Справа № 2а-6723/12/1470
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-6723/12/1470

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Мельник О.М. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді -
Домусчі С.Д. судді - Турецька
І.О. розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07.05.2013 р. по
справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі про визнання
неправомірними дій, скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва та
просила визнати неправомірними дії та
скасувати вимогу № 886 від 07.05.2012 року.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07.05.2013 року
у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду ФОП
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в
якій вважає вказану постанову
прийнятою з порушенням норм
процесуального та матеріального
права, просив її скасувати та прийняти
нову , якою задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України, але до судового
засідання не з'явилися , а тому суд
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
обставин:

Судом першої інстанції встановлено, що
ФОП ОСОБА_4 зареєстрована в управлінні
пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва у
якості платника страхових внесків з
15.03.2007 року.

07 травня 2012 року, Управлінням
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва було
прийнято вимогу №Ф886 про сплату
недоїмки по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на суму - 4010
грн. 30 коп.

Не погодившись із прийнятим рішенням
ФОП ОСОБА_4 звернулася до Управлінням
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва про
поновлення строку для узгодження та
про узгодження Вимоги про сплату
недоїмки №Ф-886 від 07 травня 2012 року.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі
м.Миколаєва від 10 вересня 2012 року №9273/02
вимога про сплату боргу №Ф-886 від 07.05.2012
року залишена без змін.

Не погодившись із прийнятим
рішенням , позивач на підставі п. 6. 6.
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року № 21-5 звернувся
із скаргою (скарга від 18.09.2012року) на
вказану вимогу до Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області, в якій просив
скасувати вимогу про сплату недоїмки.

За результатами розгляду скарги,
Головне Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області
прийняло рішення від 05.10.2012 року, яким
залишило без змін вимогу про сплату
боргу від 07.05.2012року № Ф 886.

Рішенням пенсійного фонду
України від 01.12.2012 року скарга на
рішення Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївській області від 05.10.2012 року
№6606/09-10 в межах процедури узгодження
вимоги про сплату боргу від 07.05.2012 №Ф-886
залишена без розгляду.

Відповідно до вимог ст.5 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»облік платників
єдиного внеску ведеться в порядку,
встановленому Пенсійним фондом за
погодженням з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №
2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платники єдиного внеску визначені ст. 4
Закону № 2464-VI , до них відносяться
фізичні особи - підприємці, зокрема ті,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців).

Виходячи із змісту ч. 4. ст. 5 Закону №
2464-VI обов'язки фізичних
осіб-підприємців як платників єдиного
внеску виникають з моменту їх
державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Закону № 2464-VI
фізичні особи-підприємці є
застрахованими особами щодо себе та
страхувальниками осіб, що на них
працюють (для платників єдиного внеску,
зазначених у пунктах 2, 3, 6 - 14 частини
першої ст. 4 Закону № 2464-VI).

Відповідно до вимог ч. 9, ст. 9 Закону №
2464-VI обчислення і сплата єдиного
внеску за платників, зазначених у
пунктах 2, 3, 6, 7, 8, 9 та 11 частини першої
статті 4 цього Закону, здійснюються
платниками, зазначеними у пункті 1
частини першої статті 4 цього Закону, за
рахунок сум, на які внесок нарахований.

Згідно із п. 1, ч. 2, ст. 6 Закону №2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок. При цьому, ч. 8, ст. 9
Закону №2464-VI встановлено базовий
звітний період для фізичних
осіб-підприємців - календарний рік.

Відповідно до ч.8 ст.9 цього ж Закону,
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону № 2464-VI
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. У цьому
разі, боржник протягом десяти робочих
днів з дня її отримання повинен або
узгодити суму зобов'язання з органом
Пенсійного фонду, або оскаржити вимогу
до органу Пенсійного фонду вищого
рівня чи до суду, або сплатити борг.

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду 1-ої інстанції ,щодо
відсутності підстав для задоволення
позову та вважає, що судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка,
постановлене рішення суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та
відповідає чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції
на момент вчинення процесуальної дії)
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить
до висновку, що не має підстав в межах
доводів апеляційної скарги для
скасування чи зміни постанови суду
1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07.05.2013 року
- без змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі , та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Адміністративного Суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом
20-ти днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Головуючий суддя
О.О.Кравець

Судді:
С.Д.Домусчі

І.О.Турецька