Справа № 2-а-4144/11/0211
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-4144/11/0211
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ладижинського міського
суду Вінницької області від 26 липня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради Вінницької
області про стягнення заборгованості
, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Ладижинського
міського суду Вінницької області з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Ладижинської
міської ради Вінницької області про
стягнення заборгованості виплат
допомоги до 5 травня за 2011 рік. Позовні
вимоги мотивовано тим, що згідно вимог
статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» він, як інвалід
другої групи має право на отримання
допомоги до 5 травня у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком. Однак
допомогу до 5 травня у 2011 році йому
виплачено у меншому розмірі. Вважаючи
такі дії протиправними, просив визнати
їх такими і стягнути з УПСЗН
Ладижинської міської ради недоплачену
суму.

Відповідно до постанови Ладижинського
міського суду від 26.07.2011 року у
задоволенні позову відмовлено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Ладижинського міського суду
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. У зв'язку з
неприбуттям жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про його дату, час і місце,
а також враховуючи те, що їх явка в
судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції необхідно скасувати, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_2 є інвалідом
2 групи та має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - інвалідів війни
відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Відповідно до положень частини 5
статті 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам І групи - десять мінімальних
пенсій за віком; II групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи -
сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 17-1 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених
статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" внесені зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до частини 5 статті 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
обов'язок визначення розміру щорічної
разової грошової допомоги покладений
на Кабінет Міністрів України у межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.

Разом з тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 вказані
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік"
визнані неконституційними.

Відповідно до статті 152 Конституції
України Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 застосуванню
до спірних правовідносин підлягали
положення Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Оскільки стаття 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" була чинною, не
була скасована та не зупинялася,
щорічна разова грошова допомога до 5
травня повинна виплачуватися органом
праці та соціального захисту населення
у розмірах, встановлених цією статтею у
редакції від 09.07.2007.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України за №341 від 04.04.2011 "Про
розміри разової грошової допомоги, що
виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань", виплата у 2011 році
разової грошової допомоги,
передбаченої вказаними Законами
України, здійснюється інвалідам ІІ
групи у розмірі 900,00 грн.

Однак, до спірних правовідносин не
підлягає застосуванню постанова
Кабінету Міністрів України від 04.04.2011
№341 "Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань", якою
визначений розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 №341). Аналогічна правова
позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 24 жовтня 2013
року та відповідає усталеній практиці
Вищого адміністративного суду України
(ухвала від 05.06.2014 року у справі №
К/9991/48530/12).

Зважаючи на вимоги ч. 4 ст.105 КАС України,
а також беручи до уваги, що суд при
вирішенні спору не наділений
компетенцією підміняти повноваження
управління праці і соціального захисту
населення та самостійно визначати
розмір недоплаченої суми, колегія
суддів дійшла висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню шляхом визнання дій
відповідача протиправними та
зобов'язання провести перерахунок і
виплату допомоги до 5-го травня з
урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про обґрунтованість
доводів позивача. Разом з тим,
відповідач як суб'єкт владних
повноважень в ході судового розгляду
не довів обґрунтованість своїх
висновків і правомірності прийнятих на
їх підставі рішень.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої
інстанції норм права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової
постанови, якою адміністративний позов
необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково .

Постанову Ладижинського міського суду
Вінницької області від 26 липня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради Вінницької
області про стягнення заборгованості, -
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Ладижинської міської ради Вінницької
області щодо нарахування і виплати
ОСОБА_2 допомоги до 5-го травня за 2011 рік
у розмірах менших, ніж визначено
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради Вінницької
області нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 щорічну грошову допомогу до 5
травня за 2011 рік відповідно до статті 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком, встановленому абзацом
1 частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», як прожитковий мінімум
для осіб, що втратили працездатність, з
урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.