Справа № 2а-561/07
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/22217/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Костенка М.І.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Колонщинської
сільської ради Макарівського району
Київської області (далі - Сільрада),
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, Закрите акціонерне
товариство «Комерційний банк
«ПриватБанк»,

про визнання недійсним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання недійсним рішення Сільради №
153 від 21.06.2005 року (далі - Рішення № 153) в
частині безоплатної передачі у
власність земельних ділянок для
будівництва і обслуговування
житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_5

На обґрунтування позову зазначив,
29.03.2006 року відповідно до договору
купівлі-продажу він придбав земельну
ділянку, площею 0,350 га, в АДРЕСА_1.
Отримати державний акт на право
власності на зазначену земельну
ділянку не зміг, оскільки на частину
зазначеної земельної ділянки вже були
надані ОСОБА_2 та ОСОБА_9 державні акти
на право власності.

Зазначені державні акти були видані на
підставі оскаржуваного рішення.

3 грудня 2007 року постановою
Макарівського районного суду
Київської області, позов задоволений.

Рішення № 153 визнане недійсним.

31 березня 2009 року ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
постанова Макарівського районного
суду Київської області від 3 грудня 2007
року скасована, провадження у
адміністративній справі закрите,
оскільки не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

17 лютого 2011 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України ухвала
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 березня
2009 року скасована, адміністративна
справа направлена до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

23 лютого 2012 року ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
постанова Макарівського районного
суду Київської області від 3 грудня 2007
року залишена без змін.

ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою
про скасування ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 лютого 2012 року та направлення
справи для продовження розгляду до
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 19.08.2003 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_10 був укладений
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_10
відповідно до державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку від 29.07.1997 року, виданого на
підставі рішення Сільради народних
депутатів від 5.04.1996 року.

Також, між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 був
укладений договір купівлі - продажу
земельної ділянки НОМЕР_2 яка належала
ОСОБА_11 відповідно до державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку від 20.06.1998 року,
виданого на підставі рішення Сільради
народних депутатів від 2.06.1995 року.

19 серпня 2003 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_12 був укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки
НОМЕР_3, яка належала ОСОБА_12 на
підставі державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку від 2.04.1996 року, виданого на
підставі рішення Сільради народних
депутатів від 2.06.1995 року.

8 грудня 2003 року ОСОБА_6 на підставі
зазначених договорів купівлі-продажу
отримав державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, площею 1,351 га, на АДРЕСА_1, а 29
березня 2006 року частину цієї земельної
ділянки, площею 0,35 га, продав ОСОБА_3

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що при виготовлені
технічної документації для отримання
державного акта на право власності на
зазначену частину земельної ділянки
ОСОБА_3 дізнався, що на цю земельну
ділянку видані державні акти ОСОБА_2 та
ОСОБА_5

21 червня 2005 року Сільрада прийняла
Рішення № 153 щодо безоплатної передачі
у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельних
ділянок для будівництва і
обслуговування житлового будинку.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 отримали державні
акти на право власності на земельні
ділянки на підставі зазначеного
рішення.

30 серпня 2005 року ОСОБА_5 відповідно до
договору купівлі продажу продав свою
земельну ділянку ОСОБА_9, а остання
17.04.2007 року продала її ОСОБА_7

Колегія суддів, погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про задоволення позову, з
таких підстав.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ст. 118 Земельного кодексу
України громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Громадяни - працівники державних та
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій, а
також пенсіонери з їх числа,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельних ділянок, які
перебувають у постійному користуванні
цих підприємств, установ та
організацій, звертаються з клопотанням
про приватизацію цих земель відповідно
до сільської, селищної, міської ради
або районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації.

Відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади в місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність
громадянам - працівникам державних та
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій, а
також пенсіонерам з їх числа
провадиться після затвердження
проекту приватизації земель у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідна місцева державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає заяву, а при
передачі земельної ділянки
фермерському господарству - також
висновки конкурсної комісії, і в разі
згоди на передачу земельної ділянки у
власність надає дозвіл на розробку
проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Відповідно до ст., ст. 125, 126 Земельного
кодексу України право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Право власності на земельну ділянку і
право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державними актами. Форми державних
актів затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Суди першої та апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначили, що Рішення № 153
суперечить положенням Земельного
кодексу України, оскільки це призвело
до повторної приватизації вже
приватизованих земельних ділянок.

Враховуючи, що передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання, земельна
ділянка, яка була раніше приватизована,
не може бути повторно приватизована.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Костенко М.І.