Справа № 823/351/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/351/14
інстанції: Орленко В.І.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Кобаль М.І.,При
секретарі судового засіданняВаляєвій
Х.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою
Корсунь-Шевченківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 до Корсунь-Шевченківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень та податкової
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6
пред'явив позов до
Корсунь-Шевченківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
08.01.2014р. №; скасування податкової
вимоги №1-23 від 27.01.2014р. на загальну суму
90467,34 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 16
грудня 2013 року посадовими особами
Корсунь-Шевченківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (Городищенське
відділення) проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо обчислення та
сплати орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності за період з 01.01.2012 по 30.10.2013,
відповідно до затвердженого плану
перевірки.

За наслідками перевірки позивача
Корсунь-Шевченківською ОДПІ складено
акт від 16.12.2013р. №787/17-025/НОМЕР_1 (далі по
тексту - акт перевірки), в якому
встановлено порушення вимог п. 286.2. ст.
286 Податкового кодексу України щодо
порядку обчислення плати за землю та
подачі не пізніше 20 лютого поточного
року відповідному органу державної
податкової служби за місцем
знаходження земельної ділянки
податкової декларації на поточний рік.

На підставі акта перевірки
Корсунь-Шевченківською об'єднаною
державною податковою інспекцією
винесено податкове
повідомлення-рішення від 08.01.2014р.
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з орендної
плати за землю з фізичних осіб на
загальну суму 87932,43 грн., в тому числі за
основним платежем 70345,94 грн., за
штрафними санкціями 17586,49 грн.;
податкове повідомлення-рішення від
08.01.2014р. №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з орендної плати за землю з фізичних
осіб на загальну суму 2400,00 грн., в тому
числі за штрафними санкціями 2400,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
відповідача, позивач звернувся із
даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність прийняття рішень
відповідачем суду не доведена, суд
першої інстанції дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Пункт 288.1. ст. 288 Податкового кодексу
України визначає, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки (п. 288.2. ст. 288
Податкового кодексу України).

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду (п. 288.3. ст. 288
Податкового кодексу України).

Згідно п. 288.4. ст. 288 Податкового кодексу
України розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем.

Згідно п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу
України платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Відповідно до договору купівлі-продажу
гаража від 07.01.2006р., договору
купівлі-продажу частини житлового
комплексу від 07.01.2006р., договору
купівлі-продажу комплексу від 10.02.2006р.
та договору купівлі-продажу частини
комплексу від 17.02.2006р., фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 було
придбано комплекс будівель за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі рішення Городищенської
міської ради від 17.05.2007р. №13-89/V, між
Городищенською міською радою та ФОП
ОСОБА_6 було укладено договір оренди
землі від 17.05.2007р., на якій знаходяться
об'єкти, зазначені в договорах від
07.01.2006р., 10.02.2006р., 17.02.2006р., строком на 49
років до 17.05.2056р., який зареєстрований у
відділі Держкомзему Городищенського
району за №30 від 27.03.2008р.

Рішенням Городищенської міської ради
від 05.10.2010р. №40-71/V, за заявою ФОП ОСОБА_6,
договір оренди землі від 17.05.2007р. було
розірвано та припинено право
користування земельною ділянкою.

07.02.2011р. ФОП ОСОБА_6 повторно звернувся
до Городищенської міської ради з
заявою про надання в оренду земельної
ділянки площею 21 784 кв. по АДРЕСА_1 для
здійснення виробничої діяльності.

Рішенням Городищенської міської ради
№7-7/VI від 11.02.2011р. було вирішено
передати ФОП ОСОБА_6 в довгострокову
оренду терміном на десять років
земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 2,1784
га, зобов'язати ФОП ОСОБА_6 протягом
двох місяців з дати прийняття рішення
укласти договір оренди землі з
Городищенською міською радою та
зареєструвати його відповідно до
чинного законодавства.

11.02.2011р. між Городищенською міською
радою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_6
(орендар) було укладено договір оренди
земельної ділянки (далі - договір),
відповідно до умов якого орендодавець
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення,
яка знаходиться в м. Городище; в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 21 784 кв. м., в тому числі
під будівлею - 3 630 кв. м., під
обслуговуючою територією - 18 154 кв. м.

Відповідно до п. 8 договору він
укладений на 10 (десять) років до 11.02.2021р.,
по закінченню даного строку орендар
має переважне право поновити його на
новий строк.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6
вказаний договір оренди землі не
зареєстрував у відділі Держкомзему
Городищенського району, а починаючи з
2012 року перестав сплачувати орендну
плату.

Вищевикладені обставини викладені в
рішенні Господарського суду
Черкаської області від 07.10.2013р. у справі
№925/1328/13 за позовом Городищенської
міської ради до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 про визнання
дійсним договору оренди землі від
11.02.2011р. У вказаному судовому рішенні
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню, оскільки
чинним законодавством України не
передбачено визнання дійсним договору
оренди землі, який не пройшов державної
реєстрації.

Відповідно до рішення Господарського
суду Черкаської області від 26.11.2013р.,
залишеним без змін ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
05.02.2014р., у справі №925/864/13 за позовом
Городищенської міської ради
Черкаської області до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_6 про стягнення орендної
плати за землю у розмірі 70345 грн. 92 коп.,
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю. Приймаючи
рішення у справі суд виходив із того, що
внаслідок порушення вимог ч. 1 ст. 210 ЦК
України, ч. 1, 5 ст. 6 Закону України «Про
оренду землі» щодо державної
реєстрації, договір оренди землі від
11.02.2011р. є неукладеним, право позивача
вимагати, і, відповідно обов'язок
відповідача сплачувати орендну плату
за цим договором не виникли.

За вказаних обставин, суд констатує
неможливість стягнення орендної плати
за 2012 - 2013 роки за Договором від 11.02.2011р.

Враховуючи відсутність договору
оренди землі, з огляду на положення п.
288.1. ст.288 Податкового кодексу України,
колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав у
відповідача для нарахування орендної
плати за земельні ділянки, а тому
податкове повідомлення від 08.01.2014р.
№ є протиправним.

Щодо позовних вимог про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 08.01.2014р.
№ на загальну суму 2400,00 грн., суд
зазначає наступне.

Відповідно до п. 120.1. ст. 120 Податкового
кодексу України неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), - тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Згідно розрахунку штрафної (фінансової
санкції) за порушення порядку подання
податкової декларації на поточний рік
з орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності по
СГД - фізичній особі ОСОБА_6 (додаток до
податкового повідомлення-рішення від
08.01.2014р. №), за неподання
податкової декларації з плати за землю
за 2012 рік, 2013 рік нараховано штрафні
санкції на загальну суму 2040 грн. (1020,00 х
2).

Відповідачем було допущено помилку у
податковому повідомленні-рішенні у
розмірі штрафних санкцій з орендної
плати: замість 2040,00 грн. зазначено 2400,00
грн.

Колегія суддів зазначає, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_6 не заперечує
проти свого обов'язку подання
податкових декларацій з плати за землю,
і оскаржує вказане податкове
повідомлення-рішення в частині
неправомірного збільшення грошового
зобов'язання з орендної плати у розмірі
360,00 грн. (2400,00 - 2040,00).

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про необхідність визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 08.01.2014р.
№ в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з орендної
плати з фізичних осіб за штрафними
санкціями у розмірі 360 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Корсунь-Шевченківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.