Справа № 808/3534/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

07 липня 2014 року (15 год. 20 хв.) Справа №
808/3534/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання
Мащенко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційна фірма
«Сельхозгидравлика» про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків.

02.06.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - позивач) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційна фірма
«Сельхозгидравлика» (далі -
відповідач), в якому позивач просить
надати дозвіл на погашення усієї суми
податкового боргу в розмірі 28950,30 грн.
відповідача за рахунок майна боржника,
що перебуває у податковій заставі.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що
за відповідачем станом на 23.05.2014
обліковується податковий борг на
загальну суму 28950,30 грн., в тому числі: з
податку на додану вартість - 18531,69 грн.,
пеня - 1135,97 грн., з податку на прибуток
підприємств - 9283,00 грн. У зв'язку із
відсутністю грошових коштів на
розрахункових рахунках платника та з
метою погашення заборгованості перед
державним бюджетом просить суд надати
дозвіл на погашення податкового боргу
за рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Через невідповідність вимогам ст. 106
КАС України ухвалою від 04.06.2014 позов був
залишений без руху, позивачу наданий
строк для усунення недоліків позову до
20.06.2014.

У визначений судом строк позивач
усунув недоліки позову.

Ухвалою від 23.06.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 07.07.2014.

07.07.2014 до суду надійшло клопотання
позивача про розгляд справи без участі
його представника. На позовних вимогах
наполягає у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на
07.07.2014, представник відповідача не
прибув.

Поштове відправлення, в якому
містилась судова повістка, повернулася
до суду із відміткою пошти «за
закінченням терміну зберігання».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, яка внесена до відповідного
державного реєстру.

Судова повістка надсилалась
відповідачу на адресу визначену у
довідці з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців.

Відтак, відповідач є таким, що
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо можливості розгляду справи за
відсутності представників сторін на
підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не
здійснював фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач 27.10.1995
зареєстрований в якості юридичної
особи.

Судом встановлено, що станом на час
розгляду справи відповідач має перед
бюджетом податковий борг з податку на
додану вартість та з податку на
прибуток підприємств, який підлягає
стягненню у примусовому порядку,
згідно постанови Запорізького
окружного адміністративного суду №
808/835/14 від 17.03.2014 (стягнуто 19667,66 грн.).

Податковий борг з податку на додану
вартість виник на підставі поданих
відповідачем декларацій з податку на
додану вартість:

- № від 18.01.2013 по строку
сплати 30.01.2013 на суму 657,00 грн.
Заборгованість частково сплачена,
залишок несплаченої суми становить 104,53
грн.;

- № від 20.09.2013 по строку
сплати 30.09.2013 на суму 315,00 грн.;

- № від 21.10.2013 по строку
сплати 30.10.2013 на суму 135,00 грн.;

- № від 20.11.2013 по строку
сплати 30.11.2013 на суму 12398,00 грн.;

- № від 20.12.2013 по строку
сплати 30.12.2013 на суму 3303,00 грн.

Крім того, податковий борг з податку на
додану вартість виник на підставі
проведеної камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість,
за результатами якої було складено Акт
перевірки від 26.03.2013 №206/153/23850738. На
підставі Акта перевірки було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
04.04.2013 №, яким відповідачу
визначена сума штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 170,00 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення
отримане відповідачем 09.04.2013, про що
свідчить підпис уповноваженої особи
відповідача на корінці податкового
повідомлення-рішення.

Також, позивачем було проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість, за
результатами якої було складено Акт
перевірки від 08.05.2013 №440/153/23850735. На
підставі Акта перевірки було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.05.2013 №, яким відповідачу
визначена сума штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 1020,00 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення
отримане відповідачем 29.05.2013, про що
свідчить підпис уповноваженої особи
відповідача на корінці податкового
повідомлення-рішення.

Позивачем було проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість, за результатами якої
було складено Акт перевірки від 25.06.2013
№102/153/23850735. На підставі Акта перевірки
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 26.07.2013 №,
яким відповідачу визначена сума
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
1020,00 грн. Вказане податкове
повідомлення-рішення отримане
відповідачем 31.07.2013, про що свідчить
підпис уповноваженої особи
відповідача на корінці податкового
повідомлення-рішення.

Крім того, позивачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку відповідача з питань
своєчасності сплати узгодженого
податкового грошового зобов'язання з
ПДВ за період з 22.01.2013 по 28.01.2013, за
наслідками якої позивачем складено Акт
від 23.08.2013 №826/1503/23850235. У висновках акту
зазначено, що відповідачем порушено
вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України, несвоєчасно сплачено суму
узгодженого грошового зобов'язання у
розмірі 658,00 грн. з затримкою до 30
календарних днів.

За наслідками перевірки позивачем було
прийняте податкове
повідомлення-рішення від 17.09.2013 №,
яким відповідачу визначена сума
грошового зобов'язання, погашеного з
затримкою, у розмірі 65,80 грн. Вказане
податкове повідомлення-рішення
отримане відповідачем 25.09.2013, про що
свідчить підпис уповноваженої особи
відповідача на корінці податкового
повідомлення-рішення.

За несвоєчасну сплату узгодженого
грошового зобов'язання нарахована пеня
у сумі 1135,97 грн.

Отже, загальна сума заборгованості
відповідача з податку на додану
вартість становить 18531,69 грн. + 1135,97 грн. =
19667,66

Податковий борг з податку на прибуток
виник на підставі поданої відповідачем
декларації з податку на прибуток
№ від 10.02.2014 по строку сплати
11.03.2014 на суму 9283,00 грн.

Таким чином, загальна сума податкової
заборгованості відповідача складає
28950,30 грн.

23.01.2013 позивачем була сформована
податкова вимога №1551/19, яка визначала
суму податкового боргу відповідача за
узгодженим грошовим зобов'язанням у
розмірі 13202,75 грн. Вказана податкова
вимога була отримана відповідачем, про
що свідчить підпис уповноваженого
представника відповідача наявний на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено,
що податкова декларація, розрахунок
(далі - податкова декларація) - документ,
що подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків
(п. 49.1 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Визначені податковим органом
зобов'язання відповідачем у
добровільному порядку не сплачені.

У зазначені строки нараховані
податкові зобов'язання не сплачено,
тому згідно п.п. 14.1.175. ст. 14 Податкового
кодексу України, це є податковим
боргом; податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Після закінчення встановлених
Податкового кодексу України строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання відповідно з п.п. 129.1.1 ст. 129
нараховується пеня.

Судом встановлено, що за несвоєчасну
сплату відповідачем узгодженого
грошового зобов'язання була нарахована
пеня, яка згідно розрахунку пені по
податку на додану вартість та даних
облікової картки відповідача складає
1135,97 грн.

Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога повинна містити відомості про
факт виникнення грошового зобов'язання
та права податкової застави, розмір
податкового боргу, який забезпечується
податковою заставою, обов'язок
погасити податковий борг та можливі
наслідки його непогашення в
установлений строк, попередження про
опис активів, які відповідно до
законодавства можуть бути предметом
податкової застави, а також про можливі
дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу
України визначено, що податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідачу направлялася податкова
вимога від 23.01.2013 №1551/19 на загальну суму
13202,75 грн., яка була отримана
відповідачем.

Таким чином, судом встановлено, що
податкова вимога надіслана (вручена)
відповідачу у встановленому чинним
законодавством порядку та ним не
оскаржена, згідно даних облікової
картки відповідача.

Згідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими органами.

Згідно п. 88.1 ст. 88 ПК України, з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Відповідно пп. 89.1.1 п. 89.1, п. 89.2, п. 89.3 ст. 89
ПК України, право податкової застави
виникає у разі несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку.

Право податкової застави поширюється
на будь-яке майно платника податків,
яке перебуває в його власності у день
виникнення такого права.

Майно на яке поширюється право
податкової застави, оформлюється актом
опису. До акта опису включається
ліквідне майно, яке можливо
використати як джерело погашення
податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, яке пред'являється платнику
податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом державної податкової служби.

Судом встановлено, що активи
відповідача знаходяться в податковій
заставі, про що свідчить акт опису
майна, на яке поширюється право
податкової застави №11 від 05.03.2013,
рішення №3734/19 від 19.02.2013 про опис майна
у податкову заставу, а також витяг про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звертався з позовом до суду про
стягнення коштів за податковим боргом.
Запорізьким окружним адміністративним
судом було задоволено позов щодо
стягнення коштів за податковим боргом
по справі №808/835/14 від 17.03.2014 (стягнуто
19667,66 грн.). Зазначена постанова набрала
законної сили 22.04.2014, що
підтверджується відповіддю на запит
позивача від 29.04.2014 №808/5146/13-а/7841/14.

Оскільки, згідно довідки від 23.05.2014
№9851/25 відповідач мав відкриті рахунки
в установах банку АТ «МетаБанк» та ПАТ
«Креді Агріколь Банк», то з метою
погашення податкового боргу
відповідача, на виконання рішення суду,
позивач надсилав інкасові доручення
(розпорядження) до установ банку, а
саме: №2, 3 від 15.05.2014 до АТ «МетаБанк»; №1
від 24.04.2014 до ПАТ «Креді Агріколь Банк»,
які були повернуті без виконання у
зв'язку із відсутністю коштів на
рахунках.

У відповідності до п. п. 95.1 та 95.2 ст. 95 ПК
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі. Стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно ч. 2 п. 95.3 ст. 95 орган державної
податкової служби звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
органом державної податкової служби
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що адміністративний позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Мелітопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «Сельхозгидравлика» про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків - задовольнити.

Надати Мелітопольській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області дозвіл на
погашення усієї суми податкового боргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «Сельхозгидравлика» (, зареєстроване: 72312, м. Мелітополь,
вул. Свердлова, буд. 34) за рахунок майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма «Сельхозгидравлика», що
перебуває у податковій заставі.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль