Справа № 2а-2/13
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2014 р. м. Київ
К/800/50836/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Київської
регіональної митниці, Управління
Державної автомобільної інспекції
Управління міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області, за
участі третьої особи -інспектора роти
ДПС УДАІ міста Вінниці Василенка О.П.,
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, провадження у
якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Солом'янського районного
суду міста Києва від 23 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Київської регіональної митниці,
Управління Державної автомобільної
інспекції Управління міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій
області, за участі третьої особи -
інспектора роти ДПС УДАІ міста Вінниці
Василенка О.П., про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08
листопад 2011 року належний позивачу
автомобіль марки MAN було затримано
працівниками УДАІ МВС України у
Вінницькій області, як зазначив
позивач, на підставі постанови
Київської регіональної митниці № 34-338073
від 17 грудня 2008 року.

Пізніше позивачем було з'ясовано, що
затримання транспортного засобу марки
MAN відбулось у зв'язку з виконанням
окремого доручення Кіровоградської
митниці № 191975 від 09 грудня 2008 року, яке
дане у зв'язку з провадженням у справі
про порушення митних правил
громадянином ОСОБА_4

Вважаючи дії відповідачів по
затриманню автомобіля такими, що
порушують його право власності
позивача, як власника і добросовісного
набувача майна, просив суд визнати
незаконною та протиправною постанову
Київської регіональної митниці № 34-338073
від 17 грудня 2008 року, прийняту за
наслідками виконання окремого
доручення Кіровоградської митниці №
191975 від 09 грудня 2008 року; визнати
незаконними та протиправними дії
посадових осіб УДАІ МВС України в
Вінницькій області та Київської
регіональної митниці щодо затримання
та передання Кіровоградській митниці
належного позивачу автомобіля MAN, а
також посадових осіб УДАІ УМВС України
щодо відмови в поверненні належного
позивачу автомобіля; зобов'язати УДАІ
МВС України в Вінницькій області
повернути позивачу автомобіль MAN без
стягнення плати за зберігання
автомобіля на спеціалізованому
майданчику (стоянці) та інших витрат у
справі про порушення митних правил.

Постановою Солом'янського районного
суду міста Києва від 23 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 вересня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати їх рішення та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити у повному обсязі.

У своїх запереченнях інспектор роти
ДПС УДАІ у Вінницькій області
Василенко О.П. зазначає на
необґрунтованість касаційної скарги
та просить залишити її без задоволення.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25 листопада 2008 року
начальником сектора дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби митної варти та
організації боротьби з митними
правопорушеннями Кіровоградської
митниці Коробко А.С. було складено
протокол про порушення митних правил №
489010008 про притягнення до
адміністративної відповідальності
громадянина ОСОБА_4 за статтею 352
Митного кодексу України.

В подальшому, постановою Ленінського
районного суду міста Кіровограда від 08
квітня 2009 року, залишеною без змін
постановою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 01 липня 2009
року, ОСОБА_4 було визнано винним у
скоєнні правопорушення передбаченого
статтею 352 Митного кодексу України та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді конфіскації
транспортного засобу, який є
безпосереднім об'єктом порушення
митних правил, а саме автомобіля марки
MAN, модель LE 8.140, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2; у
разі не можливості конфіскації
зазначеного автомобіля судом
постановлено стягнути з ОСОБА_4
вартість транспортного засобу в
розмірі 137738, 22 гривень на користь
Кіровоградської митниці.

Як вбачається з матеріалів справи, 09
грудня 2008 року Кіровоградською
митницею було направлено Київській
регіональній митниці окреме доручення
в порядку статті 383 Митного кодексу
України, у якому, зокрема, просила
встановити місцезнаходження
автомобіля марки MAN, модель LE 8.140 та
вилучити його.

В результаті опрацювання зазначеного
окремого доручення розшукуваний
автомобіль MAN, який згідно
реєстраційних документів на той момент
належав громадянину ОСОБА_1, 08
листопада 2011 року був затриманий та
доставлений на спеціальний майданчик
інспекторами роти ДПС УДАІ УМВС
України у Вінницькій області.

Не погоджуючись з такими діями
працівників митниці та міліції ОСОБА_1
оскаржив їх до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позову,
Солом'янський районний суд міста Києва
виходив з того, що під час розгляду
справи позивач не надав належних
доказів в підтвердження вказаних ним
обставин і на яких ґрунтуються позовні
вимоги. Також суд зазначив, що дії
відповідачів, які були вчинені з метою
затримання та доставки на спеціальний
майданчик транспортного засобу MAN були
здійснені з дотриманням вимог
законодавства України, а тому підстави
для визнання таких дій відповідачів
неправомірними відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів Вищого
адміністративного суду України, є
правильними і обґрунтованими, оскільки
вони відповідають фактичним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права.

У відповідності до норм статті 375
Митного кодексу України у справі про
порушення митних правил процесуальні
дії проводяться з метою отримання
доказів, необхідних для правильного
вирішення цієї справи. До
процесуальних дій, зокрема, за нормою
пункту 3 частини другої цієї статті
належить також вилучення товарів,
транспортних засобів і документів.

За приписами частин першої та третьої
статті 377 Митного кодексу України
товари, що є безпосередніми предметами
порушення митних правил, вилучаються.
Вилучені товари повинні бути
перелічені у протоколі, що складається
в передбачених цим Кодексом випадках,
або в доданому до нього описі з точним
зазначенням кількості, міри, ваги та
особливих ознак цих товарів,
транспортних засобів та документів, а
також вартості товарів, транспортних
засобів.

Посадова особа митного органу, в
провадженні якої перебуває справа про
порушення митних правил, має право
доручити проведення конкретних
процесуальних дій посадовій особі
іншого митного органу. Доручення
повинно бути виконано не більш як у
п'ятиденний строк з дня його одержання
(стаття 383 Митного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що 09
грудня 2008 року Кіровоградською
митницею було направлено Київській
регіональній митниці окреме доручення
в порядку статті 383 Митного кодексу
України, відповідно до якого просила
встановити місцезнаходження
автомобіля марки MAN, модель LE 8.140, номер
кузова НОМЕР_1; вилучити зазначений
автомобіль на підставі статті 377
Митного кодексу України та розмістити
його на склад митниці; а в разі
неможливості вилучення зазначеного
автомобіля, скласти протокол вилучення
зазначеного автомобіля з його описом,
та передати його на відповідальне
зберігання теперішньому власнику.

Листом Київської регіональної митниці
від 17 грудня 2008 року за №34-33/8076 було
повідомлено заступника начальника
Кіровоградської митниці про
результати виконання окремого
доручення, зокрема про орієнтування
співробітників Державтоінспекції на
затримання транспортного засобу MAN,
місцезнаходження якого необхідно було
встановити.

Отже, як встановлено судами та
підтверджено матеріалами справи,
передбачений статтею 383 Митного
кодексу України строк виконання
окремого доручення Кіровоградської
митниці було дотримано.

08 листопада 2011 року автомобіль MAN був
затриманий та доставлений на
спеціальний майданчик інспекторами
роти ДПС УДАІ УМВС України у Вінницькій
області у відповідності до вимог листа
Київської регіональної митниці № 34-338073
від 17 грудня 2008 року, оскільки
перебував у всіх наявних базах даних
ДАІ та був виявлений за допомогою
мобільного апаратно-програмного
комплексу «РУБІЖ», який призначений
для забезпечення автоматичного
контролю за транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що
затримання вищевказаного
транспортного засобу відбувалось в
межах стаціонарного поста ДПС, який
розташований на території Вінницької
області, у повній відповідності до
вимог наказу Міністерства внутрішніх
справ України № 177 від 04 травня 2011 року
«Про організацію діяльності
стаціонарних постів ДПС ДАІ МВС» та
Інструкції з питань діяльності
підрозділів ДПС ДАІ МВС, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
від 27 березня 2009 року № 111.

З урахуванням вищевикладених обставин,
колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції про відмову у
задоволенні позову, оскільки
співробітники Київської регіональної
митниці та Управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області діяли у
відповідності до своїх службових
повноважень та з дотриманням вимог
митного законодавства України.

Київський апеляційний
адміністративний суд, який переглянув
постанову суду першої інстанції,
прийшов до аналогічних висновків і
правомірно залишив її без змін.

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Солом'янського районного
суду міста Києва від 23 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 вересня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська