Справа № 821/3369/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3369/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Пекний А.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області про визнання дій
протиправними та скасування припису і
постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконними дії
Інспекції ДАБК щодо складання припису
від 13.08.2013р. про заборону ведення робіт
та постанови від 22.08.2013р. №122/Х про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, а
також скасувати вказані припис та
постанову.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось, що у 2008 році Інспекцією
ДАБК вже виносився припис аналогічного
змісту із зобов'язанням оформити
дозвільні документи на будівництво та
позивач притягувався до
відповідальності, а тому він вважає, що
відповідач повторно притягнув його до
відповідальності одного роду за одне й
те саме порушення, що є незаконним.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року адміністративний позов було
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області від 13 серпня 2013
року щодо зобов'язання фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 не проводити
будівельні роботи.

Визнано протиправною та скасовано
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області від 22 серпня 2013
року №122/Х про накладення на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності в сумі 103230,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області подала апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
06.08.2013р. ФОП ОСОБА_1 подано до
відповідача Декларацію про початок
виконання будівельних робіт -
реконструкції
адміністративно-виробничої будівлі і
кафе з виставковим залом за адресою:
АДРЕСА_1.

Вказану декларацію фактично подано на
виконання припису Інспекції ДАБК №167
від 15.07.2008р., якою за наслідками
виявленого факту самочинного
будівництва - реконструкції
адміністративно-виробничої будівлі і
кафе з виставковим залом за адресою:
АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_1 зупинено
будівельні роботи та зобов'язано його
оформити дозвільні документи та
отримати дозвіл на виконання
будівельних робіт.

Декларацію зареєстровано Інспекцією
ДАБК 12.08.2013р. за №ХС43.

На підставі наказу Інспекції ДАБК №92
від 01.07.2013р. та направлення №997 від
07.08.2013р. відповідачем проведено 13.08.2013р.
позапланову перевірку достовірності
даних, наведених у вказаній декларації.

За наслідками перевірки відповідачем
складено акт перевірки від 13.08.2013р., в
якому викладені висновки про порушення
позивачем вимог п.8 ст. 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» у вигляді наведення в
поданій декларації про початок
виконання будівельних робіт
недостовірних даних, а саме: роботи з
реконструкції вже розпочаті, а
декларація ще не зареєстрована.

Також відповідачем складено протокол
№257 про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 13.08.2013р.,
за змістом якого позивач вчинив
порушення, п.8 ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
у вигляді наведення в поданій
декларації про початок виконання
будівельних робіт недостовірних даних,
а саме: роботи з реконструкції вже
розпочаті, а декларація ще не
зареєстрована, відповідальність за яке
передбачена абз.3 п.4 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Водночас відповідачем винесено припис
від 13.08.2013р., яким позивача зобов'язано
не проводити будівельні роботи до
оформлення дозвільної документації.

З наслідками перевірки та на підставі
акту від 13.08.2013р. і протоколу №257 про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 13.08.2013р. відповідачем
прийнято 22.08.2013р. постанову про №122/Х,
якою позивача визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого абз.3 п.4 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено на нього
штраф у розмірі 103 230,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскаржена постанова Інспекції ДАБК не
відповідає вимогам законодавства.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

За змістом абз. 3 п.4 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» передбачено, що суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення, як виконання
будівельних робіт на об'єктах III
категорії складності без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, а також наведення недостовірних
даних у зазначеній декларації - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

Тобто складом правопорушення є
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації.

Було встановлено, що позивач
зареєстрований 23.07.2002р. виконавчим
комітетом Херсонської міської ради як
фізична особа-підприємець, про що
свідчить відповідне Свідоцтво серії
НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що у 2008
році позивача як фізичну особу
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу за
ст. 97 КупАП згідно з постановою від
15.07.2008р. №556 на підставі протоколу від
14.07.2008р. №147 за самовільне будівництво
прибудови до адмінбудівлі та
реконструкції за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачем видано позивачу як
фізичній особі-підприємцю припис №167
від 15.07.2008р. про негайне зупинення
будівельних робіт та зобов'язання
оформити дозвільні документи та
отримати дозвіл на виконання робіт.

Як зазначав позивач, на виконання цього
припису ним були зупинені будівельні
роботи та розпочато оформлення
дозвільних документів, зокрема,
отримані містобудівні умови та
обмеження, розроблено та затверджено
проектну документацію на проведення
реконструкції.

Після отримання необхідного пакету
документів позивач подав 06.08.2013р. до
відповідача Декларацію про початок
виконання будівельних робіт -
реконструкції
адміністративно-виробничої будівлі і
кафе з виставковим залом за адресою:
АДРЕСА_1

На підставі ст. 36 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт проводить
орган державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації.

Виконувати будівельні роботи,
підключати об'єкт будівництва до
інженерних мереж та споруд без
реєстрації зазначеної декларації
забороняється.

Форма декларації про початок виконання
будівельних робіт, порядок її подання
та реєстрації, форма повідомлення про
зміну даних у зареєстрованій
декларації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про початок
виконання будівельних робіт
замовникові, якщо декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, з обґрунтуванням причини у
строк, передбачений для її реєстрації.

У разі якщо орган державного
архітектурно-будівельного контролю не
зареєстрував декларацію про початок
виконання будівельних робіт або не
повернув її в установлений цією
статтею строк, право на виконання
будівельних робіт виникає на
одинадцятий робочий день з дня, коли
декларація повинна бути зареєстрована
або повернена.

Замовник відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про початок
виконання будівельних робіт, та
виконання будівельних робіт без
зареєстрованої декларації.

Процедуру подання та реєстрації
декларацій про початок виконання
будівельних робіт деталізовано у
Порядку виконання будівельних робіт,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р.
№466.

За правилами п.п. 9-13 цього Порядку,
замовник (його уповноважена особа)
заповнює і подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення чи через електронну систему
здійснення декларативних процедур у
будівництві до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 2. Один примірник після
проведення реєстрації повертається
замовнику, другий - залишається в
Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник згідно із законом відповідає
за повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція протягом п'яти робочих днів з
дня надходження декларації перевіряє
повноту даних, зазначених у декларації,
та вносить їх до єдиного реєстру.

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її замовнику
з обґрунтуванням причин повернення у
строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що
спричинили повернення декларації,
замовник може повторно звернутися до
Інспекції для реєстрації декларації.

У разі коли Інспекція не зареєструвала
декларацію або не повернула її в
установлений строк, заявник набуває
право на виконання будівельних робіт
на одинадцятий робочий день з дня, коли
декларація повинна бути зареєстрована,
чи повернута. У такому разі декларація
вважається зареєстрованою.

Таким чином, єдиним і належним
документом, який дозволяє будівельні
роботи, є зареєстрована в
установленому порядку декларація про
початок виконання будівельних робіт.

На підставі викладеного правильними є
доводи позивача про те, що фактичне
виконання припису №167 від 15.07.2008р. про
усунення порушень містобудівного
законодавства означає подачу та
реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт, що
позивач і зробив 06.08.2013р.

Вказані обставини та доводи позивача
відповідачем не спростовані.

Згідно приписів Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - це сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил. Згідно
із ст. 41 цього Закону, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

У відповідності до ст. 4 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», позивач є суб'єктом
містобудування.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Порядок), п.1 якого передбачено,
що він визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

За змістом п.п. 5, 7, 8 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Підставами для
проведення позапланової перевірки,
серед інших, є необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у повідомленні та декларації
про початок виконання підготовчих
робіт, повідомленні та декларації про
початок виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів.

За наслідками перевірки суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану із
створенням об'єктів архітектури,
складається відповідний акт у двох
примірниках.

На підставі п. 9 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

Відповідно до п.п. 16-22 Порядку, за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф.

Як встановлено в ході судового
розгляду, відповідачем проведено
перевірку достовірності наведених у
декларації відомостей та зроблено
висновок про зазначення позивачем
недостовірних відомостей, оскільки на
час проведення перевірки будівельні
роботи вже розпочато, а декларацію ще
не зареєстровано.

Проте такий висновок є помилковим,
оскільки на час проведення перевірки
(13.08.2013р.) відповідна декларація вже
була зареєстрована Інспекцією ДАБК
12.08.2013р. за №ХС43, проте відповідач
цього питання не з'ясовував і не
враховував.

До того ж, відповідач не врахував, що
позивач подав декларацію на виконання
припису Інспекції ДАБК №167 від 15.07.2008р.
і що подання такої декларації є єдиним
способом усунення порушення,
виявленого відповідачем в ході
перевірки у 2008р.

Жодним іншим чином неможливо привести
у відповідність до вимог законодавства
самочинне будівництво, інакше як
отримати дозвільні документи, в тому
числі подати і зареєструвати
декларацію про початок виконання
будівельних робіт. Однак при цьому
завжди на час реєстрації відповідної
декларації певний обсяг будівельних
робіт вже буде виконаний.

Слід зазначити, що сам по собі факт
виконання будівельних робіт до
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт не може
бути підставою для притягнення
суб'єкта містобудування до
відповідальності за подачу декларації
із недостовірними даними, тобто за
правопорушення, передбачене абз.3 п.4 ч.2
ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», якщо
у такий спосіб суб'єкт усуває інше
правопорушення.

Також слід врахувати, що будь-яких
доказів збільшення обсягу будівельних
робіт на об'єкті чи взагалі проведення
робіт у проміжок часу між зупиненням
будівництва відповідно до припису
Інспекції ДАБК №167 від 15.07.2008р. та
реєстрацією декларації про початок
будівельних робіт відповідач не надав.

До того ж, зміст припису Інспекції ДАБК
№167 від 15.07.2008р. свідчить про те, що на
час здійснення перевірки у 2008р.
прибудова двоповерхової будівлі та
реконструкція вже були здійснені.

Отже, з огляду на покладений самим
відповідачем на позивача обов'язок
оформити дозвільну документацію, його
висновок про вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого абз.3 п.4
ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» є
безпідставним.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що при
прийнятті оскарженої постанови про
накладення штрафу відповідач не
врахував всіх вищенаведених обставин,
які мали суттєве значення для
вирішення спірного питання з огляду на
положення ст. 2 КАС України.

Варто також погодитись із позицією
позивача про те, що оскаржена постанова
Інспекції ДАБК не відповідає вимогам
законодавства, у зв'язку з чим вона
також прийнята без дотримання
наведених вище принципів діяльності
відповідача як органу державної влади.

При цьому судом першої інстанції вірно
не взято до уваги доводи відповідача
про те, що позивача правомірно
притягнуто до відповідальності,
оскільки окрім виконання будівельних
робіт до реєстрації декларації,
позивач також зазначив у декларації і
інші недостовірні відомості, а саме те,
що містобудівні умови та обмеження
забудови земельної ділянки №440 від
20.10.2010р. на час подачі декларації
втратили чинність.

Зі змісту акту перевірки від 13.08.2013р.,
протоколу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №257 від
13.08.2013р. та постанови про накладення
штрафу від 22.08.2013р. №122/Х вбачається, що
відповідачем зроблено висновок про
вчинення позивачем порушення вимог
законодавства та притягнуто його до
відповідальності за конкретне
правопорушення - наведення у поданій
декларації про початок виконання
будівельних робіт недостовірних
відомостей, оскільки будівельні роботи
розпочаті до реєстрації декларації.

Відповідачем не доведено, що питання
про втрату чинності містобудівними
умовами та обмеженнями забудови
земельної ділянки як складову
передбаченого абз.3 п.4 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» правопорушення
вирішувалось у ході позапланової
перевірки та при прийнятті постанови
про накладення штрафу від 22.08.2013р. №122/Х.

Отже, відсутні підстави вважати, що
позивача притягнуто до
відповідальності також і за вказане
порушення.

Таким чином, позовні вимоги про
скасування постанови Інспекції ДАБК
від 22.08.2013р. №122/Х є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

До того ж, винесений відповідачем за
наслідками позапланової перевірки
припис від 13.08.2013р. про усунення
порушень у вигляді фактичної заборони
проведення будівельних робіт до
оформлення дозвільної документації з
огляду на встановлений судом і не
спростований відповідачем факт
отримання позивачем ще до складання
цього припису відповідних дозвільних
документів (реєстрації за №ХС43
12.08.2013р. декларації про початок
виконання будівельних робіт) є
протиправним, оскільки порушення
відсутнє.

Отже, вказаний припис являється
незаконним, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1
в цій частині - також обґрунтованими.

Водночас, колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги про визнання
незаконними дій відповідача щодо
складання зазначених вище припису та
постанови є безпідставними через
відсутність порушення прав діями
відповідача, а обраний позивачем
спосіб захисту в цій частині не
відповідає об'єкту порушеного права і є
надлишковим.

Крім того скасування постанови про
притягнення до відповідальності та
припису про усунення правопорушення є
достатнім заходом для захисту
порушених прав позивача.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач не надав суду належні
докази на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 є частково
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі № 821/3369/13-а - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян