Справа № 826/684/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Клочкова
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 лютого 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 12
вересня 2012 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 лютого 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова
інспекція у Печерському районі м. Києва
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 у період з 01 січня 2011 року по 31
грудня 2011 року працював у генеральній
дирекції з обслуговування іноземних
представництв "Інпредкадри"
(Посольство Австрійської Республіки в
Україні).

24 квітня 2012 року позивач подав до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва податкову
декларацію про майновий стан і доходи
одержані за 2011 рік.

Державною податковою інспекцією у
Печерському районі м. Києва проведено
камеральну перевірку податкової
декларації про майновий стан і доходи
ОСОБА_3 за період з 01 січня 2011 року по 31
грудня 2011 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт від 19 липня
2012 року № 41/1701/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем ст. 167, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170
Податкового кодексу України та
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 12
вересня 2012 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 868,70 грн.
(за основним платежем - 694,96 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 173,74
грн.).

За результатами адміністративного
оскарження податкове
повідомлення-рішення № від 12
вересня 2012 року залишене без змін, а
скарги позивача - без змін.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підпунктом 163.1.3 п. 163.1 ст. 163 Податкового
кодексу України передбачено, що
іноземні доходи - доходи (прибуток),
отримані з джерел за межами України.

Згідно п.п. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового
кодексу України, у разі якщо джерело
виплат будь-яких оподатковуваних
доходів є іноземним, сума такого доходу
включається до загального річного
оподатковуваного доходу платника
податку - отримувача, який зобов'язаний
подати річну податкову декларацію, та
оподатковується за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

В силу п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового
кодексу України, до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включаються
доходи у вигляді заробітної плати,
нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового
договору (контракту).

Відповідно до п. 164.6 ст. 164 Податкового
кодексу України, під час нарахування
доходів у формі заробітної плати база
оподаткування визначається як
нарахована заробітна плата, зменшена
на суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків до Накопичувального фонду, а у
випадках, передбачених законом, -
обов'язкових страхових внесків до
недержавного пенсійного фонду, які
відповідно до закону сплачуються за
рахунок заробітної плати працівника, а
також на суму податкової соціальної
пільги за її наявності.

Згідно п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, дохід з джерелом їх
походження з України - будь-який дохід,
отриманий резидентами або
нерезидентами, у тому числі від
будь-яких видів їх діяльності на
території України (включаючи виплату
(нарахування) винагороди іноземними
роботодавцями), її континентальному
шельфі, у виключній (морській)
економічній зоні, у тому числі, але не
виключно, доходи у вигляді: є)
заробітної плати, інших виплат та
винагород, виплачених відповідно до
умов трудового та цивільно-правового
договору.

Підпунктом 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України передбачено, що дохід,
отриманий з джерел за межами України, -
будь-який дохід, отриманий резидентами,
у тому числі від будь-яких видів їх
діяльності за межами митної території
України.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011
року ОСОБА_3 працював у генеральній
дирекції з обслуговування іноземних
представництв "Інпредкадри"
(Посольство Австрійської Республіки в
Україні).

Судом встановлено, що 24 квітня 2012 року
позивач подав до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
податкову декларацію про майновий стан
і доходи, одержані за 2011 рік.

Так, сума доходу склала 130 676,00 грн., а
сума податку - 19 266,00 грн., який був
сплачений позивачем до бюджету 30 липня
2012 року, відповідно до квитанції № D5-425.

Відповідно до листа Міністерства
соціальної політики України від 31
жовтня 2012 року № 365/13/133-12, який
міститься в матеріалах справи,
отримані ОСОБА_3 доходи відносяться до
заробітної плати.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 серпня 2009 року у справі № 2а-3586/09/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 жовтня 2010 року, та постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 січня 2012 року у справі
№ 2а-18682/11/2670, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року, встановлено, що заробітна плата,
яку позивач отримував за трудовим
договором у Посольстві Австрійської
Республіки в Україні, відноситься до
доходів з джерелом походження з
України.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищенаведене, факт
походження заробітної плати позивача з
джерелом походження з України є
доведеним, а тому посилання Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва на те, що заробітна
плата позивача є іноземним доходом є
хибними та не відповідають вимогам
податкового законодавства.

Судом встановлено, що іноземні доходи в
2011 році позивач не отримував і в
податковій декларації про майновий
стан і доходи в рядку 01.06 сума такого
доходу ним не зазначалась. Дохід,
отриманий позивачем у 2011 році, був
відображений ним у рядку 01.01 вказаної
декларації.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що отриманий
позивачем дохід у вигляді заробітної
плати, виплаченої Посольством
Австрійської Республіки в Україні, не є
іноземним доходом, а є доходом у
вигляді заробітної плати, отриманої з
джерелом походження з України, що
підлягає оподаткуванню в загальному
порядку, визначеному Податковим
кодексом України.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва № від 12 вересня 2012
року є протиправним та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 лютого 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 25.06.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.