Справа № 826/3065/13-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
826/3065/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Васильченко І.П.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Кобаля М.І.,

Петрика І.Й.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 04 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Квадратура" до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В
И В:

ТОВ «Квадратура» звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.06.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.09.2013 року
в задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «Квадратура» до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі міста Києва про
скасування податкових
повідомлень-рішень відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 21.01.2014 року касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Квадратура»
задоволено частково. Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 20.06.2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.09.2013 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 квітня 2014 року адміністративний
позов задоволено повністю. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Подільському
районі міста Києва № від 09.11.2012
року та № від 09.11.2012 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та винести нове рішення, яким відмовити
в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
вислухавши пояснення представників
учасників процесу, колегія суддів
Київського апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін з наступних
підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивачем правомірно віднесено до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Ін-Буд-Київ»,
всі господарські операції позивача є
реальними, підтверджуються належним
чином складеними первинними
документами, в силу чого, у відповідача
відсутні підстави для висновку про
заниження позивачем грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість, а тому податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві № та № від
09.11.2012 року є протиправними та такими,
що підлягають скасуванню

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі міста Києва
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Квадратура» з
питань правильності обчислення та
повноти сплати до бюджету податку на
прибуток та податку на додану вартість
по фінансово-господарських
взаємовідносинам з TOB «Ін-Буд-Київ» () за період з 01.02.2010 року по
28.02.2011 року.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 19.10.2012
року №468/22-505/33745905, яким встановлено
порушення позивачем вимог п.1.32 ст.1, п.5.1,
п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.11.2.1 п.11.2
ст.11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», в результаті
чого занижено податок на прибуток на
загальну суму 574063,00грн.; п. 198.2, п. 198.3, п.
198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
занижено податок за додану вартість на
суму 459251,00грн.

На підставі зазначеного акта Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі міста Києва винесено податкові
повідомлення-рішення № та №
від 09.11.2012 року.

Не погоджуючись з зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач послідовно оскаржував їх до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
та Міністерства доходів і зборів
України в межах процедури
адміністративного оскарження. Однак
обидві скарги - первинна від 22.11.2012 року
вих. № 2012-11-22/1 та повторна - від 28.01.2013
року вих. № 2013-01-28/1 були залишені без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення № та №
від 09.11.2012 року - без змін.

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне.

Відповідно до пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», який був чинний на момент
вчинення спірних господарських
операцій, не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: - придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» визначено правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні.

Згідно зі статтею 3 названого Закону,
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 вказаного Закону
регламентовано, що підставою
бухгалтерського обліку господарський
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення таких
операцій. Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа,
дату і місце складання, назву
підприємства, від імені якого складено
документ, зміст та обсяг господарської
операції, одиницю її виміру, посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення, особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

У статті 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем (замовник) та ТОВ
«Ін-Буд-Київ» (виконавець) укладені
аналогічного змісту договори від
01.02.2011року №85-2-01/11, №86-2-01/11, №87-2-01/11
відповідно до яких замовник доручає, а
виконавець бере на себе зобов'язання
виконати будівельні роботи, що
визначені в додатку №1 (кошторис
будівельних робіт) на будівництві
житлового будинку за адресою: вул.
Васильківська, 31/17.

На підтвердження отриманих робіт
позивачем надані кошториси та акти
виконаних будівельних робіт,
відповідно до яких контрагентом
позивача були виконані наступні
роботи: прокладання металевих труб
водопостачання та опалення - 1549
погонних метрів; затягування силового
кабелю в труби - 2778 погонних метрів;
шпаклювання стін та стель - 881 м2;
ґрунтування стін та стель - 4762 м2;
фарбування дверей - 746 м2; фарбування
стін та стель - 8667 м2; перенесення
матеріалів вручну по поверхах - 18 т;
прокладання труб під затягування
силового кабелю - 2818 погонних метрів;
свердлення отворів під розподільчі
коробки та їх монтаж - 689 шт; монтаж та
демонтаж інвентарних риштувань - 80,61 м2 +
1318,56 м2; улаштування монолітних
конструкцій - 233 м3; свердлення отворів в
бетонних перекриттях - 78 шт + 366 шт;
монтаж вентиляційних коробів - 706 м2;
виготовлення вентиляційних коробів - 706
м2; улаштування перегородок з
піноблоків та цегли силікатної - 2906 м2;
монтаж кронштейнів - 800 шт; мурування
стін цеглою - 153 м3.

За виконані роботи TOB «Квадратура» було
перераховано на поточний рахунок TOB
«Ін-Буд-Київ» грошові кошти у розмірі 2
755 505,00 грн., в тому числі ПДВ 459 250,83 грн.,
про що свідчать платіжні доручення: №
370 від 22.03.2011 р., № 377 від 24.03.2011 р., № 418 від
30.03.2011 р., № 478 від 26.04.2011 р. (Том 1, Додаток
№1 арк. 83-86; Том 1, Додаток 2 арк. 170-173).

На виконання умов вищезгаданих
Договорів TOB «Ін-Буд-Київ» було
виписано на адресу TOB «Квадратура»
податкові накладні, а саме: № 232 від
28.02.2011 р. на загальну суму 964 964,00 в тому
числі ПДВ - 160 827,33 грн.; № 233 від 28.02.2011 р.
на загальну суму 945 620,00 в тому числі ПДВ
- 157 603,33 грн.; № 234 від 28.02.2011 р. на
загальну суму 844 921,00 в тому числі ПДВ - 140
820,17 грн. (Том 1, Додаток №1 арк. 83-86).

Факт виконання робіт субпідрядною
організацією (TOB «Ін-Буд-Київ»)
підтверджується тим, що роботи, які
виконувала дана організація, в
подальшому на виконання умов договорів
укладених між TOB «Квадратура» та ДП
«Житлоінбуд» і TOB «Форум - Інвест», було
їм передано, про що свідчать відповідні
акти виконаних робіт та наданих послуг,
а саме акти з ДП «Житлоінбуд»: № 2 від
28.02.2011 року (Том 1, Додаток №2 арк. 12-14),
акт № 2 від 28.02.2011 року (Том 1, Додаток №2
арк. 23-25), акт №1 від 28.02.2011 року (Том 1,
Додаток №2 арк. 32-

35), акт №1 від 28.02.2011 року (Том 1, Додаток
№2 арк. 45-48), акт №1 від 28.02.2011 року (Том 1,
Додаток №2 арк. 57-61), акт №2 від 28.02.2011
року (Том 1, Додаток №2 арк. 71-74), акт №1
від 28.02.2011 року (Том 1, Додаток №2 арк.
84-88), акт №1 від 28.02.2011 року (Том 1, Додаток
№2 арк. 99-102), акт №1 від 31.03.2011 року (Том 1,
Додаток №2 арк. 113-117), акт №2 від 31.03.2011
року (Том 1, Додаток №2 арк. 122-125), та акти
з TOB «Форум - Інвест» № 15 від 28.02.2011 року
(Том 1, Додаток №2 арк. 138-144), № 16 від
28.02.2011 року (Том 1, Додаток №2 арк. 145-152), №
17 від 28.02.2011 року (Том 1, Додаток №2 арк.
153-157), №18 від 28.02.2011 року (Том 1, Додаток
№2 арк. 158-163), № 21 від 31.03.2011 року (Том 1,
Додаток №2 арк. 164-169).

Крім того, реальність укладених
договорів між TOB «Квадратура» та TOB
«Ін-Буд-Київ», крім наведеного вище,
також підтверджується наступними
доказами, а саме:

- фотографіями об'єкта будівництва
за адресою: м. Київ, вул. Васильківська,
31/17 (Том 1, Додаток №1 арк. 100-108);

- показаннями працівників TOB
«Квадратура» ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
які були допитані в судовому засіданні
в якості свідків та їх письмовими
заявами (підписи яких завірено
нотаріально), в яких зазначено, що
будівельні роботи на об'єкті
будівництва, розташованому за адресою:
м. Київ, вул. Васильківська, 31/17,
виконувались працівниками
субпідрядних організацій (TOB
«Ін-Буд-Київ») (Том 1, Додаток №1 арк.
138-140). Також до суду апеляційної
інстанції було надано документи, які
підтверджують, що дані особи працювали
в ТОВ «Квадратура».

- Листом TOB «Форум - Інвест» на
інформаційний запит ДШ у Подільському
районі ч. Києва ДПС №2039/10-26-56-1005, з якого
вбачається що TOB «Квадратура» при
виконанні своїх договірних зобов'язань
для виконання частини робіт залучала
субпідрядні організації (Том 1, Додаток
№1 арк. 253-276).

Факт виконання будівельних робіт на
об'єкті будівництва за адресою: м. Київ,
вул. Васильківська, 31/17, працівниками TOB
«Ін-Буд-Київ, підтверджується також
висновком експертного
будівельно-технічного дослідження №
04-04/261-12 від 24.04.2012р., згідно якого
випливає, що той об'єм робіт, виконання
яких взяло на себе TOB «Квадратура» не
можливо було виконати силами лише TOB
«Квадратура». Так, потреба в робітниках
робочих спеціальностей в лютому 2011
року (період в якому було залучено
субпідрядника TOB «Ін-Буд-Київ») на
будівництві житлового будинку по вул.
Васильківській, 31/17 у м. Києві становила
- 162 робітника (Том 1, Додаток №2 арк.
174-212).

Крім того, судом апеляційної інстанції
взято до уваги, що Міністерством
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України TOB «Ін-Буд-Київ» видано
ліцензію на здійснення діяльності у
будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, що свідчить про
наявність у TOB «Ін-Буд-Київ»
спеціальної правосуб'єктності, що
необхідна для здійснення певного виду
господарської діяльності - а саме
виконання будівельних робіт (Том 2, арк.
3-40).

Також, листом від 21.03.2014 року №
773/ДПІ/26-59-09-02, СУ ФР ДПІ у
Шевченківскьому районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України міста Києва, повідомило,
що за періоди з 2013 року по даний час
відсутні кримінальні провадження
стосовно діяльності службових осіб ТОВ
«Ін-Буд-Київ» (). (Том 2,
арк. 147).

Не знайшли свого підтвердження в суді
апеляційної інстанції і посилання
апелянта на те, що позивачем не надано
доказів здійснення технічного нагляду,
оскільки статтею 11ь Закону України
«Про архітектурну діяльність»
передбачено, що технічний нагляд
забезпечується замовником та
здійснюється особами, які мають
відповідний кваліфікаційний
сертифікат. З матеріалі справи
вбачається, що ТОВ «Квадратура»
виконувало роботи на об'єкті
будівництва за адресою: м. Київ вул.
Васильківська31/17 на замовлення ДП
«Житлоінбуд» і ТОВ «Форум-Інвест», а
тому саме ці організації забезпечують
здійснення технічного нагляду на
даному об'єкті.

Враховуючи вищевикладене, вірним є
висновок суду першої інстанції, що
позивачем правомірно віднесено до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ «Ін-Буд-Київ»,
всі господарські операції позивача є
реальними, підтверджуються належним
чином складеними первинними
документами.

З матеріалів справи судом апеляційної
інстанції встановлено, що органом ДПІ,
як суб'єктом владних повноважень, не
надано суду жодного належного доказу
щодо визнання недійсними договорів,
укладених між позивачем та
контрагентом, а відтак, укладення таких
та фактичне їх виконання контрагентом
для позивача і як наслідок -
правомірність формування позивачем
податкового кредиту та зобов'язань
щодо податку на прибуток за
перевіряємий період - не спростовано.

Крім того, можливе порушення
контрагентами позивача вимог
законодавства про порядок здійснення
господарської діяльності не може бути
підставою для висновку щодо
безтоварності відповідних
господарських операцій, а неможливість
підтвердження сплати податку на додану
вартість продавцем та/або іншими
контрагентами в ланцюгу
постачальників, а також виявлення
податковим органом ознак фіктивності
постачальників в розрізі контрагентів
в разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування покупцем податкового
кредиту та зобов'язань щодо податку на
прибуток.

Апелянтом не було надано вагомих
доказів на підтвердження вимог
апеляційної скарги, а висновки суду
першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, який
відповідачем в даному випадку не
виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, та з врахуванням
доводів та мотивів викладених в Ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 21.01.2014 року по даній справі,
відповідно до положень ч.5 ст.227 КАС
України, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції постановлена з
дотриманням норм процесуального та
матеріального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, у
зв'язку з чим, підстав для скасування
постанови суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 10.07.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
М.І. Кобаль

І.Й.Петрик

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.