Справа № 754/4954/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва від 05 травня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, в якому
просив визнати дії відповідача
протиправними щодо відмови у
призначенні, нарахуванні та виплаті
ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових
умовах згідно Списку 2; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
призначити, нарахувати ОСОБА_2 пенсію
за віком на пільгових умовах за Списком
№ 2 , починаючи з 11.11. 2013 року, з
урахуванням періодів його роботи:
06.10.1980 року до 24.02.1981 року по професії
моторист в буровій бригаді, з 24.02.1981
року по 16.12.1981 року помічником
бурильника, з 18.07.1982 року по 23.09.1985 року
помічником бурильника
експлуатаційного та розвідувального
буріння свердловин на нафту та газ, з
25.09.1985 року по 13.07.1994 року помічником
бурильника експлуатаційного та
розвідувального буріння свердловин на
нафту та газ та виплатити недоотриману
пенсію.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 05 травня 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач звернувся до УПФУ в
Деснянському районі м. Києва з заявою
щодо призначення пенсії за віком на
пільгових умовах по Списку № 2, проте
відповідач відмовив з тих підстав, що
уточнююча довідка його пільгового
стажу, видана Російською Федерацією, не
відповідає вимогам законодавства
України, пільговий стаж позивача не
підтверджено.

Вважаючи такі дії відповідача
неправомірними, ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивачем надано
достатньо передбачених законодавством
документів, що підтверджують його
пільговий стаж і він відповідно ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» має право на отримання
пільгової пенсії, в той же час,
відповідач не довів жодними доказами
правомірність своїй дій та відсутність
підстав для неврахування пільгового
стажу роботи позивача та відмови
ОСОБА_2 у призначенні пільгової пенсії.

Відповідач з таким висновком не
погодився, в обґрунтування апеляційної
скарги зазначив, що інформація,
наведена в довідці від 10.10.2012 № 20/7249, яку
надано філією «Уренгой бурение» ВАТ
«Газпромбурение» має відмінності із
записами у трудовій книжці позивача,
крім того, підприємство невірно
зазначає в довідці законодавчий акт, на
підставі якого позивач має право на
пенсію на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції та доводам
апеляційної скарги, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2 виробництв,
робіт і професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затвердженого,
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01 грудня 2005 року за
№1451/1 1731, при визначені права на пенсію
за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно положень ст.62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1-2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем
роботи, служби, навчання, а також
архівними установами. У разі коли
документи про трудовий стаж не
збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Згідно з п.43 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за №
1566/11846, право особи на одержання пенсії
встановлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується трудовою книжкою
позивача, копія якої наявна в
матеріалах справи, ОСОБА_2 з 06.10.1980 року
по 16.12.1981 року працював у Чечено -
Інгушській нафтогазорозвідувальній
експедиції на посаді моториста та
помічника бурильника 3 розряду, з 18.07.1982
року по 23.09.1985 року позивач працював
Ново - Уренгойській
нефтогазорозвідувальній експедиції
об'єднання «Уренгойнафтагазгеологія»
Головтюменьгеології помічником
бурильника, з 25.09.1985 року по 13.07.1994 року
ОСОБА_2 пропрацював на посаді помічника
бурильника, майстром прокатно -
ремонтного цеху бурового обладнання.

Загальний пільговий стаж позивача
становить 13 років 2 місяці 3 дні.

Крім того, позивач, звертаючись до
відповідача з заявою про призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах за списком № 2, разом із трудовою
книжкою, для підтвердження обставин
щодо наявності підстав для призначення
зазначеної пенсії, було надано
уточнюючі довідки з місць роботи, на
яких працював позивач (а.с. 17 - 18, 19 - 21, 41 -
42, 43 - 48).

Разом з тим, відповідачем було
відмовлено у призначенні позивачу
пільгової пенсії, зважаючи на
наявність неточностей у довідках.

Так, зокрема, згідно з довідкою ВАТ
"Уренгойнефтегазгеология" від 02.11.2012р.
№ 1168 року, ОСОБА_2 з 06.10.1980 року по 24.02.1981
року працював мотористом в буровій
бригаді. Щодо відсутності відомостей
про характер виконуваних робіт за
професією моторист та помічник
бурильника, апеляційний суд враховує
те, що довідка видана підприємством,
яке знаходиться на території Росії, за
чинним законодавством якої, зразка або
ж вимоги вказувати "характер
виконуваних робіт" - немає.

Крім того, колегія суддів зважає на те,
що в довідці зазначено посаду та
професію, які визнано такими, що є з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, що свідчить про характер
таких робіт.

Так, зокрема, відповідно до Постанови
Ради Міністрів СРСР "Про затвердження
списків виробництв, цехів, професій та
посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і у
пільгових розмірах" від 22.08.1956 р. № 1173, а
саме: розділ XIII "Буріння, добування і
переробка нафти і газу, переробка
вугілля і сланцю" п. 1 "Буріння", пл. а)
"мотористи і старші мотористи
(механіки, дизелісти) на бурових і їх
помічники", що підтверджується і
записами в трудовій книжці ОСОБА_2 та
довідкою уточнюючих даних, яка надана
ВАТ "Уренгойнефтегазгеологія" від 2.11.2012
р. № 1168 стаж роботи на цих посадах є
пільговим, тобто має бути включений для
обчислення пільгового стажу.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що з 15.12.1985 р. ОСОБА_2 був переведений
помічником бурильника в
прокатно-ремонтний цех бурового
обладнання.

Стаж позивача, за період роботи в
прокатно-ремонтному цеху бурового
обладнання також зараховується до
пільгового стажу згідно з розділом XIII
"Буріння, добування і переробка нафти і
газу, переробка вугілля і сланцю" п. 1
"Буріння", пп. а) "Бурильники та їх
помічники" Постановою Ради Міністрів
СРСР "Про затвердження списків
виробництв, цехів, професій та посад,
робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і у
пільгових розмірах" від 22.08.1956 р. № 1173 та
розділом XXI "Буріння, добування і
переробка нафти і газу, переробка
вугілля і сланцю" ч. 1 "Бурінння", п. а)
"робітники" - 2130100а-11297 "Бурильники
експлуатаційного та розвідувального
буріння свердловин на нафту і газ"
Постанови Кабінету Міністрів СРСР "Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад та показників, що
дають право на пільгове пенсійне
забезпечення" від 26.01.1991 № 10.

Також, матеріалами справи
підтверджується, що з 16.06.1992 року по 13.07.
1994 р. позивач працював на посаді
майстра прокатно-ремонтного цеху
бурового обладнання. Відповідно
розділу XXI "Буріння, добування і
переробка нафти і газу, переробка
вугілля і сланцю" ч. 1 "Бурінння", п. б)
"керівники і спеціалісти" - 362
"Майстри по ремонту обладнання"
Постанови Кабінету Міністрів СРСР "Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад та показників, що
дають право на пільгове пенсійне
забезпечення" від 26.01.1991 № 10.

Враховуючи наведене, колегія суддів
критично оцінює доводи апелянта щодо
наявних розбіжностей між записами у
трудовій книжці та довідкою від 10.10.2012
№ 20/7249, яку надано філією «Уренгой
бурение» ВАТ «Газпромбурение»,
оскільки ці обставини не спростовують
того, що позивач має право на
призначення пільгової пенсії в силу
наведених вище норм.

Також апеляційним судом відхиляються
посилання апелянта на те, що у
зазначеній вище довідці підприємством
невірно зазначено законодавчий акт, на
підставі якого позивач має право на
пенсію на пільгових умовах, оскільки
посилання філією «Уренгой бурение» ВАТ
«Газпром бурение» тільки на Постанову
Кабінету Міністрів СРСР "Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад та показників, що
дають право на пільгове пенсійне
забезпечення" від 26.01.1991 № 10 не може
бути беззаперечною підставою для
позбавлення позивача права на пенсію
за віком на пільгових умовах, крім того,
це не перешкоджає відповідачу
обрахувати пільговий стаж позивача,
який, крім іншого, підтверджується
записами у трудовій книжці останнього.

Крім того, апеляційний суд враховує, що
позивач, отримуючи за місцем роботи
зазначені довідки та всі інші
документи, об'єктивно позбавлений
можливості впливати на зміст
викладеної у них інформації та порядок
її викладення, тобто, зазначення всіх
необхідних даних безпосередньо від
позивача не залежить.

Стосовно проведення атестації робочих
місць, колегія суддів зазначає
наступне.

відсутність даних щодо проведення
атестації на деяких із зазначених
місць роботи позивача, колегія оцінює
критично з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року №442 затверджений
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці

Пунктом 2 вказаної постанови
встановлено, що відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, проведення атестації або
своєчасність проведення атестації
робочих місць за умовами праці не
залежить від працівника і не може
обмежувати його право на отримання
пенсії.

Підсумовуючи викладене, зважаючи на
досліджені вище копії трудової книжки
позивача, уточнюючих довідок,
первинних та інших документів, колегія
суддів вважає, що позивачем надано всі
докази, які він міг зібрати і які
об'єктивно підтверджують наявність у
нього права на пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2 згідно
ст.. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», так як містять всю
необхідну інформацію щодо характеру
роботи позивача.

Не зарахування управлінням до
спеціального стажу вказаних періодів
роботи позивача у наведених
підприємствах і, як наслідок, відмова у
призначенні пільгової пенсії, фактично
мотивована тим, що уточнюючі довідки не
відповідають встановленій формі, тобто
відмова носить суто формальний
характер, при цьому управлінням не
враховано, що довідки про уточнення
пільгового стажу позивача надано із
місць роботи, які знаходяться на
території Російської Федерації і
оформлювалися відповідно до вимог
законодавства цієї держави.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог, виходячи з того, що
позивачем надано достатньо
передбачених законодавством
документів, що підтверджують його
пільговий стаж і він відповідно ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» має право на отримання
пільгової пенсії, в той же час,
відповідач не довів жодними доказами
правомірність своїй дій та відсутність
підстав для неврахування пільгового
стажу роботи позивача та відмови
ОСОБА_2 у призначенні пільгової пенсії.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 05 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - залишити без
задоволення, а постанову Деснянського
районного суду м. Києва - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.