Справа № 823/2108/14
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

11 липня 2014 року м. Черкаси
Справа № 823/2108/14

Суддею Черкаського окружного
адміністративного суду Трофімовою Л.В.
перевірено матеріали
адміністративного позову у справі №
823/2108/14

за позовом ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1.)

до заступника начальника слідчого
відділення Драбівського РВ УМВС
України в Черкаській області капітана
міліції Мироненка О.М. (надалі -
відповідач)

про зобов'язання вчинити дії, прийнято
ухвалу.

ОСОБА_1, звернувшись до суду позовом до
відповідача, просить:

- усунути від досудового слідства
по к.п. № 0000396 заступника
начальника слідчого відділення
Драбівського РВ УМВС України в
Черкаській області капітана міліції
Мироненка О.М., а кримінальне
провадження передати іншому слідчому
для проведення досудового
розслідування;

- зобов'язати СУ УМВС України в
Черкаській області за наслідками
розгляду вказаного позову притягнути
Мироненка О.М. до дисциплінарної
відповідальності;

- зобов'язати слідчого провести
огляд місця події, призначити
експертизи та допитати у якості
свідків членів виконавчого комітету
Левченківської сільської ради які
начебто ухвалювали рішення щодо
випилювання дерев у межах населеного
пункту;

- зобов'язати Мироненка О.М.
відшкодувати позивачу моральну шкоду у
сумі 4 000 грн. та матеріальну шкоду у
сумі 250 грн.

Вирішуючи питання про відмову у
відкритті провадження у справі, суддя
виходить з такого.

Право людини на захист свого життя і
здоров'я, честі та гідності, своїх прав
і свобод є основоположним. Згідно з п.3
ст.2 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права,
прийнятого 16.12.1966, ратифікованого
Україною 19.10.1973 кожна держава
зобов'язана забезпечити будь-якій
особі, яка перебуває у межах її
території та під її юрисдикцією,
ефективний засіб правового захисту у
випадку порушення її прав та свобод.
Право на захист повинно бути
забезпечено державою, її компетентними
органами влади.

Відповідно до ст.55 Конституції України,
права і свободи громадянина України
захищаються судом. Суть такого захисту
полягає у тому, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Виходячи з приписів ст.6 КАС України,
кожна особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Оскарження дій слідчого при
проведенні ним досудового слідства або
окремих слідчих дій врегульовано
нормами КПК України. Дані
правовідносини є
кримінально-правовими, а тому взагалі
не належать до розгляду
адміністративними судами у порядку
адміністративного судочинства,
оскільки за таких обставин між
сторонами відсутні публічно-правові
відносини, тому дана справа не повинна
вирішуватися у порядку
адміністративного судочинства.

Положення статей 21 і 22 Конституції
України гарантують, що держава
зобов'язана забезпечити кожному
можливість відстоювати свою точку
зору, свої права у суперечці з
будь-якими органами і службовими
особами, у тому числі тими, які
здійснюють досудове розслідування.
Процесуальний порядок такого
оскарження дозволяє громадянам
реалізовувати свої права у межах
кримінального судочинства. КПК України
визначено не лише перелік рішень, дій
чи бездіяльності слідчого, прокурора й
слідчого судді, що підлягають
оскарженню, а й коло суб'єктів,
наділених повноваженнями подання
скарги. Ці повноваження учасників
процесу закріплено у статтях 303-309 КПК
України. Статтею 303 КПК України
визначено право заявника, потерпілого
(його представника чи законного
представника), підозрюваного (його
захисника чи законного представника)
подавати скаргу на бездіяльність
слідчого, прокурора. Обов'язковою
умовою подання скарги згаданими
особами є набуття ними відповідного
процесуального статусу. Рішення
слідчого, прокурора про відмову в
задоволенні клопотання про проведення
слідчих (розшукових) дій може оскаржити
особа, якій відмовлено в задоволенні
такого клопотання, або її
представником, законним представником
чи захисником (п.7 ч.1 ст.303 КПК України).
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність
слідчого або прокурора можна подавати
впродовж десяти днів після їх
ухвалення чи вчинення (ч.1 ст.304 КПК
України). Якщо рішення слідчого чи
прокурора оформлено постановою, строк
подання скарги починається з дня
отримання її копії. Скарги на інші
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
або прокурора не розглядаються під час
досудового розслідування і можуть бути
предметом розгляду під час
підготовчого провадження у суді згідно
з правилами статей 314-316 КПК України.
Відповідно до глави 26 КПК України
вирішення скарг на дії, рішення чи
бездіяльність слідчого або прокурора
під час досудового розслідування
відноситься до компетенції слідчих
суддів.

У рішенні Конституційного Суду України
за конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень абзаців 3-5 ст.248-3 ЦПК України
та за конституційними зверненнями
громадян ОСОБА_6 і ОСОБА_7 щодо
офіційного тлумачення абзацу 4 ст.248-3
ЦПК України (справа щодо
конституційності ст.248-3 ЦПК України)
від 23.05.2001 зазначено: захист прав і
свобод людини не може бути надійним без
надання їй можливості при
розслідування кримінальної справи
оскаржити до суду окремі процесуальні
акти, дії чи бездіяльність органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури. Таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
КПК України, оскільки діяльність
посадових осіб, як і діяльність суду,
має свої особливості, не належить до
сфери управлінської.

Спірні правовідносини не можуть бути
віднесені до категорії
публічно-правових з тих підстав, що їх
виникнення не пов'язано з будь-якими
рішеннями, діяльністю або
бездіяльністю органів владних
повноважень у сфері управлінської
діяльності. Згідно ч.2 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, зокрема, що належить вирішувати
у порядку кримінального судочинства.

Скарги на дії посадових осіб органів
державної влади чи їх бездіяльність
при розслідуванні кримінальної справи
повинні розглядатися лише у порядку,
встановленому КПК України.

КАС України не регулює та не
визначає порядок передачі матеріалів
кримінального провадження тому чи
іншому слідчому для проведення
досудового розслідування, проведення
огляду місця подій, оскільки
відповідні процедури визначено КПК
України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати у порядку
адміністративного судочинства.

На підставі викладеного,
керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до заступника
начальника слідчого відділення
Драбівського РВ УМВС України в
Черкаській області капітана міліції
Мироненка О.М. про зобов'язання вчинити
дії.

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву з усіма
доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали направити позивачеві.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернутися до
суду загальної юрисдикції у порядку
КПК.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Черкаський
окружний адміністративний суд в
порядку, передбаченому ст.ст.185-187 КАС
України.

Суддя

Л.В.Трофімова