Справа № 825/1895/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 липня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1895/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі

головуючої судді
Соломко І.І.,

за участю секретаря
Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області,
Царичанського РВ УМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання протиправною відмову та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського
окружного адміністративного суду
знаходиться справа за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області,
Царичанського РВ УМВС України в
Дніпропетровській області про
визнання протиправною відмову
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області та
зобов'язання вчинити певні дії.

Представники відповідачів надали до
суду письмові заперечення, в яких
зазначають, що позивачем пропущено
строк звернення до суду із
адміністративним позовом в частині
позовних вимог про зобов'язання
відповідача - Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області
нарахувати та виплатити позивачу
грошову компенсацію вартості
неотриманого речового майна за період
проходження служби (з квітня 2006 по
липень 2009), одноразову грошову допомогу
при звільненні в розмірі 25% грошового
забезпечення за 7 повних календарних
років служби та матеріальну допомогу
на вирішення соціально-побутових
питань, оскільки на час звільнення -
14.07.2009р., позивач знав про наявну, на
його думку, заборгованість. ОСОБА_1
звернувся до суду лише в червні 2014 року,
тобто через 4 роки 11 місяців За таких
обставин просять залишили
адміністративний позов ОСОБА_1 в цій
частині без розгляду у зв'язку із
пропуском позивачем місячного строку
звернення до суду без поважних причин.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином, просили справу
розглянути у їх відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності сторін
за наявними в матеріалах справи
доказами.

Відповідно до частини першої статті 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини другої статті 5
Кодексу адміністративного судочинства
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Пунктом 15 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено поняття публічної
служби - це діяльність на державних
політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична
служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки
Крим, органах місцевого
самоврядування.

Згідно частини першої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

У свою чергу, частиною третьою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Отже, встановлений процесуальним
законом місячний строк звернення до
адміністративного суду з питань, які
виникли під час проходження публічної
служби необхідно обчислювати з дня
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 знав про своє звільнення зі
служби -14.07.2009, про що свідчить його
підпис на особовій справі про
отримання трудової книжки(а.с.53). Цей
факт також не заперечується позивачем
в позовній заяві. Остаточний
розрахунок з позивачем проведено в
липні 2009р., що підтверджується довідкою
Царичанського РВ УМВС України в
Дніпропетровській області (а.с.54).

Таким чином, є усі підстави вважати, що
про вказані обставини позивачу
фактично стало відомо ще у 2009 році.

Разом із тим, адміністративний позов до
суду подано лише 03.06.2014 року, тобто з
істотними перевищенням строку,
передбаченого ч.3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Надаючи оцінку таким підставам, суд
зазначає наступне.

У відповідності до вимог статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

В позовній заяві відсутні аргументи,
які свідчать, що причина пропуску
строку звернення до суду має
об'єктивний і незалежний від позивача
характер, та яка позбавила його
можливості подати її у встановлені
Кодексом адміністративного
судочинства України строки.

Крім того, суд не вбачає достатніх
підстав не приймати до уваги як доказ у
даній справі надану відповідачем копію
послужного списку, оскільки він
містить усі необхідні реквізити, а
правдивість викладеної інформації
засвідчена підписом службової особи та
печаткою.

Також суд зазначає, що поважними
причинами пропуску строку звернення до
суду визнаються лише такі обставини,
які є об'єктивно непереборними, не
залежать від волевиявлення особи, що
звернулась з адміністративним позовом,
пов'язані з дійсно істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення процесуальних
дій та підтверджені належним чином.

Натомість наведені позивачем доводи не
можуть визнаватися поважними в
розумінні вимог частини першої статті
100 Кодексу адміністративного
судочинства України. Інших підстав для
визнання поважними причин пропуску
строку звернення до суду судом не
здобуто і з матеріалів справи такі
підстави не вбачаються.

Наслідки пропущення строків звернення
до адміністративного суду, визначенні
статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України. Адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо в ході судового розгляду
справи суд встановить, що провадження у
справі відкрито за позовною заявою,
поданою з пропущенням установленого
законом строку звернення до
адміністративного суду, або викладений
в ухвалі про відкриття провадження у
справі висновок суду про визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

Згідно зі положеннями пункту 9 частини
першої статті 155 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

З огляду на викладене і враховуючи те,
що позивач пропустив місячний строк
звернення до адміністративного суду,
не навівши при цьому поважних причин
його пропуску, поданий
адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
нарахувати та виплатити позивачу
грошову компенсацію вартості
неотриманого речового майна за період
проходження служби (з квітня 2006 року по
липень 2009 року) та одноразову грошову
допомогу при звільненні в розмірі 25%
грошового забезпечення за 7 повних
календарних років служби належить
залишити без розгляду. Щодо вимог про
зобов'язання виплатити матеріальну
допомогу на вирішення
соціально-побутових питань за 2009 рік,
то вказана виплата є складовою
грошового забезпечення, а відтак строк
звернення до суду щодо цієї вимоги не
обмежений.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 99, 100, 107, 158-160, 165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області,
Царичанського РВ УМВС України в
Дніпропетровській області в частині
позовних вимог про зобов'язання
нарахувати та виплатити грошову
компенсацію вартості неотриманого
речового майна за період проходження
служби (з квітня 2006 року по липень 2009
року) та одноразову грошову допомогу
при звільненні в розмірі 25% грошового
забезпечення за 7 повних календарних
років служби.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
І.І. Соломко