Справа № 806/1691/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" липня 2014 р.
Справа № 806/1691/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Олевського
районного центру зайнятості на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" травня
2014 р. у справі за позовом Олевського
районного центру зайнятості до
ОСОБА_4 про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач звернувся з
позовом до ОСОБА_4, в якому просив
стягнути незаконно отриманої допомоги
по безробіттю за період з 4 грудня 2012
року до 26 липня 2013 року у розмірі 6593 грн.
99 коп.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідач у період з 4
грудня 2012 року до 26 липня 2013 року
перебувала на обліку як безробітна та
отримувала допомогу по безробіттю, в
той же час, згідно цивільно-правової
угоди, перебувала у трудових
відносинах з ВАТ НАСК "Оранта" з 11
вересня 2012 року до 21 січня 2013 року. Про
те, що вона є зайнятою особою у
вказаний період, центр зайнятості не
повідомила, у зв'язку з чим не мала
права на отримання допомоги по
безробіттю в сумі 6593 грн. 99 коп.
Добровільно кошти відповідач не
повернула, а тому просив стягнути їх в
судовому порядку.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Олевського районного центру
зайнятості 1472 грн. 70 коп. отриманої
допомоги по безробіттю за грудень 2012
року та січень 2013 року. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції покликався
на те, що з лютого 2013 року до липня 2013
року відповідач фактично була
безробітною, її реєстрацію як
безробітної у цей період не було
скасовано, вона мала право на отримання
допомоги по безробіттю у цей період.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з наведеним висновком,
виходячи з наступного.

Встановлено, що 4 грудня 2012 року до
Олевського РЦЗ звернулася ОСОБА_4 із
заявою про надання статусу
безробітної. У заяві вона просила до
вирішення питання про
працевлаштування надати статус
безробітної з виплатою допомоги по
безробіттю. Одночасно в заяві
зазначила, що в даний час не має
постійного або тимчасового заробітку у
тому числі за договорами
цивільно-правового характеру.

На підставі вказаної заяви 11 грудня 2012
року відповідачу надано статус
безробітної та призначено допомогу по
безробіттю.

В позивача з'явилася інформація, що
ОСОБА_4 не дотрималась вищезазначених
норм законодавства та не повідомила
про обставини, що впливають на виплату
їй допомоги по безробіттю.

На підставі службової записки
заступника директора Олевського РЦЗ
від 26 листопада 2013 року Олевським РЦЗ
було проведено перевірку щодо
обґрунтованості виплати допомоги по
безробіттю ОСОБА_4, за результатами
якої складено акт розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 20 лютого 2014 року №57.

Під час розслідування було
встановлено, що відповідно до
відповіді Житомирського обласного
відділення ВАТ НАСК "Оранта" від 12
лютого 2014 року №96 ОСОБА_4 працювала з 11
вересня 2012 року на ВАТ НАСК "Оранта" на
підставі укладеного 11 вересня 2012 року
договору про надання страхових
агентських послуг №06-05-07/45ФО.
Додатковою угодою від 21 січня 2013 року
сторони дійшли згоди розірвати договір
про надання страхових агентських
послуг №06-05-07/45ФО з 21 січня 2013 року.

Згідно з довідкою Олевського РЦЗ від 19
березня 2014 року, за період перебування
ОСОБА_4 на обліку як безробітної, а саме
з 11 грудня 2012 року до 26 липня 2013 року, їй
було виплачено допомогу по безробіттю
у загальному розмірі 6593 грн. 99 коп.

На адресу відповідача Олевським РЦЗ 25
лютого 2014 року №162 було направлено
претензійний лист про необхідність
повернути кошти отримані як допомога
по безробіттю у сумі 6593 грн. 99 коп.,
однак в добровільному порядку
зазначені кошти відповідачем не
повернуто.

Колегія суддів приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту "б" частини 3
статті 1 Закону України "Про зайнятість
населення" в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах: громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю.

Вимогами частини 1 статті 2 цього Закону
передбачено, що безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи

Відповідно до абзацу 2 підпункту 1
пункту 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №
219, громадяни, зареєстровані як такі, що
шукають роботу, та безробітні,
знімаються з обліку з дня
працевлаштування, в тому числі на
сезонні або загальнодержавні
оплачувані громадські роботи,
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця, укладення
цивільно-правового договору, предметом
якого є діяльність, спрямована на
виконання власними силами робіт,
надання послуг.

Підпунктом 1 пункту 5.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 № 307,
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Таким чином, особи які виконують роботи
(надають послуги) за цивільно-правовими
договорами, предметом яких є
діяльність, спрямована на виконання
власними силами робіт та надання
послуг, закон відносить до зайнятого
населення. У зв'язку з чим, вони не
можуть бути зареєстровані в державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до статті 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Незастраховані особи, яким
виплачується забезпечення та
надаються соціальні послуги за цим
Законом, виконують обов'язки та несуть
відповідальність, так як і
застраховані особи.

Оскільки відповідачем приховано факт
роботи по цивільно-правовому договору
з ВАТ НАСК "Оранта" та отримання доходу
у грошовій формі, що призвело до
незаконного надання відповідачу
статусу безробітної, призначення та
виплати допомоги по безробіттю,
колегія суддів до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог Олевського районного центру
зайнятості в повному обсязі

Відповідно до п. 3 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олевського
районного центру зайнятості
задовольнити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" травня
2014 р. скасувати та прийняти нову.

Позов Олевського районного центру
зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Олевського районного центру
зайнятості кошти в сумі 6593,99 грн.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Олевський
районний центр зайнятості
вул.Свято-Миколаївська,
29,м.Олевськ,Житомирська область,11000

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_4
АДРЕСА_1

4-третій особі: - ,