Справа № 822/2230/14
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2230/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області до
Красилівської центральної районної
лікарні про зобов'язання виконати
п.п. 12, 13 та в частині п.10 Вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом до Красилівської
центральної районної лікарні, в якому,
враховуючи заяви про зменшення
позовних вимог від 01.07.2014 року та 04.07.2014
року, просить зобов'язати відповідача
виконати п.п. 12, 13 та в частині п.10 Вимоги
"Про усунення порушень виявлених
ревізією" від 07.03.2014 року №2-33-505.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що проведеною позивачем ревізією
зафіксовано порушення фінансової
дисципліни Красилівською центральною
районною лікарнею. Не зважаючи на
надіслані позивачу вимоги, порушення в
повному обсязі не усунуті.

Оскільки залишаються невиконаними п.
12,13 та в частині п.10 Вимоги, просить суд
зобов'язати відповідача їх виконати.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали з підстав,
викладених в позовній заяві, та просили
задовольнити його в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні пояснили наступне. Так, щодо
п.10 Вимоги позовні вимоги визнали,
відмітивши, що на його виконання
контрагент Красилівської ЦРЛ за
договорами будівельного підряду (ТОВ
"Броно") в рахунок повернення зайво
сплачених платежів виконав необхідні
ремонтно-будівельні роботи на 20866,13
грн., залишок неповернутих коштів
становить 2146,82 грн. Для повернення цих
коштів ТОВ "Броно" зобов'язалось
виконати відповідні роботи, однак на
даний час такі роботи не виконані в
зв'язку з відсутністю у останнього
необхідних коштів.

Щодо п.12,13 Вимоги погодились із
допущеними порушеннями, однак просять
в задоволенні позовних вимог в цій
частині відмовити, оскільки такі
порушення були вимушеними через
недофінансування медичної галузі та
необхідністю надання громадянам
гарантованої Конституцією України
медичної допомоги.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що працівниками
Державної фінансової інспекції в
Хмельницькій області проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Красилівської центральної
районної лікарні за період з 01.01.2010 року
по листопад 2013 року. За результатами
перевірки був складений акт від 21.02.2014
року №2-35/1, яким зафіксовано порушення
фінансової дисципліни.

На підставі вказаного акту, за
результатами проведеної ревізії,
відповідачу були виставлені Вимоги від
07.03.2014 року №2-33/505, п.12,13 та в частині п.10
яких позивач просить зобов'язати
виконати.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" № 2939-XII
(далі - Закон), головними завданнями
органу державного фінансового
контролю є, зокрема, здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, ефективним
використанням коштів і майна у
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки.

Відповідно до ч. 3ст. 2 Закону порядок
проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України

Відповідно до п. 2 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року за №550 (далі - Порядок),
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Згідно з п.3 Порядку акт ревізії -
документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати.

Згідно з п.46 Порядку, якщо вжитими в
період ревізії заходами не забезпечено
повне усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

Відповідно до п.49 Порядку у разі, коли
діями чи бездіяльністю працівників
об'єкта контролю державі або
підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, контролюючий орган
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 10 Закону
встановлено, що контрольно-ревізійним
управлінням в областях,
контрольно-ревізійним підрозділам у
районах, містах і районах у містах
надається право пред'являти керівникам
та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.

На виконання вимог п. 46 Порядку та п.7 ч.1
ст. 10 Закону Державною фінансовою
інспекцією в Хмельницькій області
07.03.2014 року було винесено обов'язкові до
виконання вимоги про усунення
порушень, виявлених ревізією.

Так, в п.10 Вимоги зазначено, що
проведеним контрольним обміром
виконаних робіт по реконструкції
покрівлі інфекційного відділення
стаціонару Красилівської ЦРЛ виявлено
завищення обсягів та вартості
виконаних робіт ТОВ "Броно" а загальну
суму 23012,95 грн., чим нанесено збитки
лікарні на відповідну суму.

Судом встановлено, що в рахунок
повернення зайво сплачених платежів
ТОВ "Броно" виконав необхідні
ремонтно-будівельні роботи на 20866,13 грн.
(що підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт за травень
2014 року), залишок неповернутих коштів
становить 2146,82 грн.

В зв'язку з цим позивач просить
виконати п.10 Вимоги в частині, а саме
зобов'язати Красилівську центральну
районну лікарню стягнути з контрагента
зайву оплату в сумі 2146,82 грн. шляхом
повернення коштів або надання послуг. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі, встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю
України.

В судовому засіданні представники
відповідача п.10 Вимог не оспорюють та
визнають його.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України,
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що даний пункт Вимог
відповідачем повністю не виконаний,
тому позовні вимоги в даній частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Пунктом 12 Вимоги відмічено, що ревізією
наявності фактів покриття видатків,
пов'язаних з наданням платних послуг за
рахунок коштів загального фонду
кошторису, встановлено, що в періоді з
01.01.2011 року по 01.12.2013 рік ЦРЛ вартість
комунальних послуг, спожитих і
відшкодованих орендарями,
перерахована із спеціального рахунку
надавачам комунальних послуг не в
повній мірі за рахунок надходжень
коштів орендарів за спожиті комунальні
послуги, а частково оплачена за рахунок
коштів загального фонду бюджету. Так,
ЦРЛ за рахунок загальних коштів
бюджету покрито витрати на сплату
комунальних послуг, спожитих та
відшкодованих орендарями, які
підлягають відшкодуванню за рахунок
спеціального фонду, на суму 114276,22 грн.

В зв'язку з цим зобов'язано провести
коригування взятих бюджетних
зобов'язань шляхом відновлення касових
видатків із власних надходжень на
загальний рахунок бюджету в сумі 114276,22
грн. та перерахувати дану суму до
місцевого бюджету.

В п.13 Вимоги зазначено, що ЦРЛ вартість
наданих послуг молочної кухні
(продуктів харчування), перерахована із
спеціального рахунку постачальникам
продуктів харчування не в повній мірі
за рахунок надходжень коштів від
реалізації молочною кухнею продуктів
харчування, а частково оплачена за
рахунок коштів загального фонду
бюджету. Так, ЦРЛ за рахунок коштів
загального бюджету покрито витрати на
сплачу продуктів харчування, спожитих
та відшкодованих іншими фізичними
особами, які підлягають відшкодуванню
за рахунок спеціального фонду, на суму
117984,63 грн.

В зв'язку з цим зобов'язано провести
коригування взятих бюджетних
зобов'язань шляхом відновлення касових
видатків із власних надходжень на
загальний рахунок бюджету в сумі 117984,63
грн. та перерахувати дану суму до
місцевого бюджету.

Суд враховує те, що згідно п. 30 ст.2
Бюджетного кодексу України
передбачено, що кошторис - основний
плановий фінансовий документ
бюджетної установи, яким на бюджетний
період встановлюються повноваження
щодо отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень.

Згідно з п.1 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 228 від 28 лютого 2002 року (далі - Порядок)
кошторис має такі складові частини:

- загальний фонд, який містить обсяг
надходжень із загального фонду бюджету
та розподіл видатків за повною
економічною класифікацією видатків
бюджету на виконання бюджетною
установою основних функцій або
розподіл надання кредитів з бюджету за
класифікацією кредитування бюджету;

- спеціальний фонд, який містить обсяг
надходжень із спеціального фонду
бюджету на конкретну мету та їх
розподіл за повною економічною
класифікацією видатків бюджету на
здійснення відповідних видатків
згідно із законодавством, а також на
реалізацію пріоритетних заходів,
пов'язаних з виконанням установою
основних функцій, або розподіл надання
кредитів з бюджету згідно із
законодавством за класифікацією
кредитування бюджету.

Відповідно до п.5 Порядку установи
мають право брати бюджетні
зобов'язання витрачати бюджетні кошти
на цілі та в межах, установлених
затвердженими кошторисами, планами
асигнувань загального фонду бюджету,
планами надання кредитів із загального
фонду бюджету, планами спеціального
фонду, а вищі навчальні заклади та
наукові установи, заклади охорони
здоров'я, що надають первинну медичну
допомогу, а також заклади охорони
здоров'я, що надають вторинну
(спеціалізовану) та екстрену медичну
допомогу у пілотних регіонах, також
установлених затвердженими планами
використання бюджетних коштів і
помісячними планами використання
бюджетних коштів.

Відповідно до ч.1,4 ст.23 Бюджетного
кодексу України будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету
здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
якщо інше не передбачено законом про
Державний бюджет України.

Витрати спеціального фонду бюджету
мають постійне бюджетне призначення,
яке дає право провадити їх виключно в
межах і за рахунок фактичних
надходжень спеціального фонду бюджету
(з дотриманням вимог частини другої
статті 57 цього Кодексу), якщо цим
Кодексом та/або законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет) не встановлено інше.

Згідно з п.23 Порядку видатки
спеціального фонду кошторису за
рахунок власних надходжень плануються
у такій послідовності: за
встановленими напрямами використання,
на погашення заборгованості установи з
бюджетних зобов'язань за спеціальним
та загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

При цьому розпорядник бюджетних коштів
здійснює коригування обсягів узятих
бюджетних зобов'язань за загальним
фондом кошторису для проведення
видатків з цих зобов'язань із
спеціального фонду кошторису
відповідно до бюджетного
законодавства.

Відповідно до п.49 Порядку видатки
бюджету та надання кредитів з бюджету
спеціального фонду бюджету
провадяться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень до
цього фонду на підставі кошторисів з
урахуванням внесених до них змін.

Видатки спеціального фонду кошторису
здійснюються у послідовності,
передбаченій пунктом 23 цього Порядку
для їх планування.

В судовому засіданні фактично
встановлено, що відповідачем було
використано частину коштів
спеціального фонду, які надійшли як
плата за послуги (комунальних та
молочної кухні) на проведення платежів,
пов'язаних з виконанням основних
функцій, які не були забезпечені
видатками загального фонду в
необхідному розмірі.

Акт ревізії не містить фактів
нецільового використання коштів
спеціального фонду. Проте згодом ЦРЛ
було оплачено за рахунок загальних
коштів бюджету витрати на сплату
послуг (комунальних, спожитих та
відшкодованих орендарями, та молочної
кухні), які підлягають відшкодуванню за
рахунок спеціального фонду.

Отже, відповідачем в порушення вимог
чинного законодавства України було
здійснено покриття витрат
спеціального фонду за рахунок
загального фонду бюджету, тому суд
вважає п.12,13 Вимоги правомірними.

Щодо доводів представників
відповідачів, які вказують на
неможливість реального виконання
п.п.12,13 Вимоги у зв'язку з важким
матеріальним становищем, відсутністю
належних бюджетних асигнувань та
коштів на рахунках, а у разі виконання
таких призведе до зупинення роботи
лікарні, суд зазначає наступне.
Наведені відповідачем обставини не
можуть бути підставою порушення вимог
законодавства або підставою для
звільнення від обов'язку виконання
законних вимог органу фінансової
інспекції. Однак слід зазначити, що
відповідач не позбавлений права згідно
ст. 263 КАС України звернутись до суду із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання судового
рішення.

З врахуванням наведеного суд вважає, що
позовні вимоги позивача обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Красилівську центральну
районну лікарню виконати п.п.12,13 Вимоги
"Про усунення порушень виявлених
ревізію" від 07.03.2014 року №2-33/505.

Зобов'язати Красилівську центральну
районну лікарню виконати в частині п.10
Вимоги "Про усунення порушень,
виявлених ревізію" від 06.02.2014 року
№22-06-03-14/726, а саме: стягнути з
контрагента зайву оплату в сумі 2146,82
грн. шляхом повернення коштів або
надання послуг. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат, шкоду у порядку та
розмірі, встановленому ст.ст.130-136
Кодексу законів про працю України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 09
липня 2014 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк"Згідно з
оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк