Справа № 669/555/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 669/555/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Давидюк О.І.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області на постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 27 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Білогірського
районного суду Хмельницької області з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі
Хмельницької області про визнання дій
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області щодо відмови перерахувати їй
пенсію з 18 травня 2011 року, включивши
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально - побутових
питань в загальній сумі 10618,79 грн. в
заробітну плату за 2009-2011 роки дял
призначення їй пенсії відповідно до
Закону України "Про державну службу".

Постановою Білогірського районного
суду Хмельницької області від 27 травня
2014 року позов задоволено частково.
Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області щодо відмови провести
обрахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням
сум виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових потреб.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок призначеної позивачу
пенсії державного службовця з 06.05.2014
року з урахуванням раніше виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення
соціально-побутових питань.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
Хмельницької області виплатити
недоплачену суму пенсії з урахуванням
раніше виплачених сум. В решті вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області від 27 травня 2014 року з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та винести нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Враховуючи вимоги ст.195 КАС межі
апеляційного оскарження, колегія
суддів переглядає судове рішення в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення із наступних
підстав.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2
призначено пенсію відповідно до Закону
України "Про державну службу" з
урахуванням ст.33, 37 Закону України "Про
державну службу". При розрахунку пенсії
відповідачем врахувалися посадовий
оклад, надбавка за 10 ранг, надбавка за
вислугу років (40%), надбавки та премії.
Однак, відповідачем не врахувалися
суми індексації заробітної плати та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
які виплачувались в розрахунковий
період і з яких сплачувались страхові
внески.

06.05.2014 року позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області з заявою про перерахунок
пенсії з 18.05.2014 року з врахування сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати.

Листом №3/К/6 від 14.05.2014 року
відповідачем відмовлено в перерахунку
пенсіх відповідно до Закону України
"Про державну службу" з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань, індексації заробітної плати,
оскільки інші виплати відповідно до
ст.33 Закону України "Про державну
службу" не враховуються для
призначення пенсії.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР
(далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року
№1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
Закон №1058-IV) визначено, що виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-438а11. У
відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

З наданої позивачем довідки
вбачається, що на всі виплати включені
в довідку тому числі: на матеріальну
допомогу та індексацію заробітної
плати нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що всі складові
заробітної плати, яку позивач
отримувала перед виходом на пенсію і на
які нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, повинні
враховуватись при обчисленні пенсії
державного службовця.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не
може бути скасовано правильне по суті
рішення суду з одних лише формальних
підстав.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Білогірського районного
суду Хмельницької області від 27 травня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.