Справа № 127/5333/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/5333/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

секретар судового засідання:
Александрова К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 13 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції та ОСОБА_6 про визнання
постанов про накладення штрафу
неправомірними та скасування їх ,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції та ОСОБА_6
про визнання протиправними та
скасування постанов державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про накладення штрафу від
08.08.2012 та від 16.08.2012.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
вказує на те, що спірними постановами
державного виконавця від 08.08.2012 та від
16.08.2012 порушено його права, оскільки
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-1061 виданого
Ленінським районним судом м. Вінниці 29
лютого 2012 року зупинялось постановою
про зупинення виконавчого провадження
від 31.07.2013, в той час, як положеннями
пункту 4 статті 39 Закону України "Про
виконавче провадження" унормовано, що
протягом строку, на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії не
проводяться. Також, позивач вказує на
те, що будь-якого рішення, яке
передувало оскарженим постановам про
накладення штрафу, що зобов'язало
боржника виконати певні дії не
існувало, тому відсутні підстави для
застосування державним виконавцем
відповідальності, відповідно до статті
89 Закону України "Про виконавче
провадження".

Вінницький міський суд Вінницької
області постановою від 13 травня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу в якій
порушує питання про скасування
постанови Вінницького міського суду
Вінницької області від 13 травня 2014
року та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що з 31
липня 2012 року виконавче провадження
зупинено, в зв'язку із зверненням
державного виконавця до суду з
поданням про роз'яснення рішення суду і
результат такого роз'яснення надійшов
державному виконавцю лише 30.11.2012.
Позивач стверджує, що під час розгляду
справи суду не було надано жодних
доказів, які б доводили, що державний
виконавець повідомляв сторін
виконавчого провадження про вчинені
дії.

В доповненнях до апеляційної скарги,
які надійшли до суду апеляційної
інстанції 29 травня 2014 року апелянт
вказує, що посилання суду першої
інстанції на ксерокопію реєстру
відправлення кореспонденції
Вишенського ДВС є неприпустимим, так як
даний доказ не є належним та
допустимим. Також, апелянт вказує на
те, що судом допущено порушення строку
розгляду справи, як того вимагає пункт
5 статті 181 КАС України.

До суду апеляційної інстанції, в судове
засідання призначене на 09 липня 2014 року
прибули представник позивача та
представники відповідачів, які
відповідно: представник позивача
доводи апеляційної скарги підтримав в
повному обсязі просив її задовольнити,
представники відповідача проти
доводів апеляційної скарги
заперечували.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення осіб, які прибули до суду
апеляційної інстанції, розглянувши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, ОСОБА_6
06.06.2012 року звернулась із заявою до
Вишенського ВДВС про примусове
виконання виконавчого листа № 2-1061/11
виданого 29.02.2012 року Ленінським
районним судом м. Вінниці про
приведення земельної ділянки НОМЕР_1 до
первинного стану, шляхом знесення
металевої огорожі за рахунок ОСОБА_5 та
звільнення самовільно зайнятої ним
земельної ділянки НОМЕР_1,
розташованої за адресою: м. Вінниця,
садове товариство "Ромашка".

08.06.2012 року державним виконавцем
Вишенського відділу ДВС Вінницького
МУЮ Осиповим О.Ю. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 33003138 по виконанню
виконавчого листа № 2-1061/11 виданого
29.02.2012 року, боржнику ОСОБА_5 надано
строк для добровільного виконання
рішення суду до 15.06.2012 року.

19.06.2012 року боржники ОСОБА_8 та ОСОБА_5
листом на ім'я державного виконавця
Осипова О.Ю. клопотали про відкладення
виконавчих дій на строк до десяти днів
та поновлення їм строку добровільного
виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження № 33004938 та №
33003138 від 08.06.2012 року, з підстав
отримання вказаних постанов лише
19.07.2012 року (а.с.21).

24.07.2012 року державним виконавцем
Осиповим О.Ю. винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій до 07.08.2012 року, яку направлено
боржникам 24.07.2012 року (а.с. 41).

07.08.2012 року державним виконавцем
Осиповим О.Ю. складено Акт про те, що при
виході за адресою: с. Вінниця, садове
товариство "Ромашка", земельна ділянка
НОМЕР_1 до первинного стану не
приведена, земельна ділянка не
звільнена.

08.08.2012 року державним виконавцем
Вишенського ВДВС ВМУЮ винесено
постанову про накладення штрафу на
ОСОБА_5 у розмірі 170,00 грн., так як він, як
боржник, рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці № 2-1061 від 29.02.2012 року у
добровільний термін не виконав, що
підтверджується актом державного
виконавця від 07.08.2012 року. Постанову
було направлено позивачу 08.08.2012 року, що
підтверджується ксерокопією реєстру
на відправлення кореспонденції
Вишенського ВДВС ВМУЮ від 08.08.2012 року
(а.с. 38).

16.08.2012 року державним виконавцем
Осиповим О.Ю. складено Акт про те, що при
виході за адресою: м. Вінниця, садове
товариство "Ромашка", земельна ділянка
НОМЕР_1 до первинного стану не
приведена, земельна ділянка не
звільнена.

16.08.2012 року державним виконавцем
Вишенського ВДВС ВМУЮ винесено
постанову про накладення штрафу на
ОСОБА_5 у розмірі 340,00 грн., так як він, як
боржник, рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці не виконав, що
підтверджується актом державного
виконавця від 16.08.2012 року (а.с. 42).
Постанову направлено ОСОБА_5 16.08.2012
року, що підтверджується ксерокопією
реєстру на відправлення
кореспонденції Вишенського ВДВС ВМУЮ
від 16.08.2012 року (а.с.39).

22 січня 2014 року ОСОБА_5 направлено
виклик державного виконавця для сплати
боргу на 20.01.2014 року.

Вирішуючи справу та відмовляючи в
задоволені позову суд першої
інстанції виходив з його
необґрунтованості. Рішення суду першої
інстанції ґрунтується на тому, що
відповідач при винесенні спірних
постанов від 08.08.2012 та від 16.08.2012 діяв у
межах закону, а посилання позивача про
його непоінформованість не знайшли
свого підтвердження та спростовуються
матеріалами виконавчого провадження.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх правильними з
огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до приписів частини 1 статті
6 Закону України "Про виконавче
провадження" (далі Закон) державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до частин першої - третьої
статті 75 Закону України "Про виконавче
провадження" після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до положень частини першої
статті 89 Закону України "Про виконавче
провадження" у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Частиною другою цієї ж статті
встановлено, що у разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Оскільки станом на 08.08.2012 та на 16.08.2012
рішення суду виконано не було, то
державний виконавець правомірно та у
відповідності з вимогами Закону
України "Про виконавче провадження"
виніс постанови про накладення штрафу
на боржника.

Крім того, боржником на вимогу
державного виконавця також не було
надано жодних повідомлень про
наявність поважних причин невиконання
судового рішення.

Доводи апелянта про те, що на його
адресу не направлялись постанови від
08.08.2012 та від 16.08.2012 спростовуються
матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як встановлено судом з матеріалів
справи відповідач при надсиланні
постанов про накладення штрафу від
08.08.2012 та від 16.08.2012 дотримався
вищевказаних вимог, оскільки останні
направлялись на адресу, зазначену у
виконавчому листі.

Аналіз доказів, що містяться в
матеріалах адміністративної справи
дають підстави вважати, що відповідач
діяв в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, ретельно
дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
викладена правова позиція не є
обґрунтованою та підтвердженою
матеріалами справи.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 13
травня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
11 липня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Біла Л.М.

Граб Л.С.