Справа № 2а-3368/10/0270
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/15571/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Приходько І.В.

за участю:

секретаря
Мосійчук І.М.

представника позивача
Євтушенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Хмільницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області

на постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.09.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.09.2011

у справі № 2а-3368/10/0270

за позовом Державного
підприємства «Уладівський спиртовий
завод»

до Хмільницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Вінницької
області

про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Уладівський
спиртовий завод» (далі по тексту -
позивач, ДП «Уладівський спиртовий
завод») звернулось до Вінницького
окружного адміністративного суду з
позовом до Хмільницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Вінницької області (далі по тексту -
відповідач, Хмільницька ОДПІ
Вінницької області) про визнання
неправомірними дій щодо самостійного
зарахування в рахунок погашення
податкового боргу з акцизного збору
визначеного податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
25.03.2004 у сумі 1699200,00 грн. та погашення
податкового боргу з ПДВ визначеного
податковими повідомленнями-рішеннями
№/0 від 25.03.2004, №/0 від 25.03.2004,
№/0 від 23.06.2004 на загальну суму
287170,00 грн. шляхом зарахування сум,
задекларованих до відшкодування та
зобов'язання внесення до облікової
картки відповідні коригування.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.09.2010, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08.09.2011, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем було
проведено позапланову документальну
перевірку фінансово-господарської
діяльності ДП «Уладівський спиртовий
завод» з питань дотримання податкового
та валютного законодавства, за
результатами якої складено акт №
6/Д/26-2206 від 23.03.2004.

За результатами такої перевірки
відповідачем позивачу донараховано
суми акцизного збору та ПДВ, а також
зменшено суми бюджетного
відшкодування за даним податком, а
саме:

- рішенням №/0 від 25.03.2004
донараховано акцизний збір на суму
944000,00 грн. та штрафні санкції на суму
755200,00 грн., всього - 1699200,00 грн.;

- рішенням №/0 від 25.03.2004
донараховано ПДВ на суму 83284,00 грн. та
штрафні санкції на суму 25144,00 грн.,
всього - 108428,00 грн.;

- рішенням №/0 від 25.03.2004 зменшено
суму бюджетного відшкодування ПДВ на
105554,00 грн.

Позивачем подано скаргу до ДПА у
Вінницькій області та за результатами
розгляду якої на вказані рішення, ДПА у
Вінницькій області збільшило суму
штрафної санкції по ПДВ на 73188,00 грн. про
що винесено податкове
повідомлення-рішення №/0 від
23.06.2004.

Загальна сума визначених податкових
зобов'язань та штрафних санкцій за
наведеними рішеннями становить 1986370,00
грн.

Всі зазначені рішення були оскаржені
позивачем до Господарського суду
Вінницької області, однак ухвалою від
09.11.2004 позов було залишено без розгляду.

На момент постановлення вищевказаної
ухвали, в провадженні Господарського
суду Вінницької області перебувала
справа про банкрутство ДП «Уладівський
спиртовий завод» порушена ухвалою від
13.08.2004 за заявою Дочірнього
підприємства «Універсальна компанія
«Правекс-Естоппель».

Згідно матеріалів справи, оголошення
про порушення справи про банкрутство
ДП «Уладівський спиртовий завод»
опубліковано 08.10.2004 у газеті «Голос
України» №188.

Хмельницькою ОДПІ Вінницької області
21.10.2004 подано заяву із кредиторськими
вимогами в сумі 1897784,09 грн., яка не
містить в собі сум визначених
згаданими вище податковими
повідомленнями-рішеннями, що не
заперечувалось відповідачем.

Із заявою про збільшення кредиторських
вимог на суму 1986370,00 грн. Хмільницька
ОДПІ Вінницької області звернулась до
Господарського суду Вінницької
області, однак, нараховані податкові
зобов'язання у розмірі 1986370,00 грн. не
були включені до складу суми, яка
увійшла до реєстру вимог кредиторів, що
підтверджується ухвалою
Господарського суду Вінницької
області про визнання банкрутом ДП
«Уладівський спиртовий завод» від
06.05.2009.

Крім того, на час розгляду справи в суді
першій інстанції ліквідаційна
процедура щодо позивача не була
закінчена.

Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
зазначається у вищевказаній ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Згідно ч. 2 ст. 14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із судами попередніх
інстанцій, що податкові зобов'язання
позивача у сумі 1986370,00 грн. вважаються
погашеними.

Проте, незважаючи на це Хмільницькою
ОДПІ Вінницької області протягом 2006-2008
років здійснювалось погашення
податкового боргу з акцизного збору
(1699200,00 грн.) за рахунок платежів, які
підприємство направляло на погашення
поточних податкових зобов'язань за
відповідний період.

Податковий борг з ПДВ (287170,00 грн.)
погашався у період з 2004 року по 2006 рік
шляхом зарахування сум, задекларованих
платником до відшкодування, що
вбачається з аналізу облікової картки
ДП «Уладівський спиртовий завод» з
акцизного збору та ПДВ.

Згідно листа №1897 від 30.07.2010
направленого на адресу позивача у
відповідь на його звернення такі дії
відповідач обґрунтовує посилаючись на
встановлену п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (чинного
на момент виникнення правовідносин)
черговість погашення податкового
боргу, яка діє незалежно від волі
платника податків та стосується як
самостійно розрахованих платником
податків податкових зобов'язань, так і
податкових зобов'язань, розрахованих
контролюючим органом.

Судами вірно зазначено, що такі дії
відповідача є протиправними з огляду
на наступне.

Відповідно до ухвали Господарського
суду Вінницької області від 26.03.2008 у
справі про банкрутство ДП «Уладівський
спиртовий завод» позивач погасив
податковий борг.

Крім того, Закон України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» не регулює питання
погашення податкових зобов'язань або
стягнення податкового боргу з осіб, на
яких поширюються судові процедури,
визначені Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
про що прямо зазначено в абзаці 3
Преамбули Закону.

Таким чином, відповідачем без
врахування триваючої процедури
банкротства ДП «Уладівський спиртовий
завод» та обмежень встановлених абз. 3
Преамбули та п. 15.2 ст. 15 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», в
порушення ст. 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
проводила погашення податкових
зобов'язань, які за законом, вважаються
вже погашеними, а тому такі дії є
неправомірними.

Крім того, у відповідності з п. 11.3
Інструкції про порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України,
затвердженої наказом ДПА України №276
від 18.07.2005 саме на підставі облікових
даних карток особових рахунків
платників податків засобами
програмного забезпечення формуються
податкові вимоги на суми податкового
боргу та реєструються у реєстрі
виданих податкових вимог за кожним
боржником окремо.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суди дійшли обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Хмільницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Вінницької області залишити
без задоволення.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 20.09.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.09.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)І.В.
Приходько