Справа № К/9991/23468/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/23468/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 29 липня 2010 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2011 року

у справі №2а-7264/10/2/0170

за позовом Акціонерного товариства
закритого типу «Вітас»

до Державної податкової інспекції в
місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим

про визнання скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Акціонерне товариство закритого типу
«Вітас» (далі - позивач) звернулось до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції в місті Сімферополі
Автономної Республіки Крим (далі -
відповідач) про скасування податкового
повідомлення-рішення від 01 липня 2010
року № /0.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 29 липня 2010 року
позов задоволено. Визнано
протиправними дії ДПІ в м. Сімферополі
АР Крим щодо неприйняття поданої 20
квітня 2010 року АТЗТ «Вітас» податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2010 року, що
викладено в повідомленні №17421/10/28-4 від
21 квітня 2010 року. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ в м.
Сімферополі АР Крим № /0 від 01
липня 2010 року про застосування до АТЗТ
«Вітас» штрафних санкцій у сумі 170,00
грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь АТЗТ «Вітас»
судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15 березня 2011 року постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 29 липня
2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ в м.
Сімферополі АР Крим, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 29 липня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2011 року і ухвалити нове судове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

20 квітня 2010 року АТЗТ «Вітас» подало до
податкового органу податкову
декларацію з податку на додану
вартість за березень 2010 року з усіма
додатками (вх. № 55137). Декларація була
підписана керівником та скріплена
печаткою підприємства (арк. справи 27-31).

Проте, 21 квітня 2010 року ДПІ в м.
Сімферополі АР Крим на адресу позивача
було надіслане повідомлення №17421/10/28-4,
в якому зазначено, що податкова
декларація АТЗТ «Вітас» заповнена
всупереч вимогам пунктів 3.3, 5.2 Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом ДПА
України від 30 травня 1997 року № 166,
оскільки в декларації не у всіх рядках,
в яких відсутні показними для
заповнення, прославлені прочерки, у
зв'язку з чим подана податкова
декларація з податку на додану
вартість за березень 2010 року
вважається невизнаною як податкова
звітність. Позивачу запропоновано
надати нову податкову звітність з
податку на додану вартість за
відповідний звітний період, оформлену
належним чином (арк. справ 26).

Також, ДПІ в м. Сімферополі АР Крим була
проведена невиїзна документальна
перевірка своєчасності подання АТЗТ
«Вітас» податкової звітності з податку
на додану вартість за березень 2010 року,
за результатами якої складений акт №
6497/15-2/32233952 від 18 травня 2010 року.

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені вимоги підпункту 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», пункту
7.8 статті 7 Закону України «Про податок
на додану вартість», а саме: не подана
декларація з податку на додану
вартість за березень 2010 року.

01 липня 2010 року на підставі вказаного
акта перевірки ДПІ в м. Сімферополі АР
Крим прийняла
податкове-повідомлення-рішення №
/0, яким на підставі підпункту «а»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4,
підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначила АТЗТ «Вітас» суму
штрафних (фінансових) санкцій) за
платежем: податок на додану вартість у
розмірі 170,00 грн.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 статті 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено виключний
перелік підстав, за яких податкова
звітність може бути не визнана
контролюючим органом як податкова
декларація, з урахуванням того, що
подана позивачем податкова декларація
з податку на додану вартість за
березень 2010 року була заповнена у
відповідності до вимог Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом ДПА
України від 30 травня 1997 року № 166, та
подана у строк, визначений Законом.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Абзацом 1 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті
4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 4.1.2
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) платник
податків може також оскаржити дії
службової (посадової) особи
контролюючого органу з відмови у
прийнятті податкової декларації у
судовому порядку.

Згідно абзацу 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) податкова звітність,
отримана контролюючим органом від
платника податків як податкова
декларація, що заповнена ним всупереч
правилам, зазначеним у затвердженому
порядку її заповнення, може бути не
визнана таким контролюючим органом як
податкова декларація, якщо в ній не
зазначено обов'язкових реквізитів, її
не підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Наказом ДПА України від 30 травня 1997
року № 166 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) був
затверджений Порядок заповнення та
подання податкової декларації з
податку на додану вартість, абзацом 3
пункту 5.2 якого передбачено, що рядки,
які не повинні заповнюватися
платником, оскільки мають
інформаційний характер, позначені
знаком «Х»; колонки, у яких сума обороту
чи податку не повинна проставлятися,
позначені знаком « 0»; у рядках, де
платник не має даних для заповнення,
проставляється знак «-».

З метою запровадження централізованої
системи приймання та комп'ютерної
обробки податкової звітності
платників податків та реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних із урахуванням різних
способів надходження документів до
органів державної податкової служби
України, у тому числі в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку, та відповідно до статті 2
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні», наказом ДПА України
від 31 грудня 2008 року № 827 були
затверджені Методичні рекомендації
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України.

Відповідно до пункту 4.4 Методичних
рекомендацій щодо централізованого
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України, затверджених
наказом ДПА України від 31 грудня 2008
року № 827 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) під
обов'язковими реквізитами розуміються:
тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий); звітний (податковий)
період; назва платника податків; код
платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 22 січня 1996 року № 118 «Про створення
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України»
або реєстраційний (обліковий) номер з
ТРДПАУ; ідентифікаційний номер згідно
з ДРФО або, у разі відмови від нього -
серія та номер паспорта для фізичної
особи; місцезнаходження платника
податків; назва ОДПС, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення - залежно від
форми); підписи посадових осіб,
засвідчені печаткою. Для звітів, у яких
це передбачено формою: звітний
(податковий) період, що уточнюється, у
разі надання платником податків
уточнюючого розрахунку; ініціали,
прізвища та ідентифікаційні номери
посадових осіб; код виду економічної
діяльності (КВЕД); код органу місцевого
самоврядування за КОАТУУ;
індивідуальний податковий номер та
номер свідоцтва про реєстрацію для
платників ПДВ.

Пунктом 4.5 Методичних рекомендацій
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України, затверджених наказом ДПА
України від 31 грудня 2008 року № 827 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
якщо податкова звітність, надана
органу ДПС платником податків,
заповнена всупереч правилам,
визначеним у затвердженому порядку її
заповнення, то вона може бути не
визнана органом ДПС як податкова
звітність. Підставою про невизнання
податкової звітності є: відсутність
підпису відповідних посадових осіб
(факсиміле не дозволяється);
відсутність скріплення печаткою
підписів платника податків;
відсутність обов'язкових реквізитів
податкового документа; відсутність
обов'язкових додатків до податкової
звітності, передбачених порядком
заповнення відповідної звітності;
неможливість прочитати текст або цифри
внаслідок пошкодження (наприклад,
документи, залиті чорнилом або іншою
рідиною, потерті); наявність порваних
аркушів, підчищень, помарок,
виправлень, дописок і закреслювань;
подання ксерокопії звітних документів;
порушення загальних вимог оформлення
документів податкової звітності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, зокрема, поданою
податковим органом копією податкової
декларації АТЗТ «Вітас» з податку на
додану вартість за березень 2010 року,
вказана податкова декларація містила
усі обов'язкові реквізити, була
підписана керівником підприємства та
скріплена печаткою платника податків,
а також у всіх рядках, де платник не мав
даних для заповнення, був проставлений
знак «-».

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про
неправомірність дій податкового
органу щодо невизнання податковою
звітністю податкової декларації АТЗТ
«Вітас» з податку на додану вартість за
березень 2010 року та, як наслідок,
неправомірність визначення податковим
органом позивачу штрафних (фінансових)
санкцій згідно оспорюваного
податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ в м. Сімферополі АР Крим
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 29
липня 2010 року та ухвала
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 29
липня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 березня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна