Справа № 809/1718/14
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р.
Справа № 809/1718/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Данилюк І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: Король Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: відділу державної
виконавчої служби Рожнятівського
районного управління юстиції

про визнання неправомірними дій і
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014 року ОСОБА_3 (надалі - позивач)
звернулася до суду з адміністративним
позовом до відділу державної
виконавчої служби Рожнятівського
районного управління юстиції (надалі -
відповідач) про визнання
неправомірними дій і зобов'язання
вчинити дії.

ОСОБА_3 позовні вимоги мотивує тим, що
відповідачем протиправно, в порушення
вимог Закону України "Про виконавче
провадження" винесено постанову від
14.05.2014 року про повернення виконавчого
документа стягувачеві (ВП № 37470209).
Вважає, що дана постанова є
протиправною, внаслідок чого просить
визнати такі дії відповідача
незаконними, а постанову скасувати,
зобов'язати відповідача вжити усіх
заходів, спрямованих на розшук
боржника, вжиття заходів на тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, на знаходження майна та
звернення стягнення на це майно
боржника в межах виконавчого
провадження № 37470209.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав з
підстав викладених в
адміністративному позові. Просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
щодо задоволення адміністративного
позову заперечила з підстав наведених
в письмовому запереченні від 13.06.2014
року, що долучене до матеріалів справи.
(а.с. 24 - 26).

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши докази, суд
дійшов висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.05.2012 року між
ОСОБА_3 (позикодавець) та ОСОБА_4
(позичальник) укладено договір
безпроцентної позики грошей. (а.с. 12).

28.03.2014 року приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу вчинено
виконавчий напис про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 невиплачені в
строк згідно договору позики грошові
кошти у розмірі 273930,11 грн., з яких: 243901,11
грн. - сума позики, яка підлягає
поверненню в строк до 05.11.2012 року, 26829
грн. - сума нарахованої пені за період з
06.11.2012 року по 16.11.2012 року, а також 3200 -
плата за вчинення виконавчого напису.
(а.с. 11).

Судом встановлено, що 09.04.2013 року
старшим державним виконавцем ВДВС
Рожнятівського районного управління
юстиції відкрито виконавче
провадження (ВП № 37470209) з виконання
виконавчого напису № 201995 від 28.03.2013
року, виданого приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського округу
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 273930,11 грн. боргу та
запропоновано боржнику виконати його в
добровільному порядку до 17.04.2013 року.
(а.с. 27).

Дане виконавче провадження приєднано
до зведеного виконавчого провадження
по стягненню коштів з ОСОБА_4, що
підтверджується постановою про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження від
17.04.2013 року (ВП № 37470209). (а.с. 28).

В судовому засіданні встановлено, що
04.10.2012 року відповідачем направлено до
банківських установ, а саме: керуючому
Ощадбанку, АТ "Райфайзен банк Аваль",
банку "Фінанси та кредит", ПАТ
"Укрсоцбанк", "Приват банк" запит з
проханням надати інформацію про
наявність відкритих рахунків та
залишок коштів на рахунках ОСОБА_4 (а.с.
29).

Згідно листів-відповідей на запит від
04.10.2012 року повідомлено відповідача, що
у ОСОБА_4 відсутні розрахункові
рахунки. (а.с. 30 - 33).

04.12.2012 року відповідач направив запит
до Брошнів-Осадської селищної ради
щодо місця прописки та проживання
боржника за адресою: вул. Шевченка, 7/5,
смт. Брошнів-Осада чи за іншою адресою.

Листом № 436/02-33 Брошнів-Осадська
селищна рада повідомила відповідача,
що ОСОБА_4 не проживає в смт.
Брошнів-Осада. Місце його перебування
невідоме. (а.с. 34).

Як встановлено в судовому засіданні,
13.02.2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Рожнятівського
районного управління юстиції
направлено до установ, що реєструють
право власності запити з метою
встановлення майнового стану боржника
(ОСОБА_4).

Листами-відповідями на запити від
13.02.2013 року повідомлено ВДВС
Рожнятівського районного управління
юстиції, що за ОСОБА_4 на праві
власності не зареєстровано
транспортних засобів, техніки, машин,
механізмів та інших технологічних
засобів, як одержувач пенсії на обліку
не перебуває. (а.с. 35 - 37).

Згідно повідомлення Державної
міграційної служби України від 17.03.2013
року встановлено, що ОСОБА_4 знятий з
реєстраційного обліку з смт.
Брошнів-Осада 26.06.2012 року в
Закарпатську область. (а.с. 40).

В судовому засіданні встановлено, що
25.03.2013 року старший державний
виконавець ВДВС Рожнятівського
районного управління юстиції
звернувся до Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області з
поданням № 03-21/1240/16 про оголошення
розшуку ОСОБА_4 та поданням № 03-21/1239/17
про обмеження у праві виїзду за межі
України. (а.с. 82 - 83).

При цьому судом встановлено, що 08.04.2013
року старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Рожнятівського районного управління
юстиції здійснено вихід за місцем
проживання (вул. Шевченка, 7/5, смт.
Брошнів-Осада) ОСОБА_4, про що складено
акт державного виконавця, в якому
зазначено, що боржник за даною адресою
не проживає, належного йому майна не
виявлено. (а.с. 41).

Ухвалою Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 04.04.2013
року у справі № 350/587/13-ц в задоволенні
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рожнятівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_4 -
відмовлено. (а.с. 59 - 60).

11.04.2013 року ухвалою Рожнятівського
районного суду Івано-Франківської
області у справі № 350/593/13-ц - подання
задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Брошнів-Осада, Рожнятівського району,
Івано-Франківської області, останнє
місце проживання: АДРЕСА_1. Виконання
розшуку доручено Рожнятівському РВ
УМВС. (а.с. 85 - 86).

18.04.2013 року відповідачем винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження (ВП № 37470209), у зв'язку з
оголошенням боржника у розшук. (а.с. 42).

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо суб'єкта від 11.06.2013
року, за ОСОБА_4 нерухомого майна на
праві власності не зареєстровано. (а.с.
48 - 50).

В судовому засіданні встановлено, що
17.06.2013 року відповідачем винесено
постанову про накладення арешту на
розрахункові рахунки ОСОБА_4 у
Центральній філії ПАТ "Кредобанк",
Івано-Франківській філії ПАТ
"Кредобанк", ПАТ "Ідеябанк", Калуській
філії ВАТ "Плюс Банк". (а.с. 52 - 53).

Згідно повідомлення ПАТ "Кредобанк" від
20.06.2013 року та ПАТ "Ідеябанк" від 21.06.2013
року, постанову про накладення арешту
на розрахункові рахунки від 17.06.2013 року
повернуто без виконання, у зв'язку з
тим, що розрахункові рахунки боржника
закрито. (а.с. 54 - 56).

20.09.2013 року відповідачем направлено до
РВ УМВС в Рожнятівському районі запит
щодо результатів розшуку боржника.

Листом № 6258 від 25.09.2013 року РВ УМВС в
Рожнятівському районі повідомив
відповідача, що на ОСОБА_4 заведено
розшукову справу. (а.с. 58).

Судом встановлено, що 28.11.2013 року та
20.03.2014 року відповідачем повторно
направлено до РВ УМВС в Рожнятівському
районі запит щодо результатів розшуку
боржника. (а.с. 61 - 63).

Згідно листів від 18.12.2013 року та 25.04.2014
року повідомлено ВДВС Рожнятівського
районного управління юстиції, що
встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не
представилось можливим. При
встановленні місця знаходження
останнього буде повідомлено додатково.
(а.с. 62 - 64).

Як встановлено в судовому засіданні,
20.03.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Рожнятівського
районного управління юстиції
направлено до Рожнятівського
районного відділу земельних ресурсів,
Калуського ВРЕР при УДАІ УМВС в
Івано-Франківській області,
Територіального управління
Держгімпромнагляду, УПФУ в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області,
Рожнятівського районного центру
зайнятості вимогу: повідомити в 3-ох
денний термін про наявність у ОСОБА_4
розрахункових рахунків в банківських
установах та чи зареєстрований боржник
як суб'єкт підприємницької діяльності,
наявність нерухомого майна,
транспортних засобів, зареєстрованої
техніки, машин, механізмів,
устаткування великовантажних
автомобілів та інших технологічних
транспортних засобів, наявність права
власності на землю, чи отримує пенсію,
чи зареєстрований як безробітний. (а.с.
65).

Згідно листів-відповідей на вимогу від
20.03.2014 року встановлено, що за ОСОБА_4 на
праві власності не зареєстровано
транспортних засобів, техніки, машин,
механізмів та інших технологічних
транспортних засобів, як одержувач
пенсії та як безробітний на обліку не
перебуває. (а.с. 66 - 71).

14.05.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Рожнятівського
районного управління юстиції винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві (ВП № 37470209)
керуючись пунктом 7 частини 1 статті 47,
статтею 50 ЗУ "Про виконавче
провадження".

Закон України "Про виконавче
провадження" (надалі - Закон) визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Згідно положень статті 1 Закону,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно положень частини 1 статті 11
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону,
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо:

1) є письмова заява стягувача;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за
собою майно боржника, не реалізоване
під час виконання рішення;

4) стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій або не здійснив
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій, авансування
яких передбачено цим Законом,
незважаючи на попередження державного
виконавця про повернення йому
виконавчого документа;

5) у результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене
виконавчим документом майно, яке він за
виконавчим документом має передати
стягувачу, або майно, на яке необхідно
звернути стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними;

7) боржник - фізична особа (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини) чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку;

8) коштів, що надійшли від реалізації
заставленого майна, недостатньо для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно;

9) наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Про повернення стягувачу виконавчого
документу та авансового внеску
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом (частина 4 статті 47 Закону).

Спірна постанова прийнята
відповідачем з підстав пункту 7 частини
1 статті 47 Закону.

Вирішуючи питання щодо правомірності
оскаржуваної постанови суд виходить з
наступного.

Згідно пункту 4.13.8 та пункту 4.13.4
Інструкції про проведення виконавчих
дій, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України від 15.12.1999 за № 865/4158
(надалі - Інструкція), за іншими
виконавчими документами державний
виконавець може звернутися до суду з
поданням про розшук боржника або
дитини чи винести постанову про
оголошення розшуку майна боржника за
наявності письмової згоди стягувача
відшкодувати витрати на розшук та
авансувати зазначені витрати
відповідно до Закону.

Розшук оголошується відповідно за
місцем виконання рішення або за
останнім відомим місцем проживання
(місцезнаходженням) боржника чи
місцезнаходженням його майна, або за
місцем проживання (місцезнаходженням)
стягувача. Розшук
громадянина-боржника, дитини та розшук
транспортних засобів боржника
здійснюють органи внутрішніх справ, а
розшук боржника - юридичної особи, а
також іншого майна боржника здійснює
державна виконавча служба шляхом
запитів до відповідних установ
(Державної автомобільної інспекції,
бюро технічної інвентаризації,
податкової адміністрації, банків або
інших кредитних установ тощо).

Згідно положень пункту 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом МЮУ від
02.04.12 № 512/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 02.04.2012
за № 489/20802, перед зверненням до суду з
поданням про винесення ухвали про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини, який здійснюється відповідно
до статті 40 Закону, державний
виконавець вживає заходів, спрямованих
на встановлення фактичного
місцезнаходження боржника - фізичної
особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від
відповідних територіальних органів
МВС України щодо місця реєстрації
особи;

б) отримання інформації від учасників
виконавчого провадження та інших осіб,
у тому числі усно (в такому випадку
отримана інформація відображається в
акті державного виконавця), про можливі
місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за
можливими місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця
роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з
інших джерел.

Організацію розшуку боржника -
юридичної особи та майна боржника чи
інформації про місце отримання
боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби, Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Рожнятівського районного управління
юстиції вжито передбачених Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчинено виконавчі дії
спрямовані на організацію розшуку
боржника та його майна.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
14.05.2014 року (ВП № 37470209) відповідачем
винесено на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, передбачений
Конституцією України та Законом
України "Про виконавче провадження",
внаслідок чого вимоги позивача є
необгрунтованими, а позов таким що не
підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161,
162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Черепій
П.М.

Постанова складена в повному
обсязі 07.07.2014 року.