Справа № 826/3708/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2014 року № 826/3708/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Соколової О.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Виконувача обов'язків
Генерального прокурора України
Махніцький Олег Ігорович до
Севастопольської міської ради,
Координаційної ради з організації
Севастопольського міського управління
із забезпеченням життєдіяльності
міста про визнання протиправними та
скасування розпорядження №26 від 20.03.2014
До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
виконувача обов'язків Генерального
прокурора України Махніцького Олега
Ігоровича (далі - позивач) до
Севастопольської міської ради (далі -
відповідач-1, СМР), Координаційної ради
з організації Севастопольського
міського управління із забезпечення
життєдіяльності міста (далі -
відповідач-2, Координаційна рада), в
якому просить суд визнати протиправним
та скасувати розпорядження
Координаційної ради з організації
Севастопольського міського управління
із забезпечення життєдіяльності міста
від 20.03.2014 року №26.
Представник позивача обґрунтовує
позов тим, що прийняте розпорядження
відповідача-2 від 20.03.2014 року №26 "Про
утворення прокуратури м. Севастополя
та призначення виконувача обов'язків
прокурора міста" здійснювалось за
наказом Генерального прокурора
Російської Федерації відповідно до
вимог законодавства Російської
Федерації, чим порушено приписи
чинного законодавства України, а тому
воно є протиправним та підлягає
В судовому засіданні представник
позивача виклав пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві та просив
задовольнити позов в повному обсязі
Представники відповідачів в судові
засідання не з'являлись, про час та
місце судового засідання були
повідомлені належним чином, інформації
про поважність причин неявки в судове
засідання до суду не надано, заперечень
щодо позовних вимог позивача від
відповідачів до Окружного
адміністративного суду м. Києва не
Відповідно до положень ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) розгляд справи
було продовжено в письмовому
Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представника позивача в судовому
засіданні, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи на яких
ґрунтується адміністративний позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи,
20.03.2014 року головою Координаційної ради
з організації Севастопольського
міського управління із забезпечення
життєдіяльності міста Олексієм Чалим
підписано розпорядження №26 «Про
утворення прокуратури міста
Севастополя та призначення
виконуючого обов'язків прокурора
Даним розпорядженням прокуратура
міста Севастополя (орган прокуратури
України) ліквідовано. Також відмічено,
що реорганізація та ліквідація
прокуратури міста Севастополя
здійснюється наказом Генерального
прокурора Російської Федерації
відповідно до вимог законодавства
Російської Федерації. Виконуючим
обов'язки прокурора міста призначено
Шевченко Ігоря Сергійовича.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.
Під час вирішення питання щодо
правомірності винесення Відповідачем-2
розпорядження від 20.03.2014 року №26 суд
приймає до уваги положення
Європейської хартії місцевого
самоврядування, прийнятої
країнами-учасницями Ради Європи №ETS122
від 15.10.1985 р., яка була ратифікована
Україною Законом України "Про
ратифікацію Європейської хартії
місцевого самоврядування" №452/97-ВР від
15.07.1997 р. (датою набрання чинності для
України є 01.01.1998 р.), в якій передбачено,
що порядок діяльності місцевого
самоврядування необхідно регулювати
чинним законодавством та, у міру
можливості, конституцією.
Приписами п.15 ч.1 ст.92, ч.4 ст.141 та ст.146
Конституції України передбачено, що
виключно законами визначаються засади
місцевого самоврядування, питання
формування, діяльності та
відповідальності органів місцевого
самоврядування, зокрема статус
виконавчих органів ради та їх
повноваження, порядок утворення,
реорганізації, ліквідації,
визначаються законом. Відповідно до
ст.140 Конституції України місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
Таким чином, як в Європейській хартії
місцевого самоврядування, що прийнята
країнами-учасницями Ради Європи №ETS122
від 15.10.1985 р., так і в Конституції
України закріплено, що саме законом
мають регулюватись засади діяльності
органів місцевого самоврядування в
Суд звертає увагу, що таким
нормативно-правовим актом, який
визначає систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування є Закон України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(далі - Закон №280).
Положеннями ч.1 та ч.2 ст.2 Закону №280
визначено, що місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.
В ч.3 ст.24 Закону №280 врегульовано, що
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
В той же час, повноваження міських рад
закріплено в положеннях ст.25 та ст.26
Закону №280, які передбачають
можливість створення таких органів, як
виконавчий комітет, постійні та інші
комісії, відділи, управління.
Водночас, суд наголошує, що Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» не передбачено утворення
такого органу, як координаційна рада.
Генеральною прокуратурою України
пред'явлено позов до Окружного
адміністративного суду міста Києва про
визнання протиправним та скасування
рішення Севастопольської міської ради
від 24.02.2014 року №7147, яким вирішено:
створити виконавчий орган СМР -
Севастопольське міське управління із
забезпечення життєдіяльності міста;
створено Координаційну раду, якій
доручено розробити Проект про
виконавчий орган СМР - Севастопольське
міське управління із забезпечення
життєдіяльності міста; вказано
Координаційній раді перелік
організаційно-правових заходів по
створенню виконавчого органу СМР -
Севастопольське міське управління із
забезпечення життєдіяльності міста;
головою Координаційної ради
призначено Чалого Олексія Михайловича.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.05.2014 року по справі №826/2908/14 позов
Генеральної прокуратури України та
прокуратури м. Севастополя задоволено
повністю та визнано протиправним та
скасовано рішення Севастопольської
міської ради від 23.02.2014 року №7147 «Про
створення виконавчого органу
Севастопольської міської ради
Севастопольського міського управління
із забезпечення життєдіяльності
міста» (а.с.68)

Повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
визначено ст.27-40 Закону №280.

При цьому, виключний перелік
повноважень виконавчих органів рад
щодо забезпечення законності,
правопорядку, охорони прав, свобод і
законних інтересів громадян
встановлено у ст. 38 зазначеного Закону,
підпунктом 2 п. а ч. 1 якої визначено лише
повноваження щодо сприяння діяльності
органів суду, прокуратури, юстиції,
служби безпеки, внутрішніх справ,
адвокатури і Державної
кримінально-виконавчої служби України.

Отже, виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад не наділені
повноваженнями щодо створення
(формування) органів прокуратури та
призначення її керівників.

Водночас, відповідно до ст. 121
Конституції України, ст.ст. 5, 6 Закону
України «Про прокуратуру» прокуратура
України становить єдину
централізовану систему, яку очолює
Генеральний прокурор України, з
підпорядкуванням нижчестоящих
прокурорів вищестоящим та яка здійснює
свої повноваження на підставі
додержання Конституції України та
чинних законів, незалежно від будь-яких
органів державної влади, посадових
осіб, а також рішень громадських
об'єднань чи їх органів.

Статтями 123 Конституції України та 13
Закону України «Про прокуратуру»
визначено систему органів прокуратури,
яку становлять Генеральна прокуратура
України, прокуратури Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя (на правах обласних),
міські, районні, міжрайонні, районні в
містах. Генеральний прокурор України
може створювати спеціалізовані
прокуратури на правах обласних,
міських, районних та міжрайонних
прокуратур. Також передбачено, що у
разі необхідності Генеральний
прокурор України може створювати
спеціалізовані прокуратури на правах
обласних, міських, районних та
міжрайонних прокуратур.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про
прокуратуру» прокурорів областей, міст
Києва і Севастополя, їх заступників,
міських, районних, міжрайонних, а також
прирівняних до них інших прокурорів
призначає Генеральний прокурор
України, до виключних повноважень
якого віднесено також затвердження
структури і штатної чисельності
підпорядкованих органів прокуратури.

Таким чином, підсумовуючи
вищевикладене суд зазначає, що
прокуратура України є конституційним
органом, система якої визначена
законом, а повноваження щодо
затвердження структури і штатної
чисельності, призначення керівного
складу, створення спеціалізованих
прокуратур належать виключно
Генеральному прокурору України, а не
виконавчим органам сільських, селищних
чи міських рад.

Крім того, відповідно до частин 1-3
статті 9 Закону України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України" державні органи та
органи місцевого самоврядування,
утворені відповідно до Конституції та
законів України, їх посадові та
службові особи на тимчасово окупованій
території діють лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Будь-які організації, їх
посадові та службові особи на
тимчасово окупованій території та їх
діяльність вважаються незаконними,
якщо ці органи створені, обрані чи
призначені у порядку, не передбаченому
законом. Будь-які акт (рішення,
документ), виданий органами та /або
особами, передбаченими частиною другою
цієї статті, є недійним і не створює
правових наслідків.

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку, що розпорядження від 20.03.2014
року №26 винесено із порушенням
положень Європейської хартії
місцевого самоврядування, прийнятої
країнами-учасницями Ради Європи №ETS122
від 15.10.1985 р., Конституції України та
Законів України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та «Про
прокуратуру», а тому є протиправним та
підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку що
позовні вимоги виконувача обов'язків
Генерального прокурора України
Махніцького Олега Ігоровича є
обґрунтованими, доведеними
матеріалами справи, і такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями ст.2, ст.9, ст.10,
ст.11, ст.17, ст.69, ст.70, ст.71, ст.86, ст.158-ст.163,
ст.167, ст.254 КАС України, суд -

постановив:

1. Позовні вимоги виконувача
обов'язків Генерального прокурора
України Махніцького Олега Ігоровича -
задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати розпорядження
Координаційної ради з організації
Севастопольського міського управління
із забезпечення життєдіяльності міста
від 20.03.2014 року №26 "Про утворення
прокуратури м. Севастополя та
призначення виконувача обов'язків
прокурора міста".

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
О.А. Соколова