Справа № 809/1899/14
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"07" липня 2014 р.
Справа № 809/1899/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Мельничуку Є.С.

за участю: представника позивача
- Кічури Г.В., відповідач - не з'явився,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за
позовом:

Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в
сумі 4142,42 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області
звернулася до суду з адміністративним
позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 4142,42 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до облікових даних за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом у розмірі 4142,42 грн., яка
виникла внаслідок несплати узгоджених
податкових зобов'язань з єдиного
податку з фізичних осіб.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав наведений в позовній заяві,
позов просила задоволити та стягнути
заявлену суму заборгованості.

Відповідач в судове засідання не
з'явився про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
міститься в матеріалах справи. Причини
неявки відповідач суду не повідомив,
правом на подання заперечення не
скористався. На підставі ч. 4 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, яка передбачає, що у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів - судом
продовжено розгляд справи за
відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2, відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, 08.02.2002
зареєстрований, як фізична особа -
підприємець та взятий на облік, як
платник податків у ДПІ у м.
Івано-Франківську.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.16.1.3, п.16.1.4 ст.16
Податковим кодексом України визначено,
що платники податків зобов'язані
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Судом встановлено, що відповідно до
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування ОСОБА_2,
переведено на спрощену систему
оподаткування та видано свідоцтво
платника єдиного податку (а.с.12-14).

Згідно приписів п. 291.2 ст. 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Пунктом 296.5.1 ст. 296 Податкового кодексу
України передбачено, що платники
єдиного податку першої та другої груп
подають до контролюючого органу
податкову декларацію у строки,
встановлені для квартального
податкового (звітного) періоду, у разі
перевищення протягом року обсягу
доходу, визначеного у пункті 291.4 статті
291 цього Кодексу, або самостійного
прийняття рішення про перехід на
сплату податку за ставками,
встановленими для платників єдиного
податку другої, третьої або п'ятої
групи.

Відповідно до п.294.1. ст. 294 Податкового
кодексу України податковим (звітним)
періодом для платників єдиного податку
третьої - шостої груп є календарний
квартал.

Пунктом 295.3 ст. 295 Податкового кодексу
України, передбачено, що платники
єдиного податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем подано до податкової
інспекції податкову декларації
платника єдиного податку від 11.11.2013,
згідно якої ним самостійно
задекларовані податкові зобов'язання
з єдиного податку на суму 4234,70 грн.

Оскільки платником податку у
податкових деклараціях самостійно
здійснено розрахунок сум податкового
зобов'язання, то така сума є узгоджена з
дня подання такої декларації до
контролюючого органу.

Однак, порушуючи вимоги податкового
законодавства, самостійно
задекларована, узгоджена сума
податкових зобов'язань з єдиного
податку відповідачем у встановлені
строки сплачено не повністю.

На виконання п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, контролюючим органом
надіслано податкову вимогу № 2265-11
від 22.11.2013.

Згідно довідки податкової інспекції
про борг, картки обліку платника
податку ОСОБА_2, сума заборгованості за
платежами єдиний податок по підприємцю
ОСОБА_2 станом на 04.06.2014 становить 4142,42
грн.(а.с.6).

Згідно п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання являється
податковим боргом.

Положенням п. 38.1 ст. 38 Податкового
кодексу України зазначено, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строки.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що на час розгляду справи податковий
борг відповідачем у добровільному
порядку не сплачений, відповідні
докази, які б підтверджували погашення
такого боргу чи спростовували доводи
позивача, відповідачем не надано, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ДПІ у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості по сплати
єдиного податку у сумі 4142, 42 грн. є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, код НОМЕР_1, в дохід
бюджету заборгованість по сплати
єдиного податку у сумі (чотири тисячі
сто сорок дві ) грн. 42 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Григорук О.Б.

Постанова складена в повному
обсязі 11.07.2014 року.