Справа № 814/1271/14
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

24 червня 2014 року
Справа № 814/1271/14

м. Миколаїв

16:00

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

позивача: ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача: Жайворонок
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 до
відповідача:Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області ,
вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030
про:визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.02.2014 № ; визнання протиправним і
скасування рішення від 28.03.2014 № ,
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 13.02.2014.

3. Визнати протиправним і скасувати
рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску № ,
що було прийнято Державною податковою
інспекцією у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
28.03.2014.

4. Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 понесені ним судові витрати
(судовий збір) в сумі 230,41 грн. з
Державного бюджету України.

5. Стягнути з Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
користь держави судовий збір в сумі
4641,59 грн.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
Справа № 814/1271/14

м. Миколаїв

16:00

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

позивача: ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача: Жайворонок
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 до
відповідача:Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Потьомкінська, 24/2, м. Миколаїв, 54030
про:визнання протиправним і скасування
податкового повідомлення-рішення від
13.02.2014 № ; визнання протиправним і
скасування рішення від 28.03.2014 № ,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі - позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив скасувати прийняте Державною
податковою інспекцією у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області (надалі - ДПІ або відповідач)
13.02.2014 податкове повідомлення-рішення
№ і прийняте ДПІ 28.03.2014 рішення №
про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску.

В обґрунтування позову ФОП ОСОБА_1 (з
урахуванням пояснень, т. с. 1, ар. 161-163, т.
с. 2, ар. 64-69) вказав на недоведеність
відповідачем фактів порушення
законодавства.

Відповідач надав письмові заперечення
проти адміністративного позову (т. с. 1,
ар. 170-173, 182, т. с. 2, ар. 59-60), в яких
зазначив, що позивач безпідставно
застосував нульову ставку ПДВ.
Заперечень проти доводів позивача про
незаконність рішення від 28.03.2014 ДПІ не
висловила.

В судовому засіданні представники
позивача вимоги позову підтримали,
представник ДПІ просила у задоволенні
позову відмовити.

24.06.2014 судом було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

З 26.12.2013 по 15.01.2014 ДПІ провела
документальну планову перевірку
позивача щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, виконання
вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.12.2012, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011 по 31.12.2012, результати
якої оформила актом від 28.01.2014 №
51/14-03-17-03-08/НОМЕР_1 (надалі - Акт, т. с. 1, ар.
22-64).

Відповідно до висновків Акта (т. с. 1, ар.
63), позивач зокрема порушив:

1. Пункти 177.2, 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України, а саме зависив валові
витрати в 2011 році у сумі 44 355,60 грн., чим
занизив податок на доходи фізичних
осіб від підприємницької діяльності,
що підлягає сплаті до бюджету, за
період з 01.01.2011 по 31.12.2011 в сумі 6 653,34 грн.

2. Статті 7, 9 Закону України від
08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (надалі - Закон
№ 2464), чим занизив єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що підлягає
сплаті до бюджету, за період з 01.01.2011 по
31.12.2011 в сумі 15 391,33 грн.

3. Пункт 185.1 статті 185, пункт 187.1
статті 187, підпункт 195.1.3 пункту 195.1
статті 195 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, у сумі 78 614 грн.

На підставі цих висновків 13.02.2014 ДПІ
прийняла:

податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання позивача з податку на
доходи фізичних осіб на 8 316,68 грн. (з
яких 6 653,34 грн. - за основним платежем, 1
663,34 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями), надалі - Рішення з податку
на доходи (т. с. 1, ар. 83);

рішення № про застосування
штрафних санкцій в сумі 2 308,68 грн. за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску (надалі - Рішення № );

податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість на 98 267,50 грн. (з яких 78 614
грн. - за основним платежем, 19 653,50 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями),
надалі - Рішення з ПДВ (т. с. 1, ар. 82).

Рішенням від 21.03.2014 № 993/10/14-29-10-05-10 (т. с. 1,
ар. 104-107) Головне управління Міндоходів
у Миколаївській області скасувало
Рішення № в частині застосування
штрафних санкцій на суму 769,54 грн.

28.03.2014 відповідач, з посиланням на
вказане вище рішення Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, прийняв рішення № про
застосування до позивача на підставі
пункту 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464
штрафних санкцій в сумі 1 539,14 грн. (2 308, 68
грн. - 769,54 грн.) за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску (надалі -
Рішення з єдиного внеску, т. с. 1, ар. 84-85).
Як вказано у Рішенні з єдиного внеску,
штраф був застосований до ФОП ОСОБА_1 в
зв'язку з тим, що за наслідками
перевірки ДПІ нарахувала 15 391,33 грн.
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Відповідно до підпункту 2.4.3 пункту 2.4
розділу 2 Акта (т. с. 1, ар. 42-43), єдиний
внесок в сумі 15 391,33 грн. був нарахований
відповідачем на підставі його
висновків про заниження суми чистого
доходу позивача (44 355,60 грн. х 34,7%).

Таким чином, Рішення з єдиного внеску є
похідним від Рішення з податку на
доходи.

Рішенням від 23.04.2014 № 2587/Г/99-99-10-01-03-14 (т.
с. 1, ар. 116-120) Міністерство доходів і
зборів України скасувало Рішення ДПІ з
податку на доходи.

Враховуючи це, суд дійшов висновку про
те, що вимоги позивача в частині
скасування Рішення з єдиного внеску
підлягають задоволенню.

Як вказано вище, у Рішенні з ПДВ ДПІ
зазначила, що позивач порушив пункт 185.1
статті 185, пункт 187.1 статті 187, підпункт
195.1.3 пункту 195.1 статті 195 Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185
Податкового кодексу України, об'єктом
оподаткування ПДВ є операції платника
податку з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави постачальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію
України;

е) постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

З метою оподаткування цим податком до
операцій з ввезення товарів на митну
територію України та вивезення товарів
за межі митної території України
прирівнюється поміщення товарів у
будь-який митний режим, визначений
Митним кодексом України.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового
кодексу України визначено, що є датою
виникнення податкових зобов'язань з
ПДВ.

Згідно з підпунктом «а» підпункту 195.1.3
пункту 195.1 статті 195 Податкового
кодексу України, за нульовою ставкою
оподатковуються операції з
міжнародного перевезення пасажирів і
багажу та вантажів залізничним,
автомобільним, морським і річковим та
авіаційним транспортом. Для цілей
цього підпункту перевезення
вважається міжнародним, якщо таке
перевезення здійснюється за єдиним
міжнародним перевізним документом

У підпункті 2.5.1 пункту 2.5 розділу 2 Акта
(т. с. 1, ар. 46-59) ДПІ вказала на те, що у
податкових накладних, що були виписані
у квітні-грудні 2012 року на користь ПП
«Шаповалова і К», ТОВ «Контакт», ТОВ
«ТАРІДА», ПП «ВІАС-МФК», ТОВ
«Авертранс», ТОВ «ТЕЛС Україна», ФОП
ОСОБА_5, ТОВ «КАРТОН ЧЕРНОЗЕМЬЕ», ФОП
ОСОБА_6 (т. с. 2, ар 74-104) позивач,
зазначивши вартість автопослуг
(транспортних послуг з міжнародного
перевезення вантажів), застосував
нульову ставку ПДВ. Загальна вартість
послуг, відповідно до податкових
накладних, - 393 067,54 грн.

Згідно з доводами ДПІ,
товарно-транспортним документом при
міжнародних вантажоперевезеннях є
міжнародна товарно-транспортна
накладна - CMR. У CMR, що позивач надав під
час перевірки (т. с. 1, ар. 189, 193, 197, 201, 204,
207, 211, 214, 218, 221, 225, 230, 233, 236, 240, 243, 247, 250, т. с.
2, ар.4, 7, 11, 16, 21, 24, 30, 33, 36, 39, 42, 44)
перевізником вказаний не ФОП ОСОБА_1, а
ТОВ «ОПеКС».

Інформації про те, що позивач постачав
послуги, місце постачання яких
розташоване на митній території
України (з документальним
підтвердженням виду послуг, осіб, яким
вони були надані, вартості саме цих
послуг), Акт не містить.

Проте, як вказано вище, висновки ДПІ про
те, що у ФОП ОСОБА_1 виникли податкові
зобов'язання в сумі 78 614 грн. (20% від
зазначеної у податкових накладних
вартості послуг з міжнародного
перевезення) ґрунтуються на даних, що
містяться у CMR.

Отже, висновки ДПІ про заниження
позивачем податкового зобов'язання, що
виникло у нього в зв'язку з постачанням
послуг (з міжнародного перевезення
вантажів автомобільним транспортом),
суперечать доводам ДПІ про те, що ці
послуги надавала інша особа.

За таких обставин суд вважає
недоведеним факт порушення позивачем
пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті
187, підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195
Податкового кодексу України, в зв'язку
з чим Рішення з ПДВ підлягає визнанню
протиправним і скасуванню.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
, що було прийнято Державною
податковою інспекцією у Центральному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області 13.02.2014.

3. Визнати протиправним і скасувати
рішення про застосування штрафних
санкцій за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску № ,
що було прийнято Державною податковою
інспекцією у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
28.03.2014.

4. Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 понесені ним судові витрати
(судовий збір) в сумі 230,41 грн. з
Державного бюджету України.

5. Стягнути з Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
користь держави судовий збір в сумі
4641,59 грн.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

Постанова оформлена у відповідності до
статті160 КАС України

та підписана суддею 27 червня 2014 року