Справа № 826/6656/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6656/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 липня 2014 року № 826/6656/14

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області

про визнання протиправними дій, скасування рішення та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" звернулося до суду з позовом про визнання протиправними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області щодо винесення постанови про накладення штрафних санкцій № 259р від 9 грудня 2013 року, скасування рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 02/246 від 17 грудня 2013 року та про скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про накладення штрафних санкцій № 259р від 9 грудня 2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Конституцію України, закони України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності", Правила застосування національного знака відповідності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599, Технічний регламент безпеки низьковольтного електричного обладнання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2009 року № 1149, Технічний регламент електромагнітної сумісності обладнання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 2009 року № 785, та зазначає, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області незаконно проведено перевірку магазину Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" та вказує на те, що порушення, виявлені під час проведення перевірки щодо розповсюдження продукції без національного знаку відповідності та невідповідності Технічним регламентам, є необґрунтованими, оскільки на продукції був наявний національний знак відповідності та продукція забезпечена усією необхідною документацією.

За результатами розгляду клопотання представника відповідача суд не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою оскарження в адміністративному порядку рішень суб’єкта владних повноважень Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" подана скарга від 26 березня 2014 року № 26/03/14-163юр на дії посадових осіб при проведенні перевірки до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів.

Листом від 10 квітня 2014 року за № 2155-2-11/8 Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" про те, що рішення, приписи, дії чи бездіяльність органів ринкового нагляду або їх посадових осіб можуть бути оскаржені до суду відповідно до чинного законодавства України.

Згідно статті 36 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" рішення, приписи, дії чи бездіяльність органів ринкового нагляду або їх посадових осіб можуть бути оскаржені до суду відповідно до чинного законодавства України.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто, особа, яка не є суб’єктом владних повноважень має право робити те, що не заборонено Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 1 Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 09.11.2011 року № 206, територіальними органами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів є інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; Інспекції підпорядковуються Державній інспекції України з питань захисту прав споживачів.

Згідно з абзацом двадцять третім пункту 6 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, Держспоживінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку скасовувати розпорядчі документи своїх територіальних органів (припис, розпорядження, рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій), а також винесені ними постанови про накладення адміністративних стягнень.

З урахуванням наведених норм права суд зазначає про наявність права у суб’єкта господарювання на оскарження в адміністративному порядку постанов територіальних органів Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що лист Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" отримало 21 квітня 2014 року, а до суду позивач звернувся 19 травня 2014 року суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" звернулося до суду в межах строку, визначеного частиною четвертою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

29 листопада 2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області на підставі наказу від 27 листопада 2013 року № 623, направлення від 29 листопада 2013 року № 02/370 та згоди Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 26 листопада 2013 року № 5469-2-7/6 проведено позапланову виїзну перевірку магазину "Ельдорадо" Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" по вул. Володарське шосе, 2 в м. Маріуполі.

За результатами розгляду справи Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області винесено постанову про накладення штрафних санкцій від 9 грудня 2013 року № 259р, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" штраф у розмірі 1 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 29 750 грн. за порушення пункту 2 частини другої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та пункту 1 частини третьої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Рішенням Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області від 17 грудня 2013 року № 02/246 вжито обмежувальний (коригувальний) захід: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та тимчасової заборони надання продукції на ринку в зв’язку із виявленими під час проведення перевірки порушеннями.

24 грудня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" повідомило Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та у своєму повідомленні зазначило про те, що під час проведення перевірки Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Донецькій області незаконно зроблені висновки про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" законодавства про загальну безпечність нехарчової продукції.

17 січня 2014 року Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Донецькій області складено акт перевірки стану виконання суб’єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 02/09, згідно якого Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" виконано рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області від 17 грудня 2013 року № 02/246.

З метою оскарження в адміністративному порядку рішень суб’єкта владних повноважень Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" подана скарга від 26 березня 2014 року № 26/03/14-163юр на дії посадових осіб при проведенні перевірки до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів.

Листом від 10 квітня 2014 року за № 2155-2-11/8 Державна інспекція з питань захисту прав споживачів повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" про те, що рішення, приписи, дії чи бездіяльність органів ринкового нагляду або їх посадових осіб можуть бути оскаржені до суду відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 465/2011, Держспоживінспекція України входить до системи органів виконавчої влади і реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Згідно пункту 7 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів Держспоживінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі – Закон № 877-V) підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Згідно частини першої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою (частина друга статті 7 Закону № 877-V).

Частиною шостою статті 7 Закону № 877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на встановлені у суді обставини, суд приходить до висновку, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області проведена перевірка магазину Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" в межах своїх повноважень та за наявності підстав для проведення позапланової перевірки.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області незаконно проведено перевірку магазину "Ельдорадо" Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" по вул. Володарське шосе, 2 в м. Маріуполі на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом’янського району міста Києва від 26 листопада 2013 року, направлення від 29 листопада 2013 року № 02/370 та згоди Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 26 листопада 2013 року № 5469-2-7/6, виходячи з наступного.

Вказаним рішенням встановлено, що перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" була призначена у відповідності з встановленими вимогами законодавства та встановлено відсутність порушень при здійсненні проведення перевірки посадовими особами територіальних органів Держспоживінспекції України при проведенні перевірки магазинів торгівельної мережі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса".

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо прийнятого Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів суд зазначає про наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України від 02.12.2010 № 2735-VІ "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (із змінами та доповненнями, далі – Закон № 2735-VІ) метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.

У відповідності до пункту 6 частини першої статті 11 Закону № 2735-VІ з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень.

Згідно підпункту 2 пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 2735-VІ заходами ринкового нагляду є обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають:

а) обмеження надання продукції на ринку;

б) заборону надання продукції на ринку;

в) вилучення продукції з обігу;

г) відкликання продукції.

Частиною третьою статті 29 Закону № 2735-VІ встановлено, що у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що неналежне застосовано Національний знак відповідності, не нанесено Національний знак відповідності, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, не складено декларацію про відповідність, якщо її складання передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, декларацію про відповідність складено з порушенням встановлених вимог або органу ринкового нагляду не надано чи надано технічну документацію на відповідну продукцію не в обсязі, передбаченому технічним регламентом, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Щодо висновків Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області щодо введення Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" в обіг продукції за відсутності декларації про відповідність, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з акту перевірки, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" реалізується продукція (електрична праска "Elenberg" IR-1801NS, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – січень 2013 року, електричний фен "Elenberg" HD-2200I, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – квітень 2013 року, електричний чайник "Elenberg" НК-8750, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – квітень 2013 року, електрична м’ясорубка "Elenberg" МG-31, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – березень 2013 року), на яку відсутня декларація про відповідність.

Згідно пункту 1 додатку 3 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2009 року № 1149, внутрішній контроль виробництва є процедурою оцінки відповідності, за якою виробник або уповноважений представник, який виконує зобов'язання, встановлені в пункті 2 цього додатка, гарантує та заявляє, що низьковольтне електричне обладнання (далі - електрообладнання) відповідає вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання (далі - Технічний регламент), що застосовуються до нього.

Виробник або уповноважений представник повинен нанести національний знак відповідності на електрообладнання та скласти декларацію про відповідність згідно з вимогами пункту 2 додатка 4 до Технічного регламенту.

У відповідності до пункту 3 додатка 4 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання декларація про відповідність має відповідати формі, наведеній у додатку 5 до Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання та містити:

- найменування та місцезнаходження виробника або уповноваженого представника;

- опис електрообладнання;

- посилання на стандарти, включені до переліку національних стандартів;

- у разі необхідності - посилання на специфікації, відповідність яким декларується;

- прізвище, ім'я, по батькові та підпис особи, уповноваженої брати на себе зобов'язання від імені виробника або уповноваженого представника;

- останні дві цифри року, в якому було нанесене маркування національним знаком відповідності.

Представником позивача під час розгляду справи надано копії декларацій:

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ухвалою про відкриття провадження у справі судом витребувано від відповідача завірені належним чином копії матеріалів перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" з питань дотримання вимог законодавства у сфері ринкового нагляду, проте відповідачем ухвалу суду не виконано, доказів на підтвердження невідповідності висновків ОС ДП "УкрНДНЦ" щодо відповідності продукції Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання та Технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання продукції (електрична праска "Elenberg" IR-1801NS, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – січень 2013 року, електричний фен "Elenberg" HD-2200I, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – квітень 2013 року) суду не пред’явлено.

Таким чином, суд приймає до уваги доводи позивача щодо реалізації в магазині "Ельдорадо" Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" по вул. Володарське шосе, 2 в м. Маріуполі продукції (електрична праска "Elenberg" IR-1801NS, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – січень 2013 року, електричний фен "Elenberg" HD-2200I, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – квітень 2013 року) за наявності декларації про її відповідність Технічним регламентам.

Разом з тим, представником позивача не надано декларацій про відповідність продукції (електричний чайник "Elenberg" НК-8750, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – квітень 2013 року, електрична м’ясорубка "Elenberg" МG-31, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – березень 2013 року) вимогам Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання та Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання.

Відносно висновків Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області щодо розповсюдження Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, суд зазначає про наступне.

Згідно Правил застосування національного знаку відповідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599, національний знак відповідності (далі - знак відповідності) засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов'язковим.

У разі підтвердження відповідності продукції призначеним органом з оцінки відповідності поряд із знаком відповідності наноситься ідентифікаційний номер цього органу згідно з державним реєстром таких органів.

Знак відповідності наноситься на продукцію безпосередньо її виробниками, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом.

Знак відповідності наноситься на виріб та/або на етикетку, тару, пакування, експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Місце та спосіб нанесення (друкування, наклеювання, гравірування, травлення, штампування, лиття тощо) знака відповідності визначається виробником продукції.

Відповідно до Опису національного знака відповідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599, національний знак відповідності має форму незамкненого з правого боку основного кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника.

У відповідності до пункту 7 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 29 жовтня 2009 року, перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність (пункт 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання).

У відповідності до пункту 17 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 785 від 29 липня 2009 року, на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту було доведено із застосуванням процедури, установленої у пунктах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник.

Пунктом 19 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання встановлено, що Національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599.

Разом з тим, представником позивача не надано належних доказів на підтвердження належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Дієса" свого обов’язку щодо реалізації продукції (духова шафа "Hansa", ВОЕІ64030077, виробник – Польща, магнітола "Digital" DP-300, виробник – США) з нанесенням національного знаку відповідності.

При цьому суд зазначає, що представник відповідача у своїх запереченнях зазначає про скасування Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 17 грудня 2013 року № 02/246, проте доказів на підтвердження своєї позиції суду не надано.

Відносно позовних вимог про визнання протиправними дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області щодо винесення постанови про накладення штрафних санкцій № 259р від 9 грудня 2013 року та про скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про накладення штрафних санкцій № 259р від 9 грудня 2013 року, суд зазначає про наступне.

Постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області від 9 грудня 2013 року № 259р за порушення пункту 2 частини другої, пункту 1 частини третьої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" штраф у розмірі 1 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 29 750 грн.

Відповідно до абзацу шостого частини першої статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Частиною першою статті 44 Закону № 2735-VІ встановлено, що суб'єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VІ до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 1 частини третьої статті 44 Закону № 2735-VІ ).

Враховуючи наведене та з огляду на те, що під час розгляду даної адміністративної справи встановлено, що в магазині Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" реалізовувалася продукція (електричний чайник "Elenberg" НК-8750, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – квітень 2013 року, електрична м’ясорубка "Elenberg" МG-31, виробник – Китай, імпортер – Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса", дата виготовлення – березень 2013 року) за відсутності декларації про відповідність її Технічним регламентам та реалізовувалася продукція (духова шафа "Hansa", ВОЕІ64030077, виробник – Польща, магнітола "Digital" DP-300, виробник – США) без нанесення національного знаку відповідності, суд приходить до висновку про винесення Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Донецькій області постанови про накладення штрафних санкцій від 9 грудня 2013 року № 259р в межах своїх повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Позивачем під час подання адміністративного позову, який містить вимоги майнового та немайнового характеру сплачено 255,78 грн. судового збору.

Згідно пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено з 1 січня 2014 року мінімальну заробітну плату в розмірі 1 218 грн.

Таким чином, в даному випадку судовий збір складає 1 827 грн. за вимогу майнового характеру та 73,08 грн. за вимоги немайнового характеру.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що під час розгляду справи встановлено необґрунтованість позовних вимог щодо скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про накладення штрафних санкцій № 259р від 9 грудня 2013 року та обґрунтованість позовних вимог щодо скасування рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів в частині, відповідно решта суми судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1 644,30 грн. підлягає стягненню з позивача до спеціального фонду Державного бюджету України та 36,54 грн. сплаченого позивачем судового збору за вимоги немайнового характеру підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Дієса".

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" задовольнити частково.

3. В решті позову – відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" судові витрати у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева