Справа № 688/4583/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 688/4583/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Цідик Д.Л.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
місті Шепетівці та Шепетівському
районі Хмельницької області на
постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в місті Шепетівці та
Шепетівському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області із адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії щодо перерахунку пенсії. Позовні
вимоги мотивовано тим, що він отримує
пенсію за віком. У вересні 2013 року
ОСОБА_2 стало відомо про те, що період,
протягом якого він працював у ВАТ
«Шепетівський завод культиваторів», а
саме з 01.06.2007 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2011
року по 31.07.2011 року, управлінням
Пенсійного фонду не було зараховано до
страхового стажу для обчислення пенсії
за віком, оскільки вказане товариство у
вказані періоди не сплачувало
страхових внесків. Вважаючи такі дії
неправомірними, просив визнати їх
протиправними та зобов'язати провести
перерахунок пенсії.

Відповідно до постанови Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20.11.2013 року
адміністративний позов задоволено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Позивач
про причини неявки в судове засідання
суд не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли. Представник відповідача
звернувся із заявою про розгляд справи
у порядку письмового провадження.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_2 у період з
18.09.1974 року по 01.08.2011 року працював у ВАТ
«Шепетівський завод культиваторів»,
отримував відповідну заробітну плату,
з якої роботодавцем відраховувалися
страхові внески відповідно до вимог
законодавства, що підтверджується
витягами із системи персоніфікованого
обліку Пенсійного фонду України.

Пенсія за віком позивачу призначена на
підставі протоколу №4228 від 17.08.2011 року,
стаж позивача на час призначення
складав 36 років 3 місяці 3 дні.
Розпорядженням №131523 від 16.10.2013 року
ОСОБА_2 допризначена пенсія, врахований
стаж роботи у ВАТ «Шепетівський завод
культиваторів» за період з 01.06.2005 року
по 31.05.2007 року, після такого перерахунку
стаж позивача становить 37 років 11
місяців 3 дні.

Однак, як вбачається із матеріалів
пенсійної справи №4228, період роботи
позивача у ВАТ «Шепетівський завод
культиваторів» з 01.06.2007 року по 31.12.2010
року, з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року, не був
зарахований до його страхового стажу
для обчислення пенсії за віком. Вказане
стало приводом для звернення ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області з вимогою
зарахувати до його страхового стажу
вказаний період роботи у ВАТ
«Шепетівський завод культиваторів».

Управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області листом від 19
вересня 2013 року №79/К-8 відмовило ОСОБА_2
у зарахуванні означеного періоду до
його страхового стажу для обчислення
розміру пенсії, мотивуючи це тим, що ВАТ
«Шепетівський завод культиваторів»
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 01.06.2007 року по 31.12.2010 року та
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року до
Пенсійного фонду України не сплачені.
Це, на думку відповідача, відповідно до
ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не дає підстав зарахувати
даний період до страхового стажу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у період з 01.06.2007 року по 01.08.2011
року працював у ВАТ «Шепетівський
завод культиваторів», отримував
відповідну заробітну плату, з якої
роботодавцем відраховувалися страхові
внески відповідно до вимог чинного
законодавства. У зв'язку із
неплатоспроможністю ВАТ «Шепетівський
завод культиваторів» та розпочатою
01.12.2011 року господарським судом
Хмельницької області ліквідаційною
процедурою до бюджету управління не
поступили внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01.06.2007 року по
31.12.2010 року та єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.06.2011 року по 31.07.2011 року.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із висновокм суду першої
інстанції про те, що оскільки страхові
внески позивача відраховувались
роботодавцем із його заробітної плати,
період роботи ОСОБА_2 з 01.06.2007 року по
31.12.2010 року, з 01.06.2011 року по 31.07.2011 року у
ВАТ «Шепетівський завод
культиваторів», підлягає зарахуванню
до страхового стажу. Той факт, що
відраховані страхові внески не
перераховані до Пенсійного фонду
України, не впливає на права позивача
на пенсію. Обов'язок щодо сплати
страхових внесків до управління
Пенсійного фонду покладено на
роботодавця, а тому їх несплата не може
позбавляти працівників права на
зарахування періоду роботи до
страхового стажу.

Правовідносини пов'язані із
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням регулюються
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» N1058-IV (далі Закон N1058-IV).

Ст. 1 цього Закону визначає наступні
терміни: 1) страховий стаж - період
(строк), протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню,
якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування згідно із законодавством,
що діяло раніше, та/або підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню згідно із цим
Законом і за який сплачено страхові
внески; 2) страхові внески - кошти
відрахувань на соціальне страхування
та збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, сплачені згідно
із законодавством, що діяло раніше;
кошти, сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону N1058-IV до
страхового стажу для обчислення
розміру пенсії зараховується період
(строк), протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Відтак основною підставою для
зарахування страхового стажу для
обчислення розміру пенсії особі, яка
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню, є
щомісячна сплата страхових внесків в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах,
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в місті
Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 листопада 2013 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.