Справа № 820/4974/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.Справа № 820/4974/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014р. по
справі № 820/4974/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Миропільська паперова
фабрика"

до Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Миропільська паперова
фабрика", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, в якому просив
суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № від
04.12.2013р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що правомірно формував
податковий кредит по взаємовідносинам
з ФОП ОСОБА_1 за грудень 2011р., що
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.04.14 року
позов Публічного акціонерного
товариства "Миропільська паперова
фабрика" до Новоград-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про скасування податкового
повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № від
04.12.2013р.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що фахівцями
Новоград-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на підставі
направлення від 04.11.2013 року № 288, та
згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20,пп.75.1.2 п.75.1 ст.75,
пп.78.1.1 п.78.1, ст.. 78, Податкового кодексу
України № 2755-VІ від 02.12.2010р., та згідно
наказів від 31.10.2013 року №306 та від 08.11.2013
р № 318 було проведено позапланова
виїзна документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності
публічного акціонерного товариства
"Миропільська паперова фабрика" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, достовірності
нарахування та сплати податку на
додану вартість по взаєморозрахунках з
ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) за період з
01.01.2011 року по 30.10.2012 року, за
результатами якої було складено акт
від19.11.2013 року № 383/2210/05773698.

Висновками зазначеного акту перевірки
встановлено порушення: ст. 203, 4.1,2 ст. 215,
ст. 216, ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ПАТ
"Миропільська паперова фабрика" при
придбанні товарів (послуг) від
постачальника ФОП ОСОБА_1 Товар
(послуги) по вказаних правочинах не був
переданий в порушення ст. 662, 655 та 656 ЦК
України та не використовувався у
господарській діяльності
підприємства; п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198,
п.201.1, п.201.8 Податкового кодексу України
(зі змінами та доповненнями), в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість в
сумі 49111 грн. за грудень 2011 року.

На підставі висновків зазначеного акту
відповідачем винесено податкове
повідомлення - рішення № від
04.12.2013 року про збільшення грошового
зобов'язання зі сплати податку на
додану вартість на суму 49111,00 грн. та
нарахування штрафних санкцій у сумі
24,556, 00 грн., всього: 73 667, 00 грн.

В мотивувальній части акту перевірки,
висновки якого покладені в основу
спірного рішення, зазначено, що ПАТ
"Миропільська паперова фабрика" мало
правові відносини з ФОП ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_2) та сформувало податковий
кредит з податку на додану вартість за
грудень 2011 року по вказаному
контрагенту в сумі 49111 грн. За даними
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів за січень 2011 року -
жовтень 2012 року виявлено розбіжності
при формуванні податкового кредиту ПАТ
"Миропільська паперова фабрика та
податкових зобов'язань ФОП ОСОБА_1 в
сумі 49111 грн. (грудень 2011 року). Вказані
розбіжності виникли в результаті
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ФОП
ОСОБА_1 за вересень - грудень 2011 року,
січень - березень 2012 року Рокитнянської
МДПІ Київської області ДПС (акт
№14/1701/НОМЕР_2).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що податковим
повідомленням-рішенням № від
04.12.2013 року порушено права та
охоронювані законом інтереси позивача
у сфері публічно-правових відносин, а
тому вказане рішення підлягає
скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх
ввезенні на митну територію України (у
тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого
вести облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є
митна територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій
у необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні
фонди почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного
податкового періоду, а також від
того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник
податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну складену за вибором
покупця (отримувача) в один з таких
способів: а) у паперовому вигляді; б) в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному
реєстрі податкових накладних. У такому
разі складання податкової накладної
у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються
в окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - покупця (отримувача)
товарів/послуг; е) опис (номенклатура)
товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування
податку; ж) ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ
ЗЕД (для підакцизних товарів та
товарів, ввезених на митну територію
України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання
податкової накладної у паперовому
вигляді покупцю видається оригінал, а
копія залишається у продавця.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України, право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", первинні та
зведені облікові документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п. 2.4 Розділу 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст
та обсяг господарської операції,
одиниця виміру господарської операції
(у натуральному та/або вартісному
виразі), посади і прізвища осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Між ПАТ "Миропільська паперова фабрика"
( покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник)
укладено договір поставки макулатури
№ 19а12/2011 від 19 грудня 2011 року, за яким
продавець зобов'язується систематично
постачати по мірі накопичення та
передавати у власність (повне
господарське відання) покупцю вторинну
сировину - макулатуру, надалі - товар, а
покупець зобов'язується макулатуру,
надалі - товар, а покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
своєчасно здійснювати його оплату на
умовах даного договору. Предметом
постачання є макулатура марок: МС-ЗА,
МС-4А, МС-5Б-1; МС-5Б-2; МС-5Б-3, МС-9В.

Між ПАТ "Миропільська паперова фабрика"
(постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (
покупець) укладено договір на поставку
продукції № 06/01-2012, за яким
"Постачальник" зобов'язується
постачати "Покупцю" папір для
гофрування Б-3, картон для гофрування К-3
власного виробництва (надалі Товар), а
"Покупець" зобов'язується прийняти
вказану продукцію і оплатити на умовах
даного Договору.

На підтвердження реальності виконання
вказаних правочинів позивачем надані
спеціфікація від 19.12.2011 року ,
специфікація № 1 від 06.01.2012 року, копії
інвентаризаційного опису основних
засобів (будівлі та споруди) станом на
31.12.2013 р.. інвентаризаційного опису
основних засобів ( земельні у частки)
станом на 31.12.2013 р., інвентаризаційного
опису основних засобів
(ремонтно-механічний цех) станом на
31.12.2013 р. по ПАТ "МПФ", що свідчить про
наявність матеріально технічної бази
на підприємстві, що дає можливість
здійснювати закупку та переробку
макулатури; копії приходних ордерів,
актів приймання макулатури, видаткових
накладних, податкових накладних, ТТН,
подорожніх листів, виписок з Журналу
приймання макулатури на склад, копія
Довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей, копії
банківських виписок, копія картки
рахунку 631 за січень 2011 р.- грудень 2012 р.,
що підтверджують: факт отримання
макулатури від ФОП ОСОБА_1 на суму - 473
055,35 грн., оплату одержаної макулатури
на суму - 150 473,17 грн., факт поставки
паперу та картону ФОП ОСОБА_1 на суму -
322,582,18 грн., копії Актів взаємозаліку
від 31.01.2012 р, 05.03.2012 р., 24.05.2012 р., що
підтверджують залік однорідних
грошових вимог на суму - 322,582,18 грн.,
копія відомості про витрати матеріалів
для виробництва підтверджує, що
матеріали (макулатура) отримана від ФОП
ОСОБА_1 була використана у виробництві;
копії Договорів на реалізацію
продукції з додатковими угодами на
2011-2012 р., видаткових накладних, ТТН,
Актів приймання паперу та картону,
копії платіжних доручень грудень 2011
р.-2012 р., що підтверджують реалізацію
продукції ПАТ "МПФ" та одержання коштів
за реалізовану продукцію.

Вказані первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", п. 2.4 Розділу 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 5 червня
1995 р. за № 168/704.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що
позивач правомірно включив до
податкового кредиту суми, які
підтверджені первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
у зв'язку з придбанням позивачем
товару, який в свою чергу був
використаний останнім в
оподатковуваних операціях у межах
господарській діяльності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
постановою Окружного адміністративним
судом м. Києва від 25.12.2012р. по справі №
2а-6258/12/1070 було визнано незаконними дії
Рокитнянської міжрайонної державної
податкової інспекції в Київській
області ДПС по визнанню нікчемними
правочинів в акті перевірки ФОП ОСОБА_1
від 02.08.2012 №14/1701/НОМЕР_2, який
використовувався відповідачем при
проведенні перевірки позивача.

Вказане рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.12.2012р. у справі № 2а-6258/12/1070 залишено
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.04.2013р.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення податкового законодавства з
боку позивача та про неправомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 15.04.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014р. по
справі № 820/4974/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Старостін В.В.