Справа № 805/4767/14
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 р.
Справа № 805/4767/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області

до відповідача Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції

третя особа ОСОБА_2

про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області звернулось до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції, третя
особа ОСОБА_2 про визнання
неправомірною бездіяльність щодо
виконання вимоги від 03.07.2013 року № Ф 734 У
про стягнення з СПД ОСОБА_2 на користь
УПФУ у Волноваському районі Донецької
області заборгованості зі сплати
єдиного внеску в сумі 1178 грн. 04 коп. та
зобов'язання вжити дієві заходи з
примусового виконання вимоги шляхом
витребування відповідей на направлені
запити до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, земельних
ресурсів, МРЕВ, направленням запитів до
ДПІ, БТІ, винесення постанови про
привід Боржника через органи
внутрішніх справ, здійснення виїзду за
місцем здійснення підприємницької
діяльності, місцем мешкання,
направленням до суду подання щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України, розгляду клопотання
від 23.12.2013 року та від 18.09.2013 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що
відповідачем під час знаходження у
нього на виконанні виконавчого
провадження про стягнення з СПД ОСОБА_2
на користь УПФУ у Волноваському районі
Донецької області заборгованості за
виконавчим вимогами про сплату єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальному
розмірі 1178 грн. 04 коп. не вжиті
передбачені законом заходи
примусового виконання виконавчих
документів, що призвело до порушення
інтересів держави в особі Пенсійного
фонду України.

Зазначає, що на державного виконавця
покладений обов'язок вжити заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчинити виконавчі дії.

Позивач вважає, що зазначене виконавче
провадження не закінчене на теперішній
час через те, що державним виконавцем
не встановлений майновий стан
боржника.

Враховуючи наведене, вважає, що
відповідач своєю бездіяльністю
порушує норму закону, просить
зобов'язати його вчинити необхідні дії
з метою повного та фактичного
виконання виконавчих документів.

Ухвалою від 16.04.2014 року до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
залучений ФОП ОСОБА_2

Під час судового розгляду справи
позивач надав заяву про уточнення
позовних вимог, в якій просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиконання
виконавчих документів про стягнення з
ФОП ОСОБА_2 протягом шести місяців з дня
відкриття виконавчого провадження та
зобов'язати вчинити необхідні дії з
метою повного та фактичного виконання
виконавчих документів, передбачених
ст. 11, ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження», справу
розглядати без участі представника
позивача.

В запереченнях на позовну заяву
відповідач вказав на її
безпідставність та зазначив, що з
моменту відкриття виконавчих
проваджень державним виконавцем
здійснювались заходи по примусовому
виконанню вимог Пенсійного фонду, тому,
як вважає відповідач, бездіяльність
щодо невиконання виконавчого
документу у справі, що розглядається,
відсутня.

Вказує на те, що державним виконавцем
до Волноваського районного суду
направлене подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
боржника - ОСОБА_2.

Враховуючи наведене, просить в
задоволені позовної заяви відмовити,
справу розглянути без участі його
представника.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає
позовну заяву в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, суд встановив.

31.03.2014 року фахівець УПФУ у
Волноваському районі ознайомився з
матеріалами виконавчих проваджень про
стягнення з СПД ОСОБА_2 на користь УПФУ
у Волноваському районі Донецької
області заборгованості, за
результатами якого складений протокол
ознайомлення зі станом реалізації
виконавчого провадження згідно ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження» у Державній виконавчій
службі (а.с. 6-7).

Як вбачається з зазначеного протоколу,
на час ознайомлення ВДВС Волноваського
РУЮ вживав заходи по примусовому
виконанню виконавчих документів про
стягнення з боржника СПД ОСОБА_2 на
користь УПФУ у Волноваському районі
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 1178 грн.
04 коп., а саме, 21.08.2013 року, 11.06.2014 року,
22.11.2012 року - надсилався запит до МРЕВ,
21.08.2013 року, 22.11.2012 року, 11.06.2014 року - до
земельних ресурсів, 21.08.2013 року, 11.06.2014
року - до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, 22.11.2012 року - до
КП БТІ, 22.11.2012 - виклик боржнику (а.с. 6-7).

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи та не заперечується
позивачем, 01.08.2013 року ВДВС
Волноваського районного управління
юстиції виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
з СПД ОСОБА_2 на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі 899
грн. 37 коп. на підставі вимоги від 03.07.2013
року № Ф734 У (а.с. 10).

21.08.2013 року та 11.06.2014 року ВДВС
Волноваського районного управління
юстиції надсилався запит до МРЕВ,
земельних ресурсів, державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом, в
позовній заяві позивач просить визнати
бездіяльність щодо невиконання
виконавчих документів протягом шести
місяців неправомірною та зобов'язати
вчинити необхідні дії з метою повного
та фактичного виконання виконавчих
документів.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та норми законодавства України,
яке регулює спірні правовідносини, суд
вважає позовну заяву такою, що
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Згідно ст. 1 зазначеного Закону
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок по примусовому
виконанню рішень.

Щодо вимоги позовної заяви про
визнання неправомірною бездіяльності
відповідача під час виконання
виконавчих документів протягом шести
місяців з дня відкриття виконавчого
провадження на підставі Закону України
«Про виконавче провадження», суд
враховує наступне.

В розумінні ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Пунктом 6 частини 2 зазначеної норми
Закону визначено, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець:

- здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;

- надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання.

Статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» визначені
заходи примусового виконання рішень,
відповідно до якої заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно п.п. 5.1.1 п. 5.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його виявленні (шляхом
надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, дорожньої автомобільної
інспекції, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату тощо), описі,
арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Як встановлено судом та не
заперечується позивачем у справі,
державним виконавцем з часу
знаходження на виконанні виконавчих
проваджень щодо стягнення з ФОП ОСОБА_2
боргу протягом шести місяців вживались
заходи по примусовому виконанню
виконавчих документів позивача,
передбачені зазначеними нормами
чинного законодавства, а саме,
надсилались запити до Відділу
реєстраційно-екземенаційної роботи,
Держземагентсва, до державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Тобто, під час виконання виконавчих
документів у спірних взаємовідносинах
відповідачем здійснювались заходи
щодо примусового виконання виконавчих
документів, передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»,
що спростовує довід позивача про
бездіяльність державного виконавця,
тому суд не вбачає підстав для
задоволення позовної заяви в частині
визнання неправомірною бездіяльність
відповідача.

Стосовно вимоги про зобов'язання
здійснити передбачені ст. 11, 32 Закону
України «Про виконавче провадження»
заходи для повного та фактичного
виконання виконавчих документів
стосовно боржника ОСОБА_2, суд враховує,
що Законом України «Про виконавче
провадження» встановлений обов'язок
державного виконавця вжити усі заходи
для виконання виконавчого документу,
застосування таких заходів є правом
державного виконавця, тому суд вважає
позовні вимоги в цій частині, також,
такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка є суб'єктом владних повноважень,
питання про перерозподіл судових
витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 2, ст.
7-15, ст. 71, ст. 72, ст. 86, ст. 94, ст. 128, ст. 158-163,
ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції, третя
особа ОСОБА_2 про визнання
бездіяльності неправомірною,
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова Донецького окружного
адміністративного суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Давиденко Т.В.