Справа № 587/210/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р. Справа № 587/210/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Сумського районного суду
Сумської області від 30 травня 2014 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Косівщинської сільської ради
Сумського району Сумської області про
визнання дій відповідача
протиправними, визнання протиправними
та скасування рішень, -

В с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом,
яким просив:

- визнати протиправними дії
відповідача - Косівщинської сільської
ради Сумського району Сумської
області, - щодо відмови у задоволенні
його клопотання про надання безоплатно
у власність земельної ділянки для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,25 га.;

- визнати протиправним та скасувати
рішення від 28.11.2013 року Косівщинської
сільської ради Сумського району
Сумської області 27-ої сесії 6-го
скликання «Про відмову в наданні у
власність земельної ділянки для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд в с. Косівщина гр. ОСОБА_1»;

- зобов'язати Косівщинську сільську
раду Сумського району Сумської області
винести на засідання найближчої сесії
Косівщинської сільської ради та
розглянути клопотання ОСОБА_1 про
надання безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га. у порядку та строки, передбачені
ст. 118 Земельного кодексу України, та
надати мотивоване рішення за
результатами розгляду вказаного
клопотання.

Позивач зазначає, що відповідно
до вимог ст. 118 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України) його
клопотання повинно було бути
розглянуто відповідачем з прийняттям
мотивованого рішення про задоволення
чи відмову в наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відводу земельної ділянки.
Повноваження надання такого дозволу є
компетенцією Косівщинської сільської
ради. Що стосується місця розташування
та площі земельної ділянки, то ці
питання були б визначені в процесі
формування земельної ділянки, тобто
під час розробки проекту землеустрою. В
обґрунтування оскаржуваного рішення
відповідачем зазначено про
відсутність, на даний час, землі запасу
з цільовим призначенням для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд в с. Косівщина. Однак,
звертаючись до відповідача він просив
виділити земельну ділянку не з земель
запасу, а в межах села.

Постановою Сумського районного суду
Сумської області від 30 травня 2014 року в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі за
його необґрунтованістю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, на порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову Сумського
районного суду Сумської області від 30
травня 2014 року та ухвалити нове судове
рішення по справі яким зобов'язати
Косівщинську сільську раду Сумського
району Сумської області розглянути на
пленарному засіданні його клопотання
щодо отримання дозволу на розробку
проекту землеустрою із прийняттям
законного, обґрунтованого та
вмотивованого рішення, відповідно до
вимог положень ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга відповідно до положень п.п. 1, 4 ч.
1 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі по тексту КАС
України) підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 118 ЗК
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та документи,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК
України встановлено, що Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян особами, які
мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК розроблений
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки подається Комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою (далі - Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту
може бути лише невідповідність його
положень вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається Комісією
до відповідного органу земельних
ресурсів для здійснення такої
експертизи.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому порядку
(ч. 10, 11 ст. 118 ЗК України).

Таким чином, зазначеними нормами
встановлені підстави, порядок, строки
передачі земельної ділянки у власність
громадян та органи, уповноважені
розглядати ці питання. Вони
передбачають, зокрема, що для передачі
земельної ділянки у власність
зацікавлена особа звертається до
відповідних органів із заявами для
отримання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та для надання її у
власність, за результатами розгляду
яких визначені в ст. 118 ЗК органи
приймають одне з відповідних рішень.
Отримання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки не означає позитивного рішення
про надання її у власність.

Судом встановлено, що 11.10.2013 року
позивач ОСОБА_1 звернувся до
відповідача з заявою, якою, з метою
реалізації права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки, просив визначити без його
погодження, тобто на розсуд органу
місцевого самоврядування, та виділити
йому земельну ділянку, орієнтовним
розміром до 0,25 га., в межах села
Косівщина, Сумського району Сумської
області, з цільовим призначенням - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд. В заяві ОСОБА_1 просив надати
дозвіл на розробку проекту землеустрою
по відведенню такої земельної ділянки.
До заяви надані графічні матеріали з
бажаним місцем розташування земельної
ділянки, в межах території, що виділена,
а саме - с. Косівщина, Сумський район,
Сумська область.

Рішенням двадцять сьомої сесії
Косівщинської сільської ради шостого
скликання від 28.11.2013 року ОСОБА_1
відмовлено в наданні у власність
земельної ділянки, площею 0,25 га., для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель в
споруд в с. Косівщина, у зв'язку
відсутністю на час звернення заявника
в с. Косівщина земель запасу з цільовим
призначенням - для будівництва,
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Не погоджуючись з висновком суду про
необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання протиправним та
скасування оскаржуваного рішення
відповідача, колегія суддів зазначає,
що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Під дискреційним повноваженням органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування чи їх посадової особи
розуміють таке повноваження, яке надає
певний ступінь свободи
адміністративному органу при прийняті
рішення, тобто, коли у межах, які
визначені законом, адміністративний
орган має можливість самостійно (на
власний розсуд) вибрати один з кількох
варіантів рішення.

В даному випадку, зміст звернення
позивача та приписи ст. 118 ЗК України,
виключають для відповідача можливість
на власний розсуд визначити повністю
або частково вид і зміст
управлінського рішення, оскільки
розгляду заяви про надання у власність
земельної ділянки передує розгляд
заяви (клопотання) про отримання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
оскаржуване рішення відповідачем
прийняте не у спосіб, що визначений ЗК
України, а, відтак, зазначене рішення є
протиправним, що обумовлює його
скасування та необхідність повторного
розгляду звернення позивача.

Що стосується іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1, то колегія суддів
погоджується з загальним висновком
суду першої інстанції про їх
необґрунтованість.

Так, позовна вимога про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у задоволені клопотання про
надання безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,25 га., за своєю суттю, тотожна
позовній вимозі про визнання
протиправним і скасування
оскаржуваного рішення відповідача. При
цьому, колегія суддів звертає увагу на
ту обставину, що за змістом позовних
вимог позивачем не оспорюється
законність конкретних дій відповідача
(їх відповідність процедурі) в процесі
прийняття зазначеного рішення.

Колегія суддів зазначає, що позовна
вимога ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідача винести на засідання
найближчої сесії та про зобов'язання
останнього розглянути клопотання про
надання безоплатно у власність
вищезазначеної земельної ділянки у
порядку та у строки, передбачені ст. 118
ЗК України, з наданням мотивованого
рішення, пред'явлена позивачем на
захист заздалегідь непорушених прав,
оскільки відсутні жодні підстави
вважати, що відповідач має намір умисно
ухилятися від вирішення звернення
позивача по суті.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
Законом України від 02.07.2013 року № 366-VII
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури відведення
земельних ділянок» до ст. 118 ЗК України
внесені зміни, які направлені на
спрощення процедури відведення
земельних ділянок у власність, зокрема
запроваджений принцип мовчазної згоди
на етапі отримання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою. Так, бездіяльність
органів, визначених в ст. 119 ЗК України,
не перешкоджає процесу відведення
земельної ділянки, оскільки здійснення
замовлення на виготовлення проектної
документації можливе без отримання
дозволу на її виготовлення. Зазначена
правова позиція висловлена Верховним
Судом України в постанові від 10.12.2013
року по справі № 21-358а13.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги ОСОБА_1, скасування постанови
Сумського районного суду Сумської
області від 30 травня 2014 року в частині,
якою судом відмовлено в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача від 28.11.2013 року «Про
відмову в наданні у власність
земельної ділянки для будівництва,
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в с.
Косівщина гр. ОСОБА_1» з прийняттям
нового судового рішення про їх
задоволення.

За відсутності письмової заяви ОСОБА_1
про відмову від адміністративного
позову в частині вимог про визнання
протиправними дій відповідача щодо
відмови у задоволенні його клопотання
про надання безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва,
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га. та про визнання протиправним та
скасування рішення Косівщинської
сільської ради Сумського району
Сумської області 27-ої сесії 6-го
скликання від 28.11.2013 року «Про відмову в
наданні у власність земельної ділянки
для будівництва, обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в с. Косівщина гр.
ОСОБА_1», колегія суддів не приймає до
уваги вимогу апеляційної скарги про
ухвалення нового судового рішення
(після скасування оскаржуваної
постанови суду) лише в частині позовної
вимоги про зобов'язання Косівщинської
сільської ради Сумського району
Сумської області розглянути на
пленарному засіданні клопотання
ОСОБА_1 щодо отримання дозволу на
розробку проекту землеустрою із
прийняттям законного, обґрунтованого
та вмотивованого рішення, відповідно
до положень ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч.
1 п.п. 1, 4, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Сумського районного суду
Сумської області від 30 травня 2014 року -
скасувати в частині відмови в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання протиправним та скасування
рішення Косівщинської сільської ради
Сумського району Сумської області від
28.11.2013 року «Про відмову в наданні у
власність земельної ділянки для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд в с. Косівщина гр. ОСОБА_1» з
прийняттям нового судового рішення,
яким: дані позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Косівщинської сільської ради
Сумського району Сумської області від
28.11.2013 року «Про відмову в наданні у
власність земельної ділянки для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і
споруд в с. Косівщина гр. ОСОБА_1».

В іншій частині постанову Сумського
районного суду Сумської області від 30
травня 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови
виготовлений і підписаний 11 липня 2014
року.