Справа № 363/1142/14-а/61/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
363/1142/14-а/61/14 Головуючий у
1-й інстанції: Рудюк О.Д.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Петрика
І.Й.Суддів:Ключковича В.Ю., Собківа
Я.М.,При секретарі судового
засідання:Валяєвій Х.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 23 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду
України у Вишгородському районі
Київської області про скасування
рішення про утримання та відрахування
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 пред'явила позов до Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області, в якому, з урахування заяви про
уточнення позовних вимог, просила
визнати незаконними дії відповідача
щодо утримання та відрахування
переплати в сумі 1688, 78 грн. з
призначеної ОСОБА_5 пенсії; визнати
незаконним та скасувати рішення
відповідача щодо утримання та
відрахування переплати в сумі 1688, 78 грн.
з призначеної ОСОБА_5 пенсії;
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області припинити
відрахування переплати в розмірі 20% від
суми пенсії позивача з дати прийняття
рішення у справі; зобов'язати
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області повернути незаконно
відраховані з пенсії ОСОБА_5 кошти за
період з 01.01.2014 року по дату прийняття
рішення у справі.

Постановою Вишгородського районного
суду Київської області від 23 травня 2014
року в задоволені позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, п. 4 ч. 1ст. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
лютому 2014 року від відповідача ОСОБА_5
отримала лист від 18 лютого 2014 року №
23/ф-01 про те, що у позивача виникла
переплата по пенсії на суму 1688 гривень
78 копійок та зазначена сума по 20% від
загального розміру пенсії позивача
щомісяця відраховуватиметься
починаючи з січня 2014 року.

26 лютого 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області з проханням надати їй рішення
про утримання з переплати пенсії.

10 березня 2014 року ОСОБА_5 отримала від
Відповідача лист від 05 березня 2014 року
№ 37/ф-01 відповідно до якого переплата
пенсії в розмірі 1688 гривень 78 копійок
виникла з 01 жовтня 2011 року внаслідок
того, що позивач не повідомила
Відповідача про свою реєстрацію як
фізичної особи-підприємця і їй було
незаконно підвищено пенсію. На
підставі ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач нібито
прийняв рішення, починаючи з січня 2014
року, відраховувати вищезазначену суму
по 20 % від загального розміру пенсії
ОСОБА_5 щомісяця. Починаючи з січня 2014
року, суми відрахувань наступні: січень
- 209,80 грн., лютий -209,80 грн., березень - 237,74
грн., квітень - 224,56 грн. та травень - 224,56
грн.

Рішення про відрахування переплати
пенсії відповідач так і не надав.

Не погоджуючись з вказаними діями
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність дій відповідачем суду
доведена, суд першої інстанції дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується із огляду на наступне.

Що стосується позовних вимог в частині
визнання незаконними дій відповідача
щодо утримання та відрахування
переплати в сумі 1688, 78 грн. з
призначеної ОСОБА_5 пенсії та
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області повернути незаконно
відраховані з пенсії ОСОБА_5 кошти за
період з 01.01.2014 року по дату прийняття
рішення у справі, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. З ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, обчислений
відповідно до статті 28 цього Закону
(крім пенсіонерів, які працюють
(провадять діяльність, пов'язану з
отриманням доходу, що є базою
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.
Пенсіонерам, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування), після
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності пенсія
перераховується з урахуванням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, який встановлений на дату
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсіонери
зобов'язані повідомляти орган, що
призначає пенсії про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідач стверджує, що сума
переплати в розмірі 1688 гривень 78
копійок виникла внаслідок того, що
ОСОБА_5 не повідомила його про свою
реєстрацію як фізичної
особи-підприємця.

Однак з таким твердженням колегія
суддів не погоджується з огляду на
наявні в матеріалах справи докази, а
саме: листами від 18 лютого 2014 року №
23/Ф-01 та 05 березня 2014 року № 37/ф-01 де
відповідач зазначає, що ОСОБА_5 з 30
липня 2010 року, згідно реєстру
страхувальників ДРСС, перебуває на
обліку, як самозайнята особа;
відомостями з реєстру страхувальників
також зазначається, що ОСОБА_5 з 30 липня
2010 року перебуває на обліку у
Відповідача, як самозайнята особа;
звітом про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за 2011 рік;
витягом з єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців від 13 березня 2014 року, в
якому зазначено, що 30 липня 2010 року
ОСОБА_5 була взята на облік як платник
єдиного внеску за № 62.

Крім того, на адвокатський запит
відповідачем було надано лист № 2389102
від 02.06.2014 року, в якому УПФУ в
Вишгородському районі повідомило
наступне: «ОСОБА_5 (код НОМЕР_1) була
зареєстрована в УПФУ як фізична
особа-підприємець 30 липня 2010 року.
Заяву про реєстрацію платника
страхових внесків до Пенсійного фонду
ОСОБА_5 подала 30.07.2010 року. Повідомлення
про взяття на облік як платника
страхових внесків до УПФУ у
Вишгородському районі ОСОБА_5 отримала
30.07.2010 року про що свідчить особистий
підпис в журналі реєстрації виданих
повідомлень.»

З огляду на вищезазначене, твердження
відповідача про те, що ОСОБА_5 не
повідомляла про свою реєстрацію як
фізичної особи-підприємця є
необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, колегія суддів приходить
зазначає, що відповідач протиправно
утримує та відраховує переплату в сумі
1688, 78 грн. з призначеної ОСОБА_5 пенсії
та приходить до висновку про
задоволення позовних вимог в частині
визнання незаконними дій відповідача
щодо утримання та відрахування
переплати в сумі 1688, 78 грн. з
призначеної ОСОБА_5 пенсії та
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області повернути незаконно
відраховані з пенсії ОСОБА_5 кошти за
період з 01.01.2014 року по дату прийняття
рішення у справі.

Що стосується позовних вимог в частині
визнання незаконним та скасування
рішення відповідача щодо утримання та
відрахування переплати в сумі 1688, 78 грн.
з призначеної ОСОБА_5 пенсії, колегія
суддів зазначає наступне.

Зі змісту ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вбачається, що суми
пенсій, виплачені надміру стягуються
на підставі рішень територіальних
органів Пенсійного фонду чи в судовому
порядку. Відповідач жодних рішень про
стягнення чи відрахування надміру
виплачених сум не приймав.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відрахування з пенсії
провадяться в установленому законом
порядку на підставі судових рішень,
ухвал, постанов і вироків (щодо
майнових стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
повадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати. З пенсії може бути відраховано
не більш як 50 відсотків її розміру: на
утримання членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках.

Однак, жодних рішень щодо стягнення з
ОСОБА_5 надміру виплаченої пенсії чи
рішень про відрахування з пенсії
ОСОБА_5 коштів матеріали справи не
містять, що не і не заперечується
сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 72 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідач, всупереч, ст. 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за відсутності законних
на те підстав, утримував та
відраховував кошти з призначеної
ОСОБА_5 пенсії.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 70 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем не доведено
прийняття рішення відповідачем щодо
утримання та відрахування переплати в
сумі 1688, 78 грн. з призначеної ОСОБА_5
пенсії, яке він просить скасувати, а
колегія суддів ставить під сумнів його
існування, позовна вимога в цій частині
задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області припинити
відрахування переплати в розмірі 20% від
суми пенсії позивача з дати прийняття
рішення у справі, задоволенню не
підлягають з огляду на те, що, захисту в
судовому порядку підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушено в
майбутньому, і щодо якого невідомо,
буде воно порушено, чи ні.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні
постанови було порушено норми
матеріального та процесуального права,
а висновок суду першої інстанції про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню є помилковим.

Доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, тому вбачаються підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нової постанови
про часткове задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 94, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Вишгородського районного суду
Київської області від 23 травня 2014 року
задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 23 травня 2014
року скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_5
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області щодо утримання та відрахування
переплати в сумі 1688 грн. 78 коп. з
призначеної ОСОБА_5 пенсії.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі
Київської області повернути всю суму
незаконно відрахованих з пенсії ОСОБА_5
коштів за період починаючи з 01 січня 2014
року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

Головуючий суддя

Петрик І.Й.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.