Справа № 826/6851/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 червня 2014 року 09:42
№ 826/6851/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Іщука І.О., суддів
Погрібніченко І.М., Шулежко В.П. при
секретарі судового засідання Савченко
А.А. вирішив адміністративну справу

за позовомПублічне акціонерне
товариство "Кредитпромбанк"
доДержавної виконавчої служби України
провизнання дій та бездіяльності
протиправними, зобов'язання вчинити
дії,

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко О.М.

від відповідача: Малиш Т.О.

На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 24 червня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Публічне акціонерне товариство
"Кредитпромбанк" звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
виконавчої служби України, в якому з
урахуванням поданих 04 червня 2014 року
уточнень просить:

- визнати протиправною
бездіяльність Державної виконавчої
служби України в особі відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби, а саме: не
зняття арешту та заборони з
реалізованого майна (приміщення
виставочного центру, що знаходиться за
адресою: м. Миколаїв, площа
Суднобудівників, 3-Б) в порядку п. 4.5.14
Інструкції з організації примусового
виконання рішень;

- зобов'язати Державну виконавчу
службу України в особі відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
винести постанову про зняття арешту з
приміщення виставочного центру, що
знаходиться з адресою: м. Миколаїв,
площа Суднобудівників, 3-Б, накладеного
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП № 33077574 від 26.09.2012 року;

- зобов'язати Державну виконавчу
службу України в особі відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
вчинити дії щодо припинення обтяження
приміщення виставочного центру, що
знаходиться за адресою: м. Миколаїв,
площа Суднобудівників, 3-Б в Державному
реєстрі речових прав, зареєстрованого
на підставі постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП № 33077574 від 26.09.2012
року;

- встановити судовий контроль за
виконанням рішення шляхом зобов'язання
Державної виконавчої служби України в
особі відділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
України подати звіт про виконання
судового рішення протягом п'яти
робочих днів з моменту набрання
рішенням законної сили.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що 08 липня 2013
року було проведено прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, яке належить ТОВ
«Экспониколаев», переможцем прилюдних
торгів було визнано ПАТ
«Кредитпромбанк». 21 серпня 2013 року
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було видано Акт № 33077574/5.-459/2 державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки, а 29 серпня 2013 року
відповідачем було винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачу, в пункті 2 якої вказано про
припинення чинності арешту майна
боржника та скасування арешту на
придбане позивачем майно. Втім, станом
на сьогоднішній день відповідачем не
було знято цей арешт.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
позовних вимог, оскільки вважає їх
необґрунтованими, а тому просить суд
відмовити в їх задоволенні в повному
обсязі.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Унгуряну С.І. від 18.06.2012
року ВП №33077574 було відкрите виконавче
провадження щодо примусового
виконання наказу № 5016/1786/2011(12/75)
виданого 19.04.2012 року Господарським
судом Миколаївської області про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: нежитлові приміщення
виставочного центру, що знаходяться за
адресою: м. Миколаїв, площа
Суднобудівників, 3-Б та належать ТОВ
«Экспониколаев» за рахунок чого
підлягали задоволенню позовні вимоги
ПАТ «Кредитпромбанк» по кредитному
договору № 03/1/099/08-Z від 21.05.2008 року у
загальній сумі 18 359 068, 62 грн., шляхом
проведення прилюдних торгів ,
встановивши початкову ціну продажу
предмета за початковою ціною,
визначеною незалежним
експертом-оцінювачем.

В ході ведення виконавчого провадження
предмет іпотеки було описано, оцінено
експертом-оцінювачем та передано на
реалізацію, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами виконавчого провадження.

08 липня 2013 року було проведено прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна, яке належить ТОВ
«Экспониколаев», переможцем прилюдних
торгів було визнано ПАТ
«Кредитпромбанк», про що було складено
відповідний протокол № 13/23/3 від 08.07.2013
року, копія якого наявна в матеріалах
справи.

21 серпня 2013 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було складено Акт № 33077574/5.-459/2
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки.

29 серпня 2013 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 47, ст.50 Закону
України «Про виконавче провадження», а
пунктом 2 постанови вирішено припинити
чинність арешту майна боржника та
скасувати арешт, накладений постановою
державного виконавця про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 26.09.2012 року ВП №
33077574.

Втім, станом на день вирішення справи
накладений відповідачем арешт не
скасований, внаслідок чого позивач не
може розпоряджатись придбаним майном
на власний розсуд.

Вважаючи дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом, в якому просить
зобов'язати відповідача вчинити ряд
дій, спрямованих на скасування
накладеного арешту.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року N 606-XIV (надалі - Закон N 606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 11
Закону N 606-XIV державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті
11 Закону N 606-XIV державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
державну виконавчу службу" працівник
органу державної виконавчої служби
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати в
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України.

Як вбачається з пункту 4.5.14. Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5, після реалізації
арештованого майна чи його передачі
стягувачу в рахунок погашення боргу
всі арешти та заборони з такого майна
знімаються не пізніше наступного
робочого дня після його передачі
новому власнику.

Таким чином, аналіз обставин справи дає
підстави стверджувати, що відповідач
мав зняти арешт з придбаного позивачем
на прилюдних торгах майна, чим
забезпечити конституційне право
позивача на володіння, користування та
розпоряджання належним йому майном.

Втім, станом на момент вирішення справи
відповідачем на надано суду відповідно
до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" витяг з
Державного реєстру прав, з якого би
вбачалось скасування арешту на майно,
яке було придбано позивачем на
прилюдних торгах.

З огляду на наведені обставини, суд
приходить до висновку, що відповідачем
допущена бездіяльність щодо не зняття
арешту та заборони відчуження
реалізованого майна (приміщення
виставочного центру, що знаходиться за
адресою: м. Миколаїв, площа
Суднобудівників, 3-Б) і така
бездіяльність не відповідає вимогам
закону, а тому є протиправною. Суд з
метою захисту законних прав та
інтересів позивача вважає за необхідне
зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо припинення обтяження
вищевказаного нерухомого майна в
Державному реєстрі речових прав.

У той же час, суд вважає позовну вимогу
позивача про зобов'язання відповідача
винести постанову про зняття арешту з
приміщення виставочного центру, що
знаходиться за адресою: м. Миколаїв,
площа Суднобудівників, 3-Б такою, що не
підлягає задоволенню, оскільки пунктом
2 постанови відповідача від 29 серпня 2013
року про повернення виконавчого
документа стягувачу вирішено
припинити чинність арешту майна
боржника та скасувати арешт,
накладений постановою державного
виконавця про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 26.09.2012 року ВП № 33077574.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України
зобов'язання судом суб'єкта владних
повноважень подати звіт про виконання
судового рішення є правом, а не
обов'язком суду. Виходячи з обставин
конкретної справи, суд не вбачає
підстав для встановлення даного виду
судового контролю за виконанням
судового рішення в даній справі.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, відповідач в силу вищенаведених
положень закону не довів правомірність
своєї бездіяльності, позивач, свою
чергу, довів обставини в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позовні вимоги частково
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 69-71, 160- 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства "Кредитпромбанк"
задовольнити частково.

2. Визнати протиправною
бездіяльність Державної виконавчої
служби України, а саме: не зняття арешту
та заборони з реалізованого майна
(приміщення виставочного центру, що
знаходиться за адресою: м. Миколаїв,
площа Суднобудівників, 3-Б).

3. Зобов'язати Державну виконавчу
службу України вчинити дії щодо
припинення обтяження приміщення
виставочного центру, що знаходиться за
адресою: м. Миколаїв, площа
Суднобудівників, 3-Б в Державному
реєстрі речових прав, зареєстрованого
на підставі постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП № 33077574 від 26.09.2012
року.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.О. Іщук

Судді

І.М.Погрібніченко

В.П.Шулежко

Повний текст постанови складено 01.07.2014
р.