання прийняти
рішення про реєстрацію за ОСОБА_2 право
власності на машино-місце за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 03.10.2013 року
у задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 14.10.2013 року ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилалась на те, що на час накладення
арешту на будь-яке майно ТОВ «Завод
залізобетонних виробів-3» згідно
постанови Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції від 19.03.2012
року ТОВ «Завод залізобетонних
виробів-3» не мало права власності на
машино-місце НОМЕР_1, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки відповідно
до умов договору про інвестування,
право власності на зазначений об'єкт
27.01.2012 року перейшло до ОСОБА_2

Позивачка вважає, що у Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції Одеської області були відсутні
підстави для відмови у державній
реєстрації права власності на
машиномісце НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Одеського окружного адміністративного
суду від 03.10.2013 року та постановлення
нової, якою задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 18.03.2013 року подала до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяження, для проведення
державної реєстрації права приватної
власності на машиномісце НОМЕР_1 за
адресою: АДРЕСА_1.

22.03.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області ОСОБА_3 було прийняте
рішення № 1065716 про відмову у державній
реєстрації права приватної власності
на машиномісце НОМЕР_1 за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (а.с. 9).

Підставою для відмови у державній
реєстрації права власності став той
факт, що відповідну заяву подано ОСОБА_2
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, а саме:
наявний арешт на все нерухоме майно ТОВ
«Завод залізобетонних виробів-3»,
№12318311 від 26.03.2012р., накладений Першим
Приморським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції (а.с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції посилався
на те, що відповідач, приймаючи рішення
про відмову у державній реєстрації
права приватної власності на
машиномісце НОМЕР_1 за адресою:
АДРЕСА_1, діяв правомірно та порушень
прав позивача не допустив.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2, зважаючи на
наступне:

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме
майно та їх обтяження підлягає
внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

П.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» встановлено, що
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону систему
органів державної реєстрації прав
становить Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

До повноважень органу державної
реєстрації прав згідно ст. 8 Закону
входить, зокрема, проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень або
відмова у їх реєстрації; забезпечення
ведення Державного реєстру прав.

Ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 15 зазначеного
Закону державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1)прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2)встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4)внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

При цьому, згідно п. 5 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у державній реєстрації прав
та їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2
посилалась на те, що за договором про
інвестування після складення і
підписання акта прийому-передачі
об'єкта інвестування - машиномісця
НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 вона набула
права власності на зазначене нерухоме
майно, яке підлягає обов'язковій
державній реєстрації. При чому, позивач
зазначає, що ТОВ «Завод ЗБВ-3» ніколи не
був власником нерухомого майна,
зокрема і машиномісця НОМЕР_1 за
адресою: АДРЕСА_1, а тому обтяження
нерухомого майна, належного на праві
власності ТОВ «Завод ЗБВ-3» не має
ніякого відношення до майна з приводу
реєстрації права власності якого
звернувся позивач до Державної
реєстраційної служби.

З матеріалів справи вбачається, що
10.08.2011 року між ТОВ «Завод
залізобетонних виробів-3»
(підприємство) та ОСОБА_4 (інвестор) було
укладено договір про інвестування
№84/АП згідно якого, підприємство
зобов'язується передати у власність
інвестора об'єкт інвестування, а
інвестор зобов'язується прийняти
об'єкт інвестування і сплатити за нього
підприємству інвестицію (а.с. 11-13).

27.01.2012 року між ТОВ «Завод
залізобетонних виробів-3»
(підприємство), ОСОБА_4 («первісний
інвестор») та ОСОБА_2 («новий інвестор»)
було укладено угоду про заміну сторони
в договорі інвестування №84/АП від
10.08.2011р. (а.с.15), згідно якої, за згодою
підприємства в договорі про
інвестування №84/АП від 10.08.2011р.
«первісний інвестор» був замінений на
«нового інвестора».

В свою чергу, згідно акту
прийому-передачі від 27.01.2012 року,
підприємство передало, а інвестор
прийняв машиномісце №17, загальною
площею 15,50 м2, що розташоване в
підземному паркінгу житлового будинку
групи «А» суспільно-житлового
комплексу «Середньофонтанський» за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с.16).

Після чого, ОСОБА_2 звернулась до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області із заявою про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно - машиномісце НОМЕР_1 за адресою:
АДРЕСА_1.

Як вже зазначалось вище, рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень № 1065716 від 22.03.12013 року було
прийнято державним реєстратором
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції Одеської
області у зв'язку з наявністю
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна.

Згідно витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, наявного в
матеріалах справи, вбачається, що 26.03.2012
року за № 12318311 до Реєстру було
внесено запис про накладення Першим
Приморським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції арешту на все
нерухоме майно ТОВ «Завод
залізобетонних виробів-3» (а.с. 97-100).

Таким чином, зважаючи на наявність в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна обтяження щодо нерухомого майна,
про державну реєстрацію прав власності
на яке звертається ОСОБА_2, колегія
суддів вважає, що суд вважає, що
Реєстраційна служба Одеського
міського управління юстиції Одеської
області, відмовляючи позивачці у
державній реєстрації права приватної
власності на машиномісце №17 за
адресою: АДРЕСА_1, діяв правомірно, у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а тому підстав для
визнання протиправним рішення № 1065716
від 22.03.2013 року та зобов'язання
відповідача прийняти рішення про
реєстрацію за ОСОБА_2 права власності
на машино-місце за адресою: АДРЕСА_1, в
даному випадку, не має.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає необґрунтованими
посилання позивача на те, що ТОВ «Завод
ЗБВ-3» ніколи не був власником
нерухомого майна - машиномісця НОМЕР_1
за адресою: АДРЕСА_1.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено, що згідно інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за адресою: Одеська
область, м. Одеса, вулиця
Середньофонтанська, 19 зареєстровано
комплекс будівель та споруд Заводу
ЗБВ-3 ТОВ «Завод залізобетонних
виробів-3», земельна ділянка за цією
адресою перебуває в оренді ТОВ «Завод
залізобетонних виробів-3», відповідно
до розпорядження Приморської районної
адміністрації №1173 від 28.12.2011р. за
зверненням ТОВ «Завод залізобетонних
виробів-3» об'єкту нерухомого майна:
суспільно-житловому комплексу
«Середньофонтанський» (житлова група
«А») - 24-х поверховому житловому будинку
з вбудовано-прибудованими суспільними
та торговими приміщеннями і підземним
паркінгом, який розташований в м. Одеса,
вулиця Середньофонтанська, 19
(будівельний номер), замовником
будівництва якого є ТОВ «Завод
залізобетонних виробів-3», присвоєно
поштову адресу: АДРЕСА_1.

В свою чергу, посилання ОСОБА_2 на те, що
на час виникнення обтяження щодо майна
ТОВ «Завод залізобетонних виробів-3»
право власності на машиномісце НОМЕР_1
за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до неї
відповідно до умов договору про
інвестування за актом прийому-передачі
також, на думку колегії суддів, є
необґрунтованими.

Згідно договору про інвестування від
10.08.2011 року в порядку передбаченому цим
договором Підприємство зобов'язується
передати у власність Інвестора об'єкт
інвестування, а Інвестор
зобов'язується прийняти об'єкт
інвестування і сплатити за нього
Підприємству Інвестицію.

Згідно п. 6.1 Договору про інвестування
після внесення Інвестором 100 %
інвестиції, у грудні 2011 року,
Підприємство зобов'язується передати
Інвестору об'єкт інвестування, а
Інвестор зобов'язується прийняти
об'єкт інвестування по акту
прийому-передачі.

В свою чергу, колегія суддів звертає
увагу, що згідно п. 2 вказаного договору,
визначено, що Новозбудове майно -
машиномісце НОМЕР_1 в підземному
паркінгу житлового будинку групи «А»
Об'єкта будівництва у вісях «1-2» та
«В-Г». Новозбудоване майно буде
використовуватись Інвестром для
паркування та зберігання
транспортного засобу. Право власності
Інвестора на Новозбудоване майно
виникає в порядку, визначеному
цивільним законодавством України.

Об'єкт інвестування - безумовне майнове
право на Новозбудове майно (після
введення Об'єкту будівництва в
експлуатацію), що після державної
реєстрації (за ініціативою Інвестора)
стає правом власності Інвестора на
Новозбудоване майно як на нерухомість.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

В даному випадку, право власності на
машиномісце НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1
підлягає державній реєстрації, а тому
доводи, викладені в апеляційній скарзі
є необґрунтованими.

Зважаючи на все вище зазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи,
правильно по суті вирішено справу, та
постановлено судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відповідно до ст.
200 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 03
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Танасогло Т.М.

Яковлєв О.В.