Справа № 2а/201/35/2014 (201/778/14-а)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа № 2а/201/35/2014
(201/778/14-а)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська на постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 17.01.2014
року до Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці. Просила визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання, з грудня 2013 року, а також
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 з
грудня 2013 року з розрахунку 88 %
заробітної плати працюючого судді на
основі довідки про заробітну плату від
31.12.2013 року за № 71 - 442-с апеляційного
суду Дніпропетровської області та
виплатити різницю між нарахованою і
фактично сплаченою сумами.

Постановою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 10 лютого
2014 року даний позов задоволений.
Визнано бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська щодо не
проведення перерахунку розміру
призначеного ОСОБА_1 щомісячного
довічного грошового утримання у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
суддям - неправомірною та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
провести перерахунок призначеного
ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працюючим суддям на підставі довідки
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 грудня 2013 року № 71 - 442-с
та виплатити ОСОБА_1 різницю між
нарахованою і фактично сплаченою
сумами.

Свою позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що згідно довідки
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 грудня 2013 року № 71 - 442-с
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, заробітна
плата, яка враховується при
призначенні (перерахунку) довічного
грошового утримання суддям у відставці
склала 21 436 грн. 80 коп. (а.с.5). На підставі
ст. 22 Конституції України, при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову. Зазначив, що постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Також вказує на те, що ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» чітко
визначені умови виходу суддів у
відставку та порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді. Відповідно до ч. 2 ст. 138
ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»
суддя у відставці, який не досяг віку,
встановленого ч. 1 цієї статті, отримує
щомісячне довічне грошове утримання.
На підставі ч. 3 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій
і статус суддів» (до внесення змін до ЗУ
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» N 3668-VI від 08.07.2011) позивачу у
зв'язку з виходом у відставку
призначено довічне грошове утримання
судді. Зазначає, що Рішення суду І
інстанції прийняте на підставі ст. 22
Конституції України, з посиланням на
те, що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. До того ж,
позивач обіймав посаду судді місцевого
суду, а не Конституційного, тому
підстав для перерахунку довічного
грошового утримання судді місцевого
суду у відставці нема.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час судового
розгляду повідомлені належним чином. В
силу ч.1 ст. 41 КАС України судове
засідання не фіксувалося технічними
засобами.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач була звільнена
з посади судді апеляційного суду
Дніпропетровської області постановою
ВРУ № 1396/1У від 11.12.2003 року та наказом
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31.12.2003 року у зв'язку з
виходом у відставку та їй було
призначене довічне грошове утримання у
розмірі 88% грошового утримання судді
відповідно до ЗУ «Про статус суддів».
08.01.2014 року позивач звернулася до УПФ з
заявою щодо перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці,
однак їй було відмовлено, посилаючись
на те, що органами ПФУ здійснюється
лише призначення та виплата
щомісячного довічного грошового
утримання судді Конституційного суд
України у відставці.

Відповідно до ч.3 ст.138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80%
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90% заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З 01.12.2013 року заробітна плата
працюючого судді на певній посаді
збільшилась та згідно довідки
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31.12.2013 року за
№ 71 - 442-с заробітна плата
становить 31436 грн. 80 коп. Позивач мав
право на здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання у зв'язку з підвищенням
заробітної плати працюючого судді.

Відповідно до ст.22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Звуження змісту
прав і свобод означає зменшення ознак,
змістовних характеристик можливостей
людини, які відображаються
відповідними правами та свободами,
тобто якісних характеристик права.
Звуження обсягу прав і свобод - це
зменшення кола суб'єктів, розміру
території, часу, розміру або кількості
благ чи будь-яких інших кількісно
вимірюваних показників використання
прав і свобод, тобто їх кількісної
характеристики.

Враховуючи те, що позивач є суддею
у відставці, вона наділена державою
певним правовим статусом, який включає
в себе й право на основні елементи
соціального захисту, зокрема, право на
отримання щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 80%
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді судді.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону
України "Про статус судді" (в редакції
на час призначення позивачу довічного
грошового утримання) судді, який вийшов
у відставку, при наявності
відповідного віку і стажу роботи
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу". Судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді менше 20
років і досяг 55-річного віку (для жінок -
50 років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України "Про державну службу".

Частиною 3 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" в редакції
закону від 07 липня 2010 року N 2453-VI
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

В даному випадку стаж роботи позивача
на посаді судді складає 29 років 08
місяців 15 днів.

Законом України від 8 липня 2011 року №
3668-VI «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, частину третю статті 138
Закону № 2453-VI викладено в новій
редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, зокрема,
частину третю статті 138 Закону № 2453-VI у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI визнано такою, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційною).

Так, Конституційний Суд України
зазначив, зокрема, що конституційний
статус судді передбачає достатнє
матеріальне забезпечення судді як під
час здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому, у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

Отже, зміст правової норми статті 138
Закону № 2453-VI в редакції, що діє після
прийняття Конституційним Судом
України рішення від 3 червня 2013 року №
3-рп/2013, дає підстави для висновку про
залежність розміру місячного
довічного грошового утримання судді у
відставці від розміру грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді і, у разі його
збільшення, є підставою для збільшення
розміру відповідного місячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно були застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції і не можуть бути підставою
для скасування постанови суду, а тому
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

Керуючись пунктом 1 ч. 1 статті 198,
статтями 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська - залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання протиправними дій -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212, ч.5
ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна