Справа № 804/8158/14
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 червня 2014 р. Справа № 804/8158/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Олійник В.М.,
розглянувши матеріали позовної заяви
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання нечинною та скасування
вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2014 року до суду надійшов позов
публічного акціонерного товариства
"Державний Ощадний банк України" до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить визнати нечинною
(незаконною) та скасувати вимогу
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області № 04-31-05-15/15473
від 09 грудня 2013 року "Про усунення
порушень, виявлених ревізією"; визнати
протиправним акт позапланової ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
філії - Дніпропетровське обласне
управління публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" за період з 01.01.2011 по 17.09.2013 від
25.10.2013 № 31-26/6.

Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
встановлено, що справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

З наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

У той же час, вчинені відповідачем дії
стосовно прийняття акту ревізії не
породжують для позивача настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливають на його права та обов'язки.

Таким чином, оскаржений позивачем акт
ревізії неможливо вважати рішенням,
дією чи бездіяльністю, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки позивача у сфері
публічно-правових відносин, а відтак
вони не підпадають під дію пункту 1
частини 2 статті 17 КАС.

Враховуючи вищевказані норми права,
суд приходить до висновку, що акт
ревізії не є рішенням суб'єкта владних
повноважень у розумінні ст. 17 КАС
України, оскільки не містить
обов'язкових для виконання приписів.
Акт ревізії є лише носієм доказової
інформації про виявлені під час
перевірки порушення, тобто висновки
акту як і сам акт можуть розглядатись
судом як докази і оцінюватися нарівні з
іншими доказами у справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України суд
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне відмовити у відкритті
провадження в адміністративній справі
в частині позовних вимог щодо визнання
протиправним акту позапланової
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
філії - Дніпропетровське обласне
управління публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" за період з 01.01.2011 по 17.09.2013 від
25.10.2013 № 31-26/6.

Керуючись ст. ст. 109, 181, 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Державний Ощадний банк України" до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області в частині
позовних вимог щодо визнання
протиправним акту позапланової
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
філії - Дніпропетровське обласне
управління публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" за період з 01.01.2011 по 17.09.2013 від
25.10.2013 № 31-26/6.

Копія ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
невідкладно надсилається особі, яка
подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, передбачені ст. 186 КАС України,
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Суддя (підпис) В.М. Олійник
Ухвала не набрала законної сили 13
червня 2014 року. Суддя З оригіналом
згідно. Помічник судді В.М. Олійник
Е.Г. Лоба