Справа № 546/17/14-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 р.Справа № 546/17/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 13.03.2014р. по
справі № 546/17/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Решетилівському районі
Полтавської області

про зобов'язання надати перерахунок
пенсії згідно рішення суду,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області (далі - відповідач), в якому
просила суд визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови надати їй
перерахунок пенсії згідно постанови
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2010
року та від 15 лютого 2010 року, починаючи
з 01 листопада 2011 року і по даний час,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Решетилівському районі
Полтавської області надати їй
перерахунок державної пенсії згідно
постанови суду від 11 березня 2010 року та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Решетилівському районі
Полтавської області надати їй
перерахунок додаткової пенсії згідно
постанови від 15 лютого 2010 року,
починаючи з 01 листопада 2011 року і по
даний час.

Ухвалою Решетилівського районного
суду Полтавської області від 13.03.2014
року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті
провадження по справі за даним позовом.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції її скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції на
розгляд зі стадії вирішення питання
про відкриття провадження, посилаючись
на прийняття судом оскаржуваної ухвали
з порушенням норм процесуального
права, зокрема ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що призвело до неправильного
вирішення питання, а також на доводи та
обставини викладені в апеляційній
скарзі.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідач надав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, в яких,
посилаючись на обґрунтованість та
об'єктивність рішення суду першої
інстанції, просить залишити його без
змін, апеляційну скаргу позивача - без
задоволення, а справу розглянути без
участі представника відповідача.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у
відкритті провадження по справі, суд
першої інстанції виходив з того, що зі
змісту ст.267 КАС України в постановах
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2010
року та від 15 лютого 2010 року ніяких
зобов'язань про надання звіту про
виконання судового рішення не
міститься.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до висновку про наявність
зобов'язання надати звіт про виконання
судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси. Ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в адміністративному суді,
до підсудності якого вона віднесена
цим Кодексом.

За визначенням ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. (ч.2 ст.2 КАС України).

Як встановлено пунктом 2 частини 1
статті 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні, зокрема, усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст.109 КАС Укрїни, суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо:
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства; у спорі
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав є
такі, що набрали законної сили:
постанова суду; ухвала суду про відмову
у відкритті провадження в
адміністративній справі; ухвала про
закриття провадження в
адміністративній справі; ухвала про
залишення позовної заяви без розгляду
у зв'язку з пропуском строку звернення
до адміністративного суду (крім
випадків, коли така ухвала винесена до
відкриття провадження в
адміністративній справі); настала
смерть фізичної особи чи припинено
юридичну особу, які звернулися із
позовною заявою або до яких пред'явлено
адміністративний позов, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
та викладених в ній обставин, предметом
судового оскарження у даній справі є
дії відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області, щодо відмови у наданні
розрахунку державної та додаткової
пенсії, відповідно до постанови
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 11 березня 2010
року та від 15 лютого 2010 року, починаючи
з 01 листопада 2011 року і по даний час.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади ,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно -
правові спори, крім спорів, для яких
законом встановлений інший порядок
судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС).

Аналізуючи зміст вказаних вище норм,
можливо зробити висновок про те, що у
даному позові ОСОБА_1 оскаржує
безпосередньо дії відповідача щодо
відмови у наданні розрахунку державної
та додаткової пенсії починаючи з 01
листопада 2011 року, а не дії щодо
зобов'язання про надання звіту про
виконання судового рішення.

Враховуючи суб'єктний склад та
характер правовідносин, що виникли між
сторонами, даний спір є
публічно-правовим, а тому дана справа є
справою адміністративної юрисдикції
та підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на встановлені обставини у
справі, колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної ухвали порушив норми
процесуального законодавства,
позбавивши при цьому права позивача на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 03.04.2014 року не
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право, серед іншого,
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що допущені
судом першої інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, а тому ухвала Решетилівського
районного суду Полтавської області
13.03.2014 року підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції на розгляд зі стадії
вирішення питання про відкриття
провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 199,
п. 4 ч. 1 ст. 204 ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Решетилівського районного суду
Полтавської області від 13.03.2014р. по
справі № 546/17/14-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Решетилівському районі Полтавської
області про зобов'язання
надати перерахунок пенсії згідно
рішення суду направити до
Решетилівського районного суду
Полтавської області для продовження
розгляду справи зі стадії відкриття
провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211
КАС України, оскільки не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Рєзнікова С.С. Старостін В.В.