Справа № 742/2140/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/2140/14
Головуючий у 1-й інстанції: Кантур
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Желтобрюх І.Л., Горяйнова
А.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України апеляційну скаргу
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області на постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 30 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 30
травня 2014 року - позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального права, просить прийняти
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія
суддів зважає на наступне.

Так, за змістом ст.37 Закону «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року
№3723 - XII (далі - Закон №3723-XII), пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків суми їх заробітної
плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною першою ст.1 ЗУ «Про оплату
праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати
за ранги, надбавки за вислугу років
на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст.33 вищезгаданого
Закону, державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати
за виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 березня 2006 року «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
суддів та інших органів» передбачено,
що керівникам надається право у межах
затвердженого фонду оплати праці
«надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення соціально -
побутових питань та допомогу для
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Згідно ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових
доходів населення», індексація
грошових доходів населення -
встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення. Статтею 2 цього Закону
передбачено, що індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані ними
в гривнях на території України і які не
мають разового характеру, а саме:
оплата праці (грошове забезпечення).

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
для оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація заробітної плати входять
в структуру оплати праці державних
службовців.

Крім того, ст.66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№1788-XII (далі - Закон №1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до ЗУ
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі ст.41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV
( далі - Закон №1058 - IV ) до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року №865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» встановлено, що
розміри виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до ЗУ «Про державну службу»,
визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній
роботі».

Отже, з огляду на вищевикладене, суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, зокрема матеріальна
допомога та індексація, включаються до
складу заробітної плати державного
службовця та враховуються при
обчисленні розміру його пенсії.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності дій
відповідача, а доводи апеляційної
скарги відповідача не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
211, 212 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача -
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 30 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий - суддя:
Я.С. Мамчур

Судді:
І.Л. Желтобрюх

А.М. Горяйнов

Ухвалу складено у повному обсязі 08.07.2014.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Желтобрюх І.Л.

Горяйнов А.М.