Справа № 2214/3441/2012
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2214/3441/2012
Головуючий у 1-й інстанції: Воробченко
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Славутському районі та м.Славута на
постанову Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 20 грудня
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Славутському районі та м.Славута про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2012 році ОСОБА_2 звернувся до
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Славутському районі, в якому просив
визнати незаконними дії управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута по
відмові в призначенні йому пенсії на
пільгових умовах; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Славутському районі та м. Славута
призначити йому пенсію зі зниженням
пенсійного віку відповідно до ч.2 ст. 56
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» .

Постановою Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 грудня 2012 року позов
задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Судом прийняті усі
відповідні міри для їх повідомлення.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 серпня 2011 року - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є ліквідатором аварії на
Чорнобильській АЕС і має статус
особи, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи третьої
категорії, що підтверджується
посвідченням Серії НОМЕР_1.

Позивач, досягнувши пенсійного віку,
звернувся із заявою до управління
Пенсійного фонду України у
Славутському районі та м. Славута про
призначення пенсії на пільгових
умовах, проте отримав відмову, з
посиланням на те, що позивачем не надав
довідку про заробітну плату в зоні
відчуження.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, під час проходження служби у ВЧ
№61753 приймав участь у ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи у
період з 16.02.1988 року по 04.05.1988 року , що
підтверджується наказом №47 та № 169.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та
задовольняючи позов виходив з того, що
позивач з 16.02.1988 року по 04.05.1988 року
перебував в зоні відчуження по
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС - в с. Корогод, а відтак має право на
призначення пенсії на пільгових умовах
відповідно до ч.2 ст.56 Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян , які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 15 Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначено, що підставами
для визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами.

Відповідно до статті 56 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" час роботи,
служби (в тому числі державної) з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у зоні відчуження
зараховується до стажу роботи, стажу
державної служби, вислуги років, яка
надає право на пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а
з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у
полуторному розмірі (у тому числі за
списком N 1). З 1 січня 1993 року та в
наступні роки пільги з обчислення
стажу роботи у зоні відчуження
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Право на пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4 за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком N 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Громадянам, віднесеним до категорій 1, 2,
3 і 4, надається статус ветерана праці за
умови наявності у них стажу роботи на 10
років більшого за встановлений пунктом
2 цієї статті (у жінок - 25 років, у
чоловіків - 30 років).

Позивачу пенсія призначена із
розрахунку загального повного стажу
роботи 25 років 9 місяців 10 днів.

Управлінням Пенсійного фонду у
Славутському районі та м. Славута
проведено перерахунок пенсії позивача
відповідно до Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування" за нормами Закону "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" на підставі
документів про вік, страховий стаж,
заробітну плату, про що позивача було
повідомлено листом від 16 липня 2012 року
№ 71/Б-14. Цим же листом управління
Пенсійного фонду у Славутському районі
та м. Славута надало роз'яснення
позивачу щодо розміру призначеної йому
пенсії та її складових, а відтак його
права не були порушені.

Крім того, відповідно до правової
позиції Вищого адміністративного суду
України, викладеної в довідці за
результатами вивчення та узагальнення
судової практики перегляду Вищим
адміністративним судом України в
касаційному порядку судових рішень у
справах про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи; про
пільгове оподаткування суб'єктів
господарювання, що діють на територіях,
які зазнали радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи єдиним документом, що
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право на
користування пільгами, встановленими
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у тому числі призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення "Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від
Чорнобильської катастрофи". Довідки
про період роботи (служби) у зоні
відчуження, про евакуацію, відселення,
самостійне переселення, про період
проживання та роботи на забруднених
територіях тощо є підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи.

Відмовляючи у призначенні позивачу
пенсії відповідно до ст. 56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", апелянтом
не наведено жодного
нормативно-правового акту, який
зобов'язував би при зверненні за
призначенням пенсії зі зниженням
пенсійного віку надавати первинні
документи, що підтверджують
перебування в зоні відчуження.

Вимагаючи надання зазначених
документів, відповідач фактично
створює умови для перевірки обставин,
які вже встановлені при вирішенні
питання щодо надання позивачу статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції про необхідність
задоволення адміністративного позову
ОСОБА_2.

Колегія суддів критично ставиться до
твердження відповідача щодо
відсутності відомостей про
нарахування заробітної плати позивачу,
що слугувало підставою для відмови
позивачу у призначенні пільгової
пенсії, оскільки останнім на момент
проведення перевірки не було враховано
терміну зберігання первинних
документів.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Славутському районі та м.Славута, -
залишити без задоволення, а постанову
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 20 грудня 2012
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.