Справа № 820/7202/14
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 р.Справа № 820/7202/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Нововодолазької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014р.
по справі № 820/7202/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерфакт-плюс"

до Нововодолазької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 р.
позов ТОВ "Інтерфакт-плюс" задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Нововодолазької
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 28.10.2013 року №
.

Нововодолазька ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
області (далі-відповідач), не
погодившись з постановою суду, подала
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 р.
скасувати та винести нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи та
неправильну оцінку доказів, що привело
невірного вирішення справи.

ТОВ "Інтерфакт-плюс" подало заперечення
проти апеляційної скарги, простить
залишити її без задоволення, постанову
суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що Нововодолазькою
ОДПІ проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
"Інтерфакт-плюс" з питань правомірності
відображення в податковому обліку
проведених взаємовідносин з ТОВ УФК
"Тритон" їх реальності та повноти
відображення в обліку за червень,
липень, серпень 2012 р., за результатами
якої складено акт від 04.10.2013 р.
№117/20-20-22-08/30957466 (а.с. 11-23).

За висновками акту перевірки позивачем
порушено п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, занижено ПДВ за
червень - серпень 2012 р. на загальну суму
59 362,00 грн.

28.10.2013 р. відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення від
№, яким позивачу збільшено суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 89 043,00
грн. (59 362,00 грн. основним платежем, 29 681,00
грн. штрафними санкціями) (а.с.24).

Підставою призначення позивачу
податкових зобов'язань та накладення
штрафів є включення позивачем до
складу податкового кредиту ПДВ по
операціям поставки вугілля, проведених
з ТОВ УФК "Тритон" в червні - серпні 2012
року, що на думку перевіряючих не мали
товарного (реального) змісту.

Задовольняючи позов, суд виходив з
підтвердження реальності
господарської операції між позивачем
та ТОВ УФК "Тритон" та правомірності
формування податкового кредиту по цій
операції.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що між позивачем та
ТОВ УФК "Тритон" укладено договір від
26.06.2012 р. за № 2606-У, за умовами якого
позивач прибав вугілля (а.с. 46-47).

В підтвердження виконання умов
договору позивачем як до перевірки, так
і до суду надано договір, податкові,
видаткові накладні, платіжні
доручення, товарно- транспортні
накладні. (а.с. 49-104, 105-126).

Перевезення товару здійснено за
рахунок позивача залученим
перевізником ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» на
підставі договору надання
транспортних послуг від 120.01.2012 р. №
10/01-12 та додаткової угоди від 24.02.2012 р. ,
що підтверджується
товарно-транспортними накладними.

Придбаний товар (вугілля)
оприбутковано в бухгалтерському
обліку на складі ТОВ «Інтерфакс-плюс»
та у подальшому використано у
господарській діяльності, як паливо
для обжигу цегли, виробництво якої є
одним з видів діяльності позивача за
КВЕД, що підтверджується актами
списання товарів . (а.с. 127-132).

Станом на момент операцій позивач та
його контрагент мали повний обсяг
юридичної правосуб'єктності, були
платниками ПДВ.

За результатами господарських
операцій з ТОВ УФК "Тритон" за червень,
липень, серпень 2012 р. позивачем
задекларовано податкового кредиту з
ПДВ в сумі 59 362,00 грн.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, що набрав
чинності з 01.01.2011 р., податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку із, зокрема: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.2, ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11статті 201
цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст.
198 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, що надані позивачем
податкові накладні не містять
недоліків форми, змісту або походження,
тому є належною підставою для
формування позивачем податкового
кредиту з ПДВ.

Проведення господарської операції між
позивачем та його контрагентом
підтверджено первинними документами,
як досліджені як податковим органом
так і судом, та зауважень до яких не
міститься у податкового органу.

Доказів на спростування висновків суду
щодо товарності господарської
операції, фізичної відсутності вугілля
у натурі, а так само використання його
не за призначенням, відсутності
матеріальних, трудових або будь-яких
інших виробничих ресурсів у покупця
відповідачем не надано

Посилання на акт ДПІ у Московському
районі м. Харкова від 09.04.2013 р.
№266/2220/37797318 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ УФК
"Тритон", як на доказ безтоварності
господарської операції , колегія
суддів вважає помилковим.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування.

Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагентів
позивача не є належним доказом
безтоварності (нереальності,
нікчемності) господарських операцій
позивача, оскільки цим документом
зафіксовано факт перешкод для
здійснення перевірки податковим
органом, первинні бухгалтерські
документи не витребовувалися та не
досліджувалися.

З цих підстав, такий акт не містить
достатніх даних щодо предмету
доказування по даній справі, тому як не
відображає обставин по операціям за
договором поставки між позивачем та
його контрагентом, щодо якого складено
такий акт.

Судовим розглядом встановлено, що
спірна господарська операція
відбувалася, позивачем отримано та
оплачено товар, сплачено податок на
додану вартість в ціні товару, та
використано його в господарській
діяльності .

Відповідачем не надано судових рішень,
які набрали законної сили, про визнання
угоди позивача недійсною, удаваною,
фіктивною, а так само не надано вироків
про притягнення до відповідальності
посадових осіб позивача чи контрагента
за неправомірні дії, вчинені ними при
укладенні (виконанні) угоди, проведенні
поставок, з якими ст. 228 ЦК України
пов'язує нікчемність правочину.

Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком судом першої інстанції про
дотримання Товариством необхідних
умов для формування податкового
кредиту та неправомірністю спірного
податкового повідомлення-рішення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем доказів на підтвердження
своїх висновків щодо безтоварності
господарської операції та
неправомірне формування позивачем
податкового кредиту не надано.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення,
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції повно, всебічно та об'єктивно
з'ясував обставини справи, прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для скасування
постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014 р.
відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Нововодолазької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13.05.2014р.
по справі № 820/7202/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В.