Справа № 823/4072/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/4072/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 16
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Черкаській області про
визнання відмови щодо повернення
безпідставно отриманих коштів
протиправною та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач або ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області (далі - відповідач-1), Головного
управління Державної казначейської
служби України у Черкаській області
(далі - відповідач-2) про визнання
відмови Управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області щодо повернення
безпідставно отриманих коштів
протиправною та стягнути з Головного
управління Державної казначейської
служби України у Черкаській області на
користь позивача безпідставно
отриманий збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 1972 грн. 10
коп.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням відповідач-1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
вказуючи на порушення норм
матеріального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи, 24.11.2009
року позивач придбав автомобіль ЗАЗ
Lаnos вартістю 78 884 грн.

При реєстрації автомобіля в органах
ДАІ позивачем за вимогою працівників
ДАІ сплачено збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні автомобіля
3% у розмірі 1972 грн. 10 коп.

Вважаючи, що при реєстрації автомобіля
позивач не повинен був сплачувати збір
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 3 %
вартості автомобіля, він у грудні 2009
року звернувся до управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області із заявою про повернення
помилково сплачених коштів, у
задоволенні якої було відмовлено.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду з даним
позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги позивача дійшов
висновку, що сплачений ним, як
набувачем автомобіля, помилково збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1972 грн. 10 коп.
підлягає поверненню.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи та здійснивши аналіз чинного
законодавства, погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ст. 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон №400/97-ВР) (в
редакції на час сплати збору)
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України із
відчуженням власником свого майна у
нього припиняється право власності.
Тобто, відчуження це процес, при якому
власник втрачає право на річ. Законом
№400/97-ВР встановлено, що платником
збору є особа, яка втрачає право
власності на легковий автомобіль, тоді
як підзаконним нормативно-правовим
актом встановлено, що платниками збору
є особи, які набувають право власності
на легковий автомобіль.

Відповідно до Указу Президента України
від 31.08.98 р. N 957 "Про невідкладні заходи
щодо погашення заборгованості з
виплати пенсій" Кабінет Міністрів
України своєю постановою від 03.11.98 № 1740
затвердив Порядок сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій.

Згідно ст. 3 Закону №400/97-ВР збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

Статтею 6 Закону №400/97-ВР саме на
Кабінет Міністрів України покладено
обов'язок прийняти рішення, спрямовані
на виконання цього Закону.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
прийняв постанову від 03.11.1998 року № 1740
«Про затвердження Порядку сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій» в межах своєї
компетенції та на виконання покладених
на нього повноважень. Вказаною
постановою фактично розроблено
механізм стягнення збору. Проте,
визначаючи порядок сплати збору,
Кабінет Міністрів України не наділений
повноваженнями змінювати особу
платника збору, передбачену Законом.

Отже, на час виникнення спору положення
вказаного Порядку суперечили вимогам
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» в
частині регулювання правовідносин зі
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з
відчуження легкових автомобілів.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в постанові від 1
листопада 1996 року № 9 (пункт 5)
зазначено, що судам необхідно виходити
з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

За таких обставин , колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що сплачений
помилково позивачем, як набувачем
автомобіля, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
1972 грн. 10 коп. підлягає поверненню.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.