Справа № 826/11034/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Дочірнього
підприємства «Київське обласне
державне управління» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» до Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області про визнання протиправним та
скасування рішень №1021, №1022 від 16.05.2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство «Київське
обласне державне управління»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (далі -
позивач) звернулося до суду з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
у Києво-Святошинському районі
Київської області (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування рішення №1021 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на суму 5466,66 грн. від
16.05.2013 року; визнання протиправним та
скасування рішення №1022 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на суму 37 671, 81 грн. від
16.05.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
серпня 2013 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
вважаючи, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи, 16.05.2013
року Управлінням Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області винесено рішення
№1021 про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску, згідно якого філії
"Святошинське районне управління"
Дочірнього підприємства "Київське
обласне дорожнє управління" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" нарахована пеня у
розмірі 1480,09 грн. за період з 19.12.2012 року
по 28.12.2012 року, а також штраф у розмірі 3
986,57 грн. за неперерахування єдиного
внеску.

16.05.2013 року Управлінням Пенсійного
фонду України у Києво-Святошинському
районі Київської області винесено
рішення №1022 про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску, згідно
якого філії "Святошинське районне
управління" Дочірнього підприємства
"Київське обласне дорожнє управління"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
нарахована пеня у розмірі 13 646,29 грн. за
період з 20.11.2012 року по 14.05.2013 року, а
також штраф у розмірі 24 025,52 грн. за
неперерахування єдиного внеску.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги позивача та скасовуючи
рішеннями Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області №1021, 1022 від 16.05.2013
року дійшов висновку, що вони прийняті
відповідачем необґрунтовано

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи та здійснивши системний аналіз
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції чинній на момент порушення
справи про банкрутство позивача) на
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Відповідно до ст. 12 Закону протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів:

забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства;
не нараховуються неустойка (штраф,
пеня),

не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Аналіз вказаних двох статей Закону не
дає підстави для висновків, що дія
передбачених ст. 12 Закону заходів
розповсюджується тільки на ті вимоги
кредиторів, які підпадають під дію
мораторію (вимог конкурсних
кредиторів), і не розповсюджується на
поточні вимоги.

Стаття 1 Закону дає визначення
кредиторських вимог, виконання яких
зупиняється на час дії мораторію
(конкурсні вимоги), тоді як ст. 12 Закону
визначає заходи, що не можуть
застосовуватися до боржника протягом
дії мораторію. Серед цих заходів
визначено і застосування санкцій за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів), якими є
штраф та пеня, нараховані Управлінням
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області у рішенні №1021, 1022 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску від 16.05.2013 року.

При цьому, згідно змісту ст. 12 Закону не
має значення, за який період боржнику
нараховуються штрафні санкції - за
недоїмку, що виникла до порушення
провадження у праві про банкрутство, чи
після, оскільки застосування до
боржника штрафних санкцій в період дії
мораторію заборонено взагалі.

Вказане не стосується суми
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (недоїмки), яка
стягається на загальних підставах
залежно від того, чи входить вона до
конкурсних кредиторських вимог
(стягнення по яких зупинене на час дії
мораторію), чи до поточних
кредиторських вимог (стягнення по яких
здійснюється на загальних підставах).

Вказана правова позиція викладена у п.
17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 15 "Про судову
практику в справах про банкрутство",
згідно якого - за змістом статті 12
Закону мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію; їх
виконання для боржника є обов'язковим,
але пеня, штраф та інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), що застосовуються до
платника податків за порушення
податкового законодавства, не
нараховуються, оскільки ця норма
визначає конкретний проміжок часу,
який відповідає строку дії мораторію
на задоволення вимог кредиторів, але
ніяк не пов'язаний із його суттю.

Згідно ч. 1 ст. 244-1 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Згідно постанови від 18.12.2012 року
Верховний Суд України, переглядаючи
судові рішення попередніх інстанцій у
господарській справі за позовом ДК
"Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" до
ПАТ по газопостачанню за газифікації
"Вінницягаз" про стягнення
заборгованості, дійшов наступного
висновку:

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин) передбачено,
що мораторій на задоволення вимог
кредиторів це зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Частина четверта статті 12 цього ж
Закону встановлює, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення
мораторію боржник не може виконувати
як грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), що виникли до
введення мораторію, так і заходів,
спрямованих на забезпечення їх
виконання.

Згідно з абзацом другим частини
четвертої статті 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Тобто вказана норма визначає
конкретний проміжок часу, протягом
якого не нараховуються штрафи і пеня,
та цей проміжок часу лише відповідає
строку дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів і ніяк не пов'язаний з
поняттям мораторію.

За змістом зазначеної норми боржник
повинен виконувати зобов'язання, що
виникли після введення мораторію, але
пеня та штраф за їх невиконання або
неналежне виконання не нараховуються,
за винятком випадків, встановлених
спеціальними нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена
також у постанові Верховного Суду
України від 12.03.2013 року.

Щодо доводів апелянта про необхідність
застосування до спірних правовідносин
положень про строки звернення до суду з
даним адміністративним позовом, судова
колегія відзначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 14 ст. 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року,
який набув чинності з 01.01.2011 року суми
пені та штрафів, передбачених цим
Законом, підлягають сплаті платником
єдиного внеску протягом десяти робочих
днів після надходження відповідного
рішення. Зазначені суми зараховуються
на рахунки органів Пенсійного фонду,
відкриті в органах Державного
казначейства України для зарахування
єдиного внеску. При цьому платник у
зазначений строк має право оскаржити
таке рішення до органу Пенсійного
фонду вищого рівня або до суду з
одночасним обов'язковим письмовим
повідомленням про це територіального
органу Пенсійного фонду, яким прийнято
це рішення.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону
України від 7 липня 2010 року N 2453-VI "Про
судоустрій і статус суддів" було
внесено зміни до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які набули чинності з 30 липня
2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 5 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що строк звернення до
суду позивачем не пропущено.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07 серпня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня її складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.