Справа № 826/6720/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2014 року 10:30
№ 826/6720/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до треті особи1.
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві,
2. Оболонського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у м. Києві 1.
Начальник ГУ МВС України в м. Києві
Мороз Юрій Леонідович, 2. Начальник
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві Бондаренко Сергій Володимирович
провизнання протиправними та
скасування наказів, зобов'язання
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до
Головного управління МВС України в
місті Києві (надалі також - відповідач
1), Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві (надалі також - відповідач 2),
треті особи: (1) Начальник ГУ МВС України
в м. Києві Коряк В.В., (2) Начальник
Оболонського РУ ГУМВС України в м.
Києві Бондаренко С.В., в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві від 30 квітня 2013 року № 228,
в частині притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності;
- визнати протиправним і скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві від 23 травня 2013 року №373
о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ України;
- зобов'язати Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві поновити ОСОБА_1 на роботі
на посаді оперуповноваженого відділу
БНОН Оболонського районного Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві та
зарахувати трудовий стаж з 23 травня 2013
- допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
позивача на роботі у займаній посаді -
оперуповноваженого відділу БНОН
Оболонського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що його звільнено з органів
внутрішніх справ за вчинення
проступку, винуватість у вчиненні
якого на момент виникнення спірних
правовідносин не встановлена у
судовому порядку, що свідчить про
протиправність дій та рішень
відповідачів щодо звільнення позивача.
Позов просив задовольнити у повному
Відповідачі проти задоволення позову
заперечували з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.
Звертали увагу суду на те, що позивача
було звільнено за порушення
дисципліни, а не за вчинення злочину. У
задоволенні позову просили відмовити
Третя особа 1, 2 в судове засідання не
з'явилися, про час, дату та місце
судового розгляду справи були
повідомлені належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяв про розгляд справи без їх участі
або клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.
Заперечень або пояснень по суті
заявлених позовних вимог не надано.
Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
ОСОБА_1 проходив службу в Оболонському
РУ ГУ МВС України в м. Києві на посаді
оперуповноваженого відділу БНОН
Оболонського РУ ГУМВС України в місті
20.02.2013р. слідчим відділом прокуратури
міста Києва за матеріалами ГУБКОЗ
Служби безпеки України розпочато
досудове розслідування у
за фактом збуту наркотичних засобів і
психотропних речовин та зловживання
службовим становищем працівниками
відділу БНОН Оболонського РУ ГУМВС
України в місті Києві за ознаками
складу кримінального правопорушення,
передбаченого частиною 3 статті 364 та
частиною 2 статті 307 КК України.
26.04.2013 року ОСОБА_1 слідчим в особливо
важливих справах Слідчого відділу
прокуратури м. Києва молодшим радником
юстиції Приходько М.П. було повідомлено
про підозру у вчиненні злочину, а саме -
у незаконному збуті наркотичних
засобів, психотропних речовин або їх
аналогів, за попередньою змовою групою
осіб, з використанням службовою особою
службового становища всупереч
інтересам служби, що вчинено
працівником правоохоронного органу,
тобто у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307,
ч. 3 ст. 364 КК України.
Про вказану обставину було повідомлено
Начальника ГУМВС України в місті Києві
генерал-лейтенанта міліції Коряка В.В.
згідно спецповідомлення від 26.04.2013
року, копія якого наявна в матеріалах
справи.
На підставі спецповідомлення була
розпочата службова перевірка, за
наслідками якої складено Висновок
службового розслідування за фактом
надзвичайної події, скоєної
працівниками відділу БНОН
Оболонського РУ ГУМВС України в місті
Києві від 30.04.2013 року.
Під час службового розслідування
встановлено, що 10.04.2013 року о 11.30 біля
магазину "Велика кишеня" на площі
Дружби народів, 2 в місті Києві
громадянин ОСОБА_6 зустрівшись із
працівниками відділу БНОН
Оболонського РУ, у тому числі і ОСОБА_1,
повідомив про місце знаходження
психотропної речовини. У подальшому
ОСОБА_1 за участю інших працівників
відділу прибувши за вказаною ОСОБА_6
адресою, в порушення вимог п. 3.2.9
Інструкції з організації реагування
органів внутрішніх справ на
повідомлення про кримінальні
правопорушення, інші правопорушення,
надзвичайні ситуації та інші події,
затвердженої наказом МВС України від
22.10.2012 року № 940, без складання будь-яких
процесуальних документів здійснили
вилучення психотропної речовини.
Водночас чергову частину Оболонського
РУ про виявлення та вилучення
психотропної речовини не повідомили.
Аналогічна подія, як встановлено
службовим розслідуванням, мала місце
за участю знову ж таки ОСОБА_1 25.04.2013.
У подальшому працівниками СБ України
зазначену психотропну речовину
Відповідно до висновків експерта
Українського науково-дослідного
інституту спеціальної техніки та
судових експертиз СБ України № 93/5 від
15.04.2013 вилучена у ОСОБА_6 речовина масою
5,628 гр. містить у своєму складі
амфетамін, який є психотропною
З метою зустрічі із ОСОБА_1 для
відібрання пояснень з приводу рушення
службової дисципліни Головне
управління звернулось із відповідним
листом до старшого слідчого
прокуратури міста Києва Білоуса Ю.В.
наданні дозволу на зустріч було
відмовлено з посиланням на недопущення
розголошення відомостей, які містять
За результатами проведеного
службового розслідування у Висновку
було запропоновано вид
дисциплінарного стягнення, а саме -
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ за порушення дисципліни, про що
30.04.2013 року за № 228 видано відповідний
При визначенні виду дисциплінарного
стягнення було враховано тяжкість
проступку, обставини, за яких його
скоєно, попередня поведінка винного та
визнання нею своєї вини, його ставлення
до виконання службових обов'язків тощо.
Наказом Головного управління від 23.05.2013
року № 373 о/с дисциплінарне стягнення
відносно ОСОБА_1 виконано, останнього
звільнено з органів внутрішніх справ
за п. 64 п.п. "є" (за порушення дисципліни)
Вирішуючи питання щодо правомірності
дій відповідачів щодо звільнення
позивача з органів внутрішніх справ,
суд виходив із наступного.
Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22.02.2006
року №3460-IV (далі - Статут).
Поняття службової дисципліни
закріплено ст. 1 Статуту, де зазначено,
що службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Згідно зі ст. 2 Статуту дисциплінарний
проступок - це невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни. Відповідальність осіб
рядового і начальницького складу
встановлена ст. 5 Статуту, де зазначено,
що за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність згідно
Статтею 12 Статуту визначено, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.
Разом з тим, в частині 2 статті 5 Закону
України «Про міліцію» зазначено, що
міліція поважає гідність особи і
виявляє до неї гуманне ставлення,
захищає права людини. У
взаємовідносинах з громадянами
працівник міліції повинен виявляти
високу культуру і такт.
Статтею 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
встановлено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу, в тому числі,
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку. припиняти протиправні дії
осіб, які їх учиняють.
При виконанні службових обов'язків та у
повсякденному житті працівник органів
внутрішніх справ повинен, в тому числі,
своїми вчинками та поведінкою,
способом життя стверджувати високі
принципи безкорисливості, чесності та
скромності у громадському та
особистому житті, нетерпимо ставитись
до будь-яких аморальних проявів,
активно боротися з цими явищами в
колективах органів внутрішніх справ.
Відповідно до Етичного кодексу
працівника органів внутрішніх справ
України, працівники органів внутрішніх
справ зобов'язуються у своїй роботі
неухильно керуватися законодавством
України, виконувати норми
Дисциплінарного статуту. У службових
та позаслужбових стосунках з людьми, в
особистій поведінці бути зразком
чесності, тактовності, зовнішньої
охайності і внутрішньої
дисциплінованості, культури
спілкування, зокрема мовної. У разі
недотримання взятих зобов'язань бути
готовими нести відповідальність,
передбачену законодавством України,
іншими чинними нормативними актами, що
регламентують діяльність органів
внутрішніх справ.
Згідно з Присягою працівника органів
внутрішніх справ України, що
затверджена постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 1991р. №
382, працівник органів внутрішніх справ
України присягає і клянеться з високою
відповідальністю виконувати вимоги
статутів і наказів, постійно
вдосконалювати професійну
майстерність та підвищувати рівень
культури, всіляко сприяти зміцненню
авторитету органів внутрішніх справ:
мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і
життя, боротися із злочинністю,
захищати від протиправних посягань
життя, здоров'я. права й свободи
громадян, державний устрій і
громадський порядок.
Зокрема, відсутність в обвинувального
вироку, який набрав законної сили,
автоматично не виключає наявності в
цьому діянні дисциплінарного
правопорушення, в тому числі і
проступку. Разом з тим, в ході судового
розгляду справи підтверджено, що
позивача звільнено саме за вчинення
дисциплінарного правопорушення, а не
за факт розгляду кримінального
провадження Оболонським районним
судом.

В той же час, для забезпечення
справедливості та об'єктивності, при
встановленні обставин вчинення такого
проступку взяті за основу вимоги та
правила, встановлені законодавцем для
проведення службових розслідувань по
фактам порушення дисципліни, що і було
здійснено у даному випадку.

Позивач звільнений з органів
внутрішніх справ на підставі пп. «є» п.64
Положення про проходження служби,
оскільки при співвідношенні вчиненого
ним проступку до норм права, було
враховано суть діяння, обставини його
скоєння.

Щодо твердження позивача про
невідібрання від нього відповідачем
пояснення перед застосуванням
дисциплінарного стягнення, то суд
зазначає, що відповідач подав докази
про намагання зустрітися з ОСОБА_1 у
слідчому ізоляторі з цією метою, але
листом від 29.04.2013 р. відповідачеві було
відмовлено у цьому з метою
нерозголошення таємниці слідства.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із
системного аналізу норм чинного
законодавства України, суд прийшов до
висновку про відповідність спірних
наказів приписам законодавства та
відсутність правових підстав для їх
скасування.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративній справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору. Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачами як суб'єктами владних
повноважень належними і допустимими
доказами доведено правомірність
спірних рішень, а тому суд не вбачає
підстав для їх скасування.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 69-71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук