Справа № 490/10498/13-а
Суддя: Тішко Д. А.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2013 року
м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А. при секретарі
Шугай Г.В. за участю представника
Миколаївської митниці - Ходак Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Миколаївської митниці про скасування
постанови,

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Миколаївської митниці про скасування
постанови від 05 вересня 2013 року по
справі №129/50/400/13 про накладення на
нього штрафу у розмірі 8500 грн, просив
постанову скасувати та провадження по
адміністративній справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказав, що його раніше вже було
притягнуто до відповідальності за
вказане правопорушення згідно
постанови Миколаївської митниці від
10.04.2013 року, що виключає можливість його
повторного притягнення до
відповідальності за вказане
адміністративне правопорушення. Разом
з тим, вважав, що вказана постанова була
винесена з порушенням строків,
передбачених Митним кодексом України,
без урахувань його пояснень та
всупереч вимогам ст. 470 Митного кодексу
України, оскільки автомобіль було
ввезено на територію України для
комерційного призначення. За такого,
просив суд його позовні вимоги
задовольнити, а постанову №129/50/400/13 від
05.09.2013 року - скасувати.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату та час розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому
засіданні вимоги позову не визнав,
надав свої заперечення проти позову,
просив суд у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши доводи позову,
дослідивши письмові докази, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

13.08.2013 рокув м. Миколаєві працівниками
ДАІ УМВС України в Миколаївській
області був зупинений автомобіль марки
Nissan Almera 1999 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, після чого був
доставлений до Миколаївської митниці
для перевірки.

При цьому під час перевірки
встановлено, що згідно з даними Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби України та інформацією,
отриманої від Чернігівської митниці,
товар-автомобіль марки Nissan Almera 1999 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_1, 10.01.2013 року
ввезений в Україну громадянином ОСОБА_2
без сплати податків через митний пост
"Нові Яриловичі" Чернігівської митниці
у митному режимі "Транзит" шляхом
вибору смуги руху "Зелений коридор".

При проходженні митного контролю
ОСОБА_2 було надане свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу D514052,
відповідно до якого даний автомобіль
зареєстрований у Республіці Литва та
належить фірмі "LIBERLIGHT". При цьому інші
документи, які б підтверджували право
використання вищевказаного автомобіля
або будь які документи які б
підтверджували комерційне
використання вищевказаного
транспортного засобу позивачем не
надавалися.

Судом встановлено, що раніше, 10.04.2013
року постановою Миколаївської митниці
по справі №040/50400/13 ОСОБА_2 вже було
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі п'ятисот неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що в
гривневому еквіваленті становить 8500
грн. за порушення митних правил.

Не погодившись із вказаною постановою
ОСОБА_2 звернувся з даним
адміністративним позовом до суду.

Так, постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 30.07.2013 року було
встановлено, що позивач перевищив
строк транзитного перевезення, що
встановлений вищевказаною статтею,
транспортного засобу, який перебув під
митним контролем та не вивіз
автомобіль марки Nissan Almera 1999 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_1 за межі митної
території України в передбачений
законом десятиденний строк, чим
порушив ч.3 ст.470 Митного кодексу
України, якою передбачено, що
перевищення встановленого статтею 95
цього Кодексу строку доставки товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, митних або інших
документів на ці товари більше ніж на
десять діб, а так само втрата цих
товарів, транспортних засобів,
документів чи видача їх без дозволу
митного органу тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Таким чином, у задоволені
позовних вимог ОСОБА_2 постановою суду
від 30.07.2013 року було відмовлено.
Зазначена постанова набрала законної
сили та оскарженню не підлягає.

Разом з тим, суд критично оцінює
посилання позивача на незаконність
його повторного притягнення до
відповідальності за вчинення одного й
того ж правопорушення, оскільки ОСОБА_2
не виконав вимоги винесеної 30.07.2013 року
постанови та продовжував
користуватись вищевказаним
транспортним засобом.

Крім того, приймаючи до уваги
заперечення, надані у судовому
засіданні представником відповідача,
слід зазначити, що Митний кодекс та
Кодекс України про адміністративні
правопорушення не містить терміну
«триваюче правопорушення», що є
правопорушенням, яке розпочалося з
будь-якої протиправної дії чи
бездіяльності, здійснюється потім
безперервно шляхом невиконання
обов'язків (лист Міністерства юстиції
України від 07.12.2007 року №22-14-493).
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку, що протокол №129/50400/13
був складений на підставі порушення
ОСОБА_2 митних правил та невиконання
постанови Центрального районного суду
м. Миколаєва від 30.07.2013 року, та за своїм
складом є самостійним
адміністративним правопорушенням, за
яке має бути застосовано
адміністративне стягнення.

Таким чином, суд відхиляє посилання
позивача про неможливість виконання
зазначеної постанови через
відсутність в нього рішення суду, крім
того, суд вважає, що у позивача було
достатньо часу для отримання
вищевказаної копії рішення суду
починаючи з липня 2013 року.

Щодо посилань позивача стосовно
ввезення автомобілю Nissan Almera 1999 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_1 на територію
України в режимі тимчасового ввозу, суд
вбачає наступне.

Відповідно до положень Митного кодексу
України та положень Конвенції про
тимчасове ввезення (Стамбул, 1991) (далі -
Конвенція), ОСОБА_2, міг без
оподаткування ввезти на територію
України автомобіль Nissan Almera 1999 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_1, який належить
іноземній юридичній особі - литовської
фірми «LIBERLIGHT», тільки з метою транзиту.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного
кодексу України, громадянам
дозволяється з метою транзиту, без
внесення грошевої застави в розмірі
митних платежів, що підлягають сплаті
при ввезені таких транспортних засобів
особистого користування на митну
територію України з метою вільного
обігу, ввозити транспортні засобі
особистого користування, які постійно
зареєстровані у відповідних
реєстраційних органах іноземних
держав.

Згідно зі статтею 1 Додатка С Конвенції,
приватне використання означає
перевезення особою виключно для
особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного використання.
Також статтею 1 Конвенції та пунктом 35
статті 4 Митного кодексу України
встановлено, що поняття «особа»
означає юридичну та фізичну особу. У
зв'язку з цим, особисте користування
(приватне використання) не обмежується
виключно інтересами фізичної особи, а
може здійснюватись і в інтересах
юридичних осіб.

Разом з тим, ствердження позивача, що
він ввіз вказаний транспортний засіб у
митному режимі «тимчасового ввезення»,
згідно з положеннями Конвенції про
тимчасове ввезення (Стамбул 1991 рік),
суперечить як зазначеній Конвенції так
і Митному кодексу України.

Так, відповідно до статті 1 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення
(Стамбул 1991 рік) визначено, що
комерційне використання означає
платне перевезення осіб або промислове
чи комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів.

Відповідно до положень пункту 59 статті
4 Митного кодексу України транспортні
засоби комерційного призначення - це,
зокрема, автотранспортні засоби
(моторні транспортні засоби, причепи,
напівпричепи), що використовуються в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів.

Крім того, відповідно до положень
Конвенції та Митного кодексу,
комерційне використання транспортних
засобів на митній території України
накладають на особу, яка ввезла таки
транспортні засоби в Україну певні
обмеження, а саме: пунктом (а) статті 8
Додатка С Конвенції та частиною
третьою статті 189 Митного кодексу
України визначено, що тимчасове
ввезення транспортних засобів
комерційного призначення на митну
територію України допускається за
умови, що такі транспортні засоби не
використовуватимуться для внутрішніх
перевезень на митній території
України.

Відповідно до ст. 105 МК України у митний
режим «тимчасове ввезення»
поміщуються виключно транспортні
засоби комерційного призначення,
зазначені у статті 189 МК України та
Додатку С до Конвенції, на умовах
визначених цим Додатком. Також перелік
документів та відомостей, які
подаються митному органу під час
переміщення товарів транспортним
засобом комерційного призначення
через митний кордон України, визначено
у ч. 1 ст. 335 МК України (документи на
транспортний засіб, транспортні
(перевізні) документи, міжнародні
товаротранспортні накладні,
комерційні документи на товари і т.і.).

Згідно зі ст. 5 Конвенції про договір
міжнародного автомобільного
перевезення пасажирів і багажу (Женева,
01.03.1973), перевізник транспортного
засобу комерційного призначення, який
використовується для платного
перевезення пасажирів, повинен видати
індивідуальний або колективний квиток,
у якому зазначені назва та адреса
перевізника, а також який містить
вказівку, що договір перевезення
підпадає пі дію положень цієї
Конвенції. Також ст. 53 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
встановлено, що при виконанні
міжнародних перевезень пасажирів
перевізник повинен мати дозвіл країни,
територією якої буде здійснюватися
перевезення, список пасажирів, білетно-
облікову документацію.

Однак, ОСОБА_2 як на час ввезення в
Україну (10.01.2013) легкового автомобіля
Nissan Almera 1999 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, так і
на час зупинення цього автомобіля
працівниками ДАІ УМВС України в
Миколаївській області, не були надані
будь-які документи, що підтверджують
використання вказаного транспортного
засобу з метою міжнародних перевезень,
тобто для платного транспортування
осіб або для платного чи безоплатного
промислового чи комерційного
транспортування товарів. Більш того,
вказаний автомобіль використовувався
ОСОБА_2 для внутрішніх перевезень на
території України.

Також, відповідно до частини 2 статті 108
Митного кодексу України строк
тимчасового ввезення транспортних
засобів комерційного призначення
встановлюється митним органом з
урахуванням того, що ці транспортні
засоби повинні бути реекспортовані
відразу ж після закінчення
транспортних операцій, для яких вони
були ввезені.

Статтею 93 Митного кодексу України
передбачено, що товари, що
переміщуються у митному режимі
транзиту, повинні не використовуватися
з жодною іншою метою, крім транзиту.

Статтею 95 Митного кодексу України
встановлюються строки транзитних
перевезень, зокрема для автомобільного
транспорту - 10 діб.

Відповідно до частин 1, 4 статті 102
Митного кодексу України митний режим
транзиту завершується вивезенням
товарів, поміщених у цей митний режим,
за межі митної території України або
поміщенням товарів в інший митний
режим при дотриманні вимог,
встановлених МК України.

Таким чином, виходячи із положень
Конвенції та Митного кодексу,
вищезазначений автомобіль не може бути
віднесений до транспортних засобів
комерційного використання, а за такого,
цей автомобіль було ввезено у митному
режимі «транзит», що також
підтверджується копією протоколу
№129/50400/13 від 13.08.2013 року.

Правопорушення громадянином ОСОБА_2
також було кваліфіковано за ч. 2 ст. 469
Митного кодексу України, як
неправомірні операції з товарами,
митне оформлення яких не закінчено, а
саме користування товаром, митне
оформлення якого не закінчено.

Відповідно до ч. 4 ст. 255 Митного кодексу
України, митне оформлення вважається
завершеним після виконання всіх митних
формальностей. визначених Митним
кодексом відповідно до заявленого
митного режиму.

Згідно з п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу
України, митні формальності -
сукупність дій, що підлягають
виконанню відповідними особами і
митними органами з метою дотримання
вимог законодавства України з питань
митної справи.

Отже, виходячи з вищевказаних норм
митного законодавства, стосовно товару
- автомобіль моделі автомобіля Nissan Almera,
1999 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, що
ввезений в Україну у митному режимі
«транзит», не виконані митні
формальності з метою дотримання вимог
законодавства України з питань митної
справи, тобто вказаний товар, на момент
складання протоколу про порушення
митних правил, не був вивезений за межі
території України, не поміщений в інший
митний режим, що дозволений Митним
кодексом України, при цьому, без
отримання дозволу митного органу
України, громадянин України ОСОБА_2, не
з метою транзиту, продовжував
користуватися цім товаром на території
України.

Щодо порушення відповідачем строків
розгляду адміністративної справи, суд
зазначає наступне.

Стаття 525 МК України встановлює
п'ятнадцятиденний строк розгляду
справи про порушення митних правил з
дня отримання посадовою особою митного
органу або судом матеріалів,
необхідних для вирішення справи.
Статтею 523 МК України передбачено, що
розгляд справ про порушення митних
правил здійснюється керівниками цих
митниць або їх заступниками.

Як зазначав у судовому засіданні
представник відповідача, справа
№129/50400/13 у відношенні громадянина
ОСОБА_2 була розглянута заступником
начальника Миколаївської митниці
05.09.2013 року, а саме у день її передачі
йому на розгляд. За такого, посилання
позивача на порушення процесуальних
строків розгляду справи є
безпідставними.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що позивач перевищив строк
транзитного перевезення транспортного
засобу - автомобіля марки Nissan Almera 1999
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, який
перебув під митним контролем,
продовжував користуватися цим товаром,
митне оформлення якого не було
закінчено, чим вчинив порушення митних
правил, передбачених ч. 3 ст. 470, ч. 2 ст. 469
Митного Кодексу України, що тягне за
собою накладення штрафу в розмірі
п'ятисот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Таким чином, в задоволені
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Миколаївської митниці про скасування
постанови слід відмовити за
безпідставністю його вимог.

Керуючись ст.ст. 11,14, 100, 159,160-161, 163 КАС
України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Миколаївської митниці
про скасування постанови - відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України
постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Тішко Д.А.