Справа № 413/814/14-а
Суддя: Блохін А. А.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шелюта В.М.
Суддя-доповідач - Блохін А. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
справа №413/814/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Блохіна А.А.,
суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Красний Луч Луганської області
на постанову Краснолуцького міського
суду Лугансьбкої області від 09 квітня
2014 року у справі № 413/814/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Красний Луч Луганської
області про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в
період з 02.02.1984 по 26.03.1997 роки він
працював на слідчих посадах різного
рівня та на посадах начальницького
складу органів внутрішніх справ УМВС
України в Луганській області. З 31.03.1997
по 01.04.2008 роки працював на посаді
помічника прокурора в прокуратурі м.
Красний Луч, звідки і вийшов на пенсію
за вислугою років відповідно до норм
ст. 501 Закону України «Про прокуратуру».
Пенсію йому було призначено в розмірі 90
відсотків від заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури» було
збільшено середній заробіток
працюючого робітника.

Позивачем було подано відповідачу
заяву з довідкою про нову заробітну
платню для перерахунку пенсії. Після
перерахунку пенсія збільшилась на 250
грн., тому позивач продовжував
отримувати пенсію у новому розмірі. В
грудні 2013 року від своїх колег по
прокуратурі він дізнався, що під час
перерахунку пенсії УПФУ у м. Красний
Луч за виданою йому прокуратурою
Луганської області довідкою про
заробітну плату від 13.09.2012 року, розмір
його пенсії було обраховано виходячи з
80 %, а не з 90 % середнього заробітку. Про
це його також було повідомлено листом
УПФУ № 26/к-11 від 28.01.2014 року.

Позивач вважає, що дії посадових осіб
УПФУ в м. Красний Луч в частині
зменшення розміру йому пенсії були
неправомірними, тому звернувся до суду
з позовом про визнання неправомірними
дії посадових осіб УПФУ в м. Красний
Луч, якими раніше призначену йому
пенсію по вислузі років зменшено з 90 до
80 відсотків від заробітної плати;
зобов'язати відповідача провести йому
перерахунок раніше призначеної пенсії
по вислузі років, виходячи із того, що
її розмір має становити 90 відсотків
від середнього заробітку за червень 2012
року, зазначеного у довідці № 18/558 від
13.09.2012 року; зобов'язати УПФУ в м.
Красний Луч Луганської області
здійснити доплату невиплаченої
позивачу частини перерахованої пенсії.

Постановою Краснолуцького міського
суду Лугансьбкої області від 09 квітня
2014 року позов задоволено. Визнано
неправомірними дії посадових осіб
Управління Пенсійного Фонду України в
місті Красний Луч Луганської області,
якими раніше призначену пенсію по
вислузі років ОСОБА_2 встановлено у
розмірі 80 відсотків від заробітної
плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Красний Луч
Луганської області провести ОСОБА_2
перерахунок раніше призначеної пенсії
по вислузі років, виходячи із того, що
її розмір має становити з розрахунку 90
відсотків від середнього заробітку за
червень 2012 року, зазначеного у довідці
№ 18/558 від 13.09.2012 року, та здійснити
відповідні виплати. Зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Красний Луч Луганської області
здійснити доплату невиплаченої ОСОБА_2
частини перерахованої пенсії з
урахуванням розміру отриманої пенсії.

Відповідач, не погодившись з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просив постанову суду першої
інстанції скасувати в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, ухвалити нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі -КАС України) суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що в період з 02.02.1984 по
26.03.1997 роки позивач працював на слідчих
посадах різного рівня та на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ УМВС України в
Луганській області. З 31.03.1997 по 01.04.2008
роки позивач працював на посаді
помічника прокурора в прокуратурі м.
Красний Луч, звідки і вийшов на пенсію
за вислугою років, відповідно до норм
ст. 501 Закону України «Про прокуратуру».
Пенсію йому було призначено в розмірі
80% від заробітку та з 04.04.2008 року
перераховано в розмірі 90 % від
заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури» було
збільшено оклади працівникам
прокуратури, в зв'язку з чим, збільшився
середній заробіток працюючого
робітника.

Позивачем було подано заяву з довідкою
про нову заробітну платню для
перерахунку пенсії. Але відповідач,
перерахував позивачу пенсію,
обрахувавши її виходячи з 80% а не з 90%
середнього заробітку.

24.01.2014р. позивач звернувся до
відповідача з заявою, про перерахунок
йому пенсії в добровільному порядку,
виходячи з 90% середнього заробітку. Але
листом УПФУ № 26/к-11 від 28.01.2014 року,
позивачу в такому перерахунку було
відмовлено.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частини першої ст. 50-1
Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на
час призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з
01.10.2011р., внесено зміни до ст. 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається прокурорам і слідчим у
разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011р. -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011р. положення ч. 1 ст.
50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, положення яких щодо
перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Закону № 3668-VІ змін не
зазнали (змінилась лише нумерація
частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону №
1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Таким чином, при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, оскільки
внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст. 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі ст. 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до ст. 17 Конституції України
перебувають на службі у військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави, забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від
06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на
пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі
щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України вирішував
питання про усунення розбіжностей у
застосуванні статей 50-1 Закону № 1789-ХІІ
у постановах від 10.12.2013р. (справа
№21-348а13) та від 17.12.2013р. (справа №21-445а13)
зазначив, що виходячи із висловленого у
рішеннях Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Відповідачем в обґрунтування
прийнятого рішення не надано суду
жодного доказу.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлене судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування судового
рішення відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197, ст.198 ч. 1 п. 1,
ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч. 5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Красний Луч Луганської області на
постанову Краснолуцького міського
суду Лугансьбкої області від 09 квітня
2014 року у справі № 413/814/14-а - залишити
без задоволення.

Постанову Краснолуцького міського
суду Лугансьбкої області від 09 квітня
2014 року у справі № 413/814/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Красний Луч Луганської
області про перерахунок пенсії -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею чинності.

Головуючий суддя
А.А. Блохін

Судді
Г.М. Міронова

І.В. Юрко