Справа № 826/2145/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2145/14
інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі Авраменко
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Адвокатського об'єднання
"Головань і Партнери" до якої
приєдналася третя особа - Адвокатське
бюро "Андрій Бурлаченко і Партнери" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Адвокатського об'єднання "Головань і
Партнери" до Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України, Державної
служби статистики України, треті особи
- Адвокатське бюро "Андрій Бурлаченко і
Партнери", Адвокатське об'єднання
"Абсольво" про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Адвокатське об'єднання
"Головань і Партнери" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, Державної служби статистики
України, треті особи - Адвокатське бюро
"Андрій Бурлаченко і Партнери",
Адвокатське об'єднання "Абсольво" в
якому просило: визнати протиправною
бездіяльність Державної служби
статистики України, яка полягає у не
розробленні змін до Класифікації
організаційно-правових норм
господарювання; визнати протиправною
бездіяльність Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, яка полягає у невнесенні змін
до Класифікації
організаційно-правових норм
господарювання; зобов'язяти Державну
службу статистики України розробити
зміни і доповнення до Класифікації
організаційно-правових норм
господарювання шляхом запровадження
окремих позицій класифікатора для
організаційно-правових форм
адвокатського бюро та адвокатського
об'єднання; зобов'язати Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України вести зміни і доповнення до
Класифікації організаційно правових
форм господарювання шляхом
запровадження окремих позицій
класифікатора для
організаційно-правових форм
адвокатського бюро та адвокатського
об'єднання.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 березня 2014 року позов задоволено
частково, а саме визнано
протиправною бездіяльність Державної
служби статистики України яка полягає
у не розробленні змін до Класифікації
організаційно-правових форм
господарювання, затвердженої наказом
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики №97 від 28.05.2004 р.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі. На думку апелянта,
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заявою від 24.06.2014 року до апеляційної
скарги позивача приєдналося
Адвокатське бюро "Андрій Бурлаченко і
Партнери".

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
24.12.2013 р. позивач звернувся до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України з листом №386/104 (а.с.
9-10), в якому просив привести у
відповідність до положень Закону №5076
Класифікатор №97, а саме запровадити
окремі позиції класифікатора для
організаційно-правових форм
адвокатського бюро та адвокатського
об'єднання.

Листом №3411-10/2869-12 від 25.01.2014 р.
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України повідомило позивача,
що питання щодо розроблення змін та
доповнень до Класифікатора №97
відноситься до повноважень Державної
служби статистики України (а.с. 11).

Колегія суддів погоджується з даним
висновком Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про
стандартизацію» встановлює правові
та організаційні засади
стандартизації в Україні і
спрямований на забезпечення єдиної
технічної політики у цій сфері.

Відповідно до ст. 1 Закону
нормативний документ - документ, який
установлює правила, загальні принципи
чи характеристики різних видів
діяльності або їх результатів. Цей
термін охоплює такі поняття як
"стандарт", "кодекс усталеної практики"
та "технічні умови".

Декрет Кабінету Міністрів
України від 10.05.1993 року №46-93 «Про
стандартизацію і сертифікацію»
визначає правові та економічні основи
систем стандартизації та сертифікації,
встановлює організаційні форми їх
функціонування на території України.

Відповідно до ст. 4 Декрету
Нормативні документи із
стандартизації поділяються на:
державні стандарти України; галузеві
стандарти; стандарти науково-технічних
та інженерних товариств і спілок;
технічні умови; стандарти підприємств.

Законом України «Про державну
статистику» врегульовано правові
відносини в галузі державної
статистики, визначає права і функції
органів державної статистики,
організаційні засади здійснення
державної статистичної діяльності з
метою отримання всебічної та
об'єктивної статистичної інформації
щодо економічної, соціальної,
демографічної та екологічної
ситуації в Україні та її регіонах і
забезпечення нею держави та
суспільства.

Відповідно до ст. 12 Закону, одним з
основних завдань органів державної
статистики, є забезпечення
розроблення, вдосконалення та
впровадження системи державних
класифікаторів техніко-економічної та
соціальної інформації, які
використовуються для проведення
статистичних спостережень.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, про наявність підстав для
задоволення позову в частині визнання
протиправною бездіяльності Державної
служби статистики України, яка полягає
у не розробленні змін до Класифікації
організаційно-правових норм
господарювання та відсутність підстав
для задоволення позову в іншій частині
виходячи з наступного.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями.

Отже, під дискреційним повноваженням
розуміють таке повноваження, яке надає
певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до абзацу 19 підпункту 10
пункту 4 Положення про Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України (затвердженого Указом
Президента України від 31.05.2011 року №
634/2011) Мінеконом розвитку України
схвалює та приймає відповідно до
законодавства національні стандарти,
правила усталеної практики та
класифікатори.

Колегія суддів наголошує на тому, що
повноваження щодо розроблення,
вдосконалення та впровадження
системи державних класифікаторів
техніко-економічної та соціальної
інформації, які використовуються для
проведення статистичних
спостережень Законом України «Про
державну статистику» покладено на
органи державної статистики. В зв'язку
з невиконанням покладених на Державну
службу статистики України завдань з
розроблення та вдосконалення
класифікатора, Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України не мало можливості їх схвалити
та прийняти.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову, правильно встановив обставини
справи та прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,- У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Адвокатського
об'єднання "Головань і Партнери" до якої
приєдналася третя особа - Адвокатське
бюро "Андрій Бурлаченко і Партнери" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 1 липня
2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.