Справа № 2а-1870/8954/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ К/800/28591/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумська
пересувна механізована колона №57» на
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013 року
та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 09.11.2012 року
у справі №2а-1870/8954/12 за
поданням Державної податкової
інспекції у місті Суми до Публічного
акціонерного товариства «Сумська
пересувна механізована колона №57» про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Державна
податкова інспекція у м. Сумах
звернулась до суду з поданням про
визнання обґрунтованим застосування
умовного адміністративного арешту
майна Публічного акціонерного
товариства «Сумська пересувна
механізована колона № 57».

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 09.11.2012 року
у, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013 року
у даній справі подання задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволенні
подання, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ПАТ «Сумська пересувна
механізована колона №57» зареєстровано
як юридична особа, перебуває на обліку
як платник податків в ДПІ у м. Сумах та
станом на 29.10.2012 року має податкову
заборгованість в сумі 427642 грн. 14 коп.

21.03.2011 року ДПІ в м. Сумах прийнято
рішення № 146 про опис майна у податкову
заставу платника податків ПАТ «Сумська
пересувна механізована колона №57».

Згідно актів списку майна від 29.09.2011
року № 37, 27.10.2011 року № 42 податковими
керуючими, призначеними відповідно до
наказу в.о. голови Комісії з проведення
реорганізації ДПІ в к. Суми, начальника
ДПІ в м. Суми від 04.07.2011 року №3687,
проведено опис майна у податкову
заставу платника податків ПАТ «Сумська
пересувна механізована колона №57».

За результатами проведення ДПІ у м.
Сумах перевірки стану збереження майна
ПАТ «Сумська пересувна механізована
колона №57», яке перебуває в податковій
заставі, встановлені факти відчуження
заставного майна без згоди ДПІ у м.
Сумах, про що складений акт перевірки
від 25.10.2012 року № 23/19-126.

З наведеного акту перевірки від 25.10.12
року № 23/19-126 встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ПАТ «Сумська пересувна механізована
колона №57» за період з 29.09.2011 року по
16.10.2012 року згідно договорів
користування транспортним засобом, від
04.07.2012 року, без отримання дозволу
податкового органу на здійснення
передачі в оренду обтяженого арештом
майна, передало в користування TOB
«Пересувна механізована колона № 57»
транспортний засіб КРАЗ, транспортний
засіб МАЗ 551605, бульдозер на Е-170, скрепер
ДЗ-77, скрепер ДЗ-77, екскаватор CO 2621, які
перебувають у податковій заставі
згідно опису майна.

На підставі наведеного 06.11.2012 року
начальником ДПІ у м. Сумах прийнято
рішення про застосування умовного
адміністративного арешту майна ПАТ
«Сумська пересувна механізована
колона №57».

Задовольняючи подання, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Пунктом 1 статті 94 ПК України та пунктом
2.1 Розділу II Порядку застосування
адміністративного арешту майна
платника податків, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 07.11.2011 року № 1393 та зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України від
04.01.2012 року № 9/20322 визначено, що
адміністративний арешт майна платника
податків є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
законом.

Пунктом 94.4 статті 94 ПК України
передбачено, що арешт може бути
накладено органом державної
податкової служби на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке не
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків.

Згідно пункту 94.6 статті 94 ПК України та
пункту 4.1 Розділу IV Порядку
застосування адміністративного арешту
майна платника податків, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 07.11.2011 року № 1398 керівник органу
державної податкової служби (його
заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених у пункті 94.2 цієї
статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків, яке надсилається платнику
податків, з вимогою тимчасово зупинити
відчуження його майна; іншим особам, У
володінні, розпорядженні або
користуванні яких перебуває майно
такого платника податків, - з вимогою
тимчасово зупинити його відчуження.

Згідно пп. 94.2.1 п. 94.2 ст. 94 ПК України
арешт майна може бути застосовано у
тому числі, якщо платник податків
порушує правила відчуження майна, що
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пп.14.1.31 п.14.1 ст. 14 ПК
України відчуження майна - будь-які дії
платника податків, унаслідок вчинення
яких такий платник податків у порядку,
передбаченому законом, втрачає право
власності на майно, що належить такому
платникові податків, або право
користування, зокрема, природними
ресурсами, що у визначеному
законодавством порядку надані йому в
користування.

Згідно п.92.1 ст.92 ПК України платник
податків зберігає право користування
майном, що перебуває у податковій
заставі, якщо інше не передбачено
законом. Платник податків може
відчужувати майно, що перебуває у
податковій заставі, тільки за згодою
органу державної податкової служби, а
також у разі, якщо орган державної
податкової служби впродовж десяти днів
з моменту отримання від платника
податків відповідного звернення не
надав такому платнику податків
відповіді щодо надання (ненадання)
згоди.

Відповідно до п.92.2 ст. 92 ПК України у
разі відчуження або оренди (лізингу)
майна, яке перебуває у податковій
заставі, платник податків за згодою
органу державної податкової служби
зобов'язаний замінити його іншим
майном такої самої або більшої
вартості. Зменшення вартості
заміненого майна допускається тільки
за згодою органу державної податкової
служби за умови часткового погашення
податкового боргу.

Правове регулювання спільної
діяльності для досягнення загальної
для її учасників мети регламентоване
главою 77 Цивільного кодексу України.

Зокрема, договір про спільну
діяльність укладається у письмовій
формі. Умови договору про спільну
діяльність, у тому числі координація
спільних дій учасників або ведення
їхніх спільних справ, правовий статус
виділеного для спільної діяльності
майна, покриття витрат та збитків
учасників, їх участь у результатах
спільних дій та інші умови
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про
окремі види спільної діяльності
(стаття 1131 цього Кодексу).

Згідно з Положенням (стандарту)
бухгалтерського обліку 12 «Фінансові
інвестиції», затвердженим наказом
Мінфіну України від 26.04.2000 року № 91
спільна діяльність - це господарська
діяльність зі створенням або без
створення юридичної особи, яка є
об'єктом спільного контролю двох або
більше сторін відповідно до письмової
угоди між ними.

Порядком обліку платників податків і
зборів, затвердженим наказом
Міністерства фінансів України від
09.12.2011 року № 1588 передбачено взяття на
окремий податковий облік договору про
спільну діяльність.

Платник податків, призначений за
утримання та внесення податків до
бюджету під час виконання договору, має
отримати на час дії договору про
спільну діяльність окреме свідоцтво
платника податку на додану вартість.

При цьому, облік результатів спільної
(сумісної) діяльності ведеться
платником податку, уповноваженими на
це іншими сторонами, згідно з умовами
договору, окремо від обліку
господарських результатів такого
платника податку.

За відсутністю документів, які б
свідчили про виконання вищезазначених
умов, з урахуванням положень ч.ч.1, 5 ст.
203, ст. 215, 216, 235 ЦК України, колегія
суддів погоджується з висновком судів
про те, що ПАТ «Сумська пересувна
механізована колона №57», укладаючи
04.07.2012 року договір про співробітництво
(спільну діяльність) з ТОВ «Пересувна
механізована колона №57», фактично
уклало договір оренди транспортних
засобів.

Тобто, враховуючи наведені положення
та той факт, що ПАТ «Сумська пересувна
механізована колона №57» здійснено
передачу в оренду обтяжного заставою
майна без отримання належного дозволу
ДПІ у м. Сумах, колегія суддів
погоджується з висновком судів щодо
обґрунтованості подання податкового
органу.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
подання.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумська
пересувна механізована колона №57»
відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2013 року
та постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 09.11.2012 року
у справі №2а-1870/8954/12 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.