Справа № 825/474/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/474/14
Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененко О.М.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у місті Києві до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИЛА:

Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
місті Києві (далі - позивач, ГУ ДСНС у м.
Києві) звернулося до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі -
відповідач, ФОП ОСОБА_2) про
застосування заходів реагування у
вигляді повного зупинення подальшої
експлуатації приміщення кафе за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом відключення
джерела електроживлення, накладення
печаток на розподільчі електрощітки та
вхідні двері вказаного приміщення.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року адміністративний позов було
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову та ухвалити нову,
якою відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, так як, на думку
апелянта, оскаржуване рішення суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, 25.01.2014 року позивачем було
проведено позапланову перевірку
дотримання та виконання вимог
законодавства з питань пожежної і
техногенної безпеки у приміщенні кафе
за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ФОП
ОСОБА_2

За результатами перевірки ГУ ДСНС
у м. Києві було складено акт від 25.01.2014
року №8, згідно з яким позивачем було
виявлено порушення ФОП ОСОБА_2 вимог
законодавства у сфері пожежної
безпеки, що створюють загрозу життю
та/або здоров'ю людей.

Спірні правовідносини
регулюються Конституцією України,
нормами Кодексу цивільного захисту
України (далі - КЦЗ України), Законом
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» (далі - Закон
№ 877-V ), Наказом Міністерства України з
питань надзвичайних ситуацій «Про
затвердження Правил пожежної безпеки в
Україні» від 19 жовтня 2004 року № 126 (далі
- Правила пожежної безпеки).

Так, відповідно до статті 3
Конституції України, людина, її життя,
честь, гідність, недоторканість і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України,
центральний орган виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
здійснює державний нагляд (контроль)
шляхом проведення планових та
позапланових перевірок відповідно до
закону.

У пункті 12 частини 1 статті 67 КЦЗ
України зазначено, що до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у сфері
техногенної та пожежної безпеки,
належить звернення до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону
№ 877-V, на підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду.

Згідно з частиною 2 статті 68 КЦЗ
України, у разі встановлення порушення
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей, посадові особи центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Пунктами 1,4,10 частини 1 статті 70
КЦЗ України регламентовано, що
підставою для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є;
недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;
нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;
неготовність до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, засобів цивільного захисту, а
також обладнання, призначеного для
забезпечення безпеки суб'єктів
господарювання.

Водночас, частиною 1 статті 55 КЦЗ
України передбачено, що забезпечення
пожежної та техногенної безпеки
суб'єкта господарювання покладається
на власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

Аналогічна правова норма
міститься в пункті 2.2 Правил пожежної
безпеки.

Відповідно до частини 2 статті 70
КЦЗ України, повне або часткове
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Отже, з викладених законодавчих
приписів вбачається, що правовою
підставою для звернення компетентного
органу, який здійснює державний нагляд
у сфері пожежної і техногенної безпеки,
до суду з адміністративним позовом про
застосування заходів реагування є
встановлення ним факту порушення вимог
законодавства у сфері пожежної і
техногенної безпеки, який зафіксовано
у відповідному акті перевірки.

Оскільки в даному випадку порушення
правил пожежної безпеки у приміщенні
кафе за адресою: АДРЕСА_1, яке належить
відповідачу, встановлено у складеному
позивачем акті перевірки від 25.01.2014
року №8, то судова колегія вважає, що в
даному випадку наявні достатні та
необхідні правові підстави для
застосування до ФОП ОСОБА_2 заходів
реагування, передбачених ч.7 ст.7 Закону
№877-V та ст.ст.68,70 КЦЗ України.

Крім того, колегія суддів також звертає
увагу на те, що в договорі оренди від
01.02.2014 року б/н, укладеному між ОСОБА_3 та
ФОП ОСОБА_2, на орендаря, яким є
відповідач, покладено зобов'язання
сумлінно дотримуватися норм та правил
експлуатації, технічного
обслуговування орендованого майна і
протипожежної безпеки, що в силу
приписів ч.1 ст. 55 КЦЗ України та п.2.2, 2.4
Правил пожежної безпеки, обумовлює
обов'язок ФОП ОСОБА_2 нести
відповідальність за недотримання
вимог пожежного законодавства.

Доводи апелянта стосовно того, що судом
першої інстанції не було досліджено
винесений позивачем припис про
усунення виявлених порушень
законодавства від 30.01.2014 року, а також
посилання відповідача на те, що ГУ ДСНС
у м. Києві звернулося до суду з даним
адміністративним позовом раніше
спливу строку, зазначеного у вказаному
приписі для усунення ФОП ОСОБА_2
виявлених порушень, колегія суддів
вважає необґрунтованими і
безпідставними, оскільки, як було
наголошено вище, достатньою та
необхідною правовою підставою для
звернення компетентного органу, який
здійснює державний нагляд у сфері
пожежної і техногенної безпеки, до суду
з адміністративним позовом про
застосування заходів реагування є
виявлення факту порушення суб'єктом
господарювання правил пожежної
безпеки, що зафіксований у
відповідному акті перевірки. При цьому,
припис про усунення виявлених порушень
вимог пожежної безпеки та застосування
адміністративним судом заходів
реагування на підставі акту перевірки
є різними та не залежними один від
одного заходами правового впливу на
правопорушника, що не передбачають
взаємовиключення.

Твердження відповідача про те, що
органи державного нагляду за
дотриманням вимог пожежної і
техногенної безпеки не мають права
здійснювати заходи державного нагляду
щодо фізичних осіб-підприємців, судова
колегія вважає такими, що суперечать
вимогам чинного законодавства, зокрема
положенням ст.6 КЦЗ України, зі змісту
якої вбачається, що перевірці
підлягають всі суб'єкти господарювання
незалежно від їх
організаційно-правової форми.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо необхідності
задоволення адміністративного позову
та приходить до висновку про те, що
судом першої інстанції було повно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня її складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2014
року.

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.