Справа № 553/355/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р. Справа № 553/355/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві
на постанову Ленінського районного
суду м. Полтава від 21.03.2014р. по справі №
553/355/14-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві про
зобов'язання здійснити перерахунок і
нарахування пенсії відповідно до
діючого законодавства України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського
районного суду м. Полтава з позовом до
Управління Пенсійного фонду України
Ленінського району в м.Полтаві про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії за період з 22.05.2008 р. по 31.10.2013 р.
В поданій до суду позовній заяві
посилався на те, що є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, йому
була встановлена 2 група інвалідності.
Вважає, що відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на призначення щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком та відповідно до ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на призначення
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком як інвалід 2 групи.

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтава від 21.03.2014р. було задоволено
позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м.Полтаві про визнання
незаконними дій Управління Пенсійного
фонду Ленінського району в м.Полтаві
та зобов'язання здійснити перерахунок
і нарахування пенсії відповідно до
діючого законодавства України за
період з 22.05.2008 року по 31.10.2013 року.

Визнано відмову Управління пенсійного
фонду України Ленінського району в м.
Полтаві за вих. №72/Г-02. від 14.06.2010р. в
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
22.05.2008 року по 31 жовтня 2013 протиправною.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Полтави провести перерахунок пенсії,
призначеної ОСОБА_1, в розмірі
передбаченому ч.4 ст. 54 Закону України
«Про соціальний статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
провівши обчислення пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008
року та провести відповідні виплати з
урахуванням положень ст. 67 Закону
України «Про соціальний статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м
Полтави провести перерахунок
додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1,
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
соціальний статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», провівши
обчислення в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком 28.10 2009 року та провести
відповідні виплати з урахуванням
положень ст. 6 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
провести відповідні виплати
недоплаченої пенсії за минулий період
за результатами даного перерахунку.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Ленінського
районного суду м. Полтава від 21.03.2014р.
та прийняти нове судове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на
апеляційну скаргу та просить суд
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, апелянт просить суду
розглянути справу за їх відсутністю.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач - ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1-ої категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.3) та
інвалідом 2 групи, внаслідок
захворювання, яке пов'язано з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що за період з
22.05.2008 р. по 31.10.2013 р. відповідач повинен
був здійснювати нарахування та виплату
позивачу державної пенсії та
додаткової пенсії з урахуванням ст. 50,
ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991р. передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам II групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по другій групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до п.28 розділу 11 ЗУ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України"

- статтю 50 ЗУ "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
викладено у такій редакції: особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам II групи - 20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

- статтю 54 ЗУ "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
викладено у такій редакції: для
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II
групі інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження: по II групі інвалідності - 150
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами".

Статтею 64 Конституції України
встановлено, що Конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст. 50 ЗУ "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Матеріальна чи
моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому Законом порядку.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", установлено, що у 2012
році норми і положення статті 50
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання вимог Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 1210 від 23.11.2011 року "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності 01.01.2012 року, згідно
вимог якої мінімальний розмір пенсії
становить II групи інвалідності - 160
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність особам, що
належать до категорії 1 з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС інвалідам II
групи - 40 відсотків.

Пунктом 4 Прикінцевих положень ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, статтей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

На підставі зазначеного колегія судів
робить висновок, що відповідачем за
період з 03.08.2013 р. по 31.10.2013 р. правомірно
виплачується державна та додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 99 КАС України
(в редакції яка діяла до 30.07.2010 року) для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

30.07.2010 року Законом України "Про
судоустрій України" від 07.07.2010 року
зазначений строк звернення з позовом
до адміністративного суду було
скорочено до шести місяців.

Таким чином, перебіг шестимісячного
строку розпочався з 30.07.2010 року,
оскільки до цієї дати для звернення до
суду з позовом було встановлено один
рік та позивач не був обізнаний про
його скорочення.

Колегія суддів, виходячи з наведеного,
вважає необхідним застосувати до
спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС
України, яка діяла з 30.07.2010 року.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 03.08.2013
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги щодо визнання
незаконними дій відповідача та
покладення на нього обов'язку
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за
період до 03.08.2013 року, у зв'язку з
пропуском строку для звернення до суду,
підлягають залишенню без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
необґрунтованого висновку про те, що
позивач має права на отримання
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі
відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга позивача є частково
обґрунтованою, оскільки при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права та не вірно
надав правову оцінку обставинам у
справі.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, були допущені
порушення норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
дана постанова підлягає скасуванню з
ухваленням нової про відмову в
задоволені позовних вимог за період з
03.08.2013 р. по 31.10.2013 р. та залишенню без
розгляду позовних вимог за період з
22.05.2008 р. по 02.03.2013 р.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, 197, п. 3
ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в м.Полтаві задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 21.03.2014р. по справі №
553/355/14-а скасувати.

В частині визнання відмови Управління
пенсійного фонду України Ленінського
району в м. Полтаві за вих. №72/Г-02. від
14.06.2010р. в здійсненні перерахунку
пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2008 року по 02.08.2013
року протиправною, зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Полтави провести
перерахунок пенсії, призначеної
ОСОБА_1, в розмірі передбаченому ст. 50 та
ч.4 ст. 54 Закону України «Про соціальний
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008
року по 02.08.2013 року та провести
відповідні виплати з урахуванням
положень ст. 67 Закону України «Про
соціальний статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, прийняти
нову ухвалу, якою цю частину позовних
вимог - залишити без розгляду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду
України Ленінського району в м.Полтаві
про зобов'язання здійснити
перерахунок і нарахування пенсії
відповідно до діючого законодавства
України за період з 03.08.2014 року по 31.10.2013
року відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П’янова Я.В.