Справа № 667/2406/14-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 667/2406/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Котьо І.В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Яковлева
Ю.В,

судді - Вербицької
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні і головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

1 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до УПФ України в м.
Херсоні і ГУ ДКС України у Херсонській
області про скасування рішення від 14
березня 2014 року та зобовязання
провести перерахунок пенсії на
підставі довідки від 11 березня 2014 року
з урахуванням інших виплат з 16 липня 2012
року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтувала незаконністю спірних
рішення та бездіяльності пенсійного
органу.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
року вищенаведений позов було
задоволено. Скасовано спірне рішення.
Зобов'язано пенсійний орган провести
перерахунок пенсії позивачки з 16 липня
2012 року.

В апеляційній скарзі УПФ України в м.
Херсоні просить скасувати
вищенаведену постанову як таку, що
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права і прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі..

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з того. що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з 16 липня 2012 року.

Колегія суддів частково погоджується з
таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 12
березня 2014 року позивачка звернулася
до пенсійного органу з заявою про
перерахунок пенсії, на підставі
довідки від 11 березня 2014 року № 63/21-03-05,
з урахуванням «інших виплат» /а.с. 10-11/.

Протокольним рішенням пенсійного
органу від 14 березня 2014 року (протокол
№ 19) було відмовлено позивачці у
проведенні відповідного перерахунку
/а.с. 9/.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року №
3723-XII пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону №
108/95-ВР встановлено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входять: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 402/97-ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» (який був чинний на час
виникнення спірних відносин)
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-IV визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Ураховуючи викладене вище, колегія
суддів дійшла висновку про те, що інші
виплати, на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак які не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, враховується при обчисленні
розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28
травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11,
21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно).

Однак, будь-яких підстав для
зобов'язання пенсійного органу
провести перерахунок раніш ніж була
видана вищенаведена довідка не
мається.

Пунктом 1 ст. 201 КАС України передбачено,
що підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно вирішив дану справу по суті,
однак з помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого його постанова підлягає
зміні.

Керуючись ст. ст. 87, 90, 94, 168, 195, 197, 198, 201, 205,
207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні -
задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 8 травня 2014
року - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови Миколаївського окружного
адміністративного суду від 8 травня 2014
року змінити дату початку перерахунку
пенсії з « 16 липня 2012 року» на « 12
березня 2014 року».

В решті постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 8
травня 2014 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий
/Д.В.
Запорожан/

Судді
/Ю.В.
Яковлев/

/Н.В.
Вербицька/