Справа № 2а-9515/10/1270
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/22451/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 у
справі № 2а-9515/10/1270

за позовом ОСОБА_4

до Антрацитівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Луганської області

про визнання дій
протиправними, зобов'язання нарахувати
та виплатити податковий кредит,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції, у
якому поставлено питання визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови у нарахуванні і виплаті
податкового кредиту, сплаченого за
навчання доньки, та зобов'язати
відповідача нарахувати і виплатити
податковий кредит у відповідності до
поданих документів.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з думкою
якого погодився апеляційний суд,
вмотивоване тим, що позивачем не
підтверджено факт сплати коштів за
навчання доньки саме ним, оскільки
квитанції про оплату оформленні на ім'я
доньки - ОСОБА_5, якій, крім того, на
момент оплати виповнилося 27 років.

Не погодившись із судовими рішеннями,
позивач до Вищого адміністративного
суду України подав касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначені судові рішення
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу
позивач зазначає, що ст. 5 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" визначено, що до складу
податкового кредиту включається сума
коштів, сплачених платником податку на
користь закладів освіти для
компенсації вартості вищої форми
навчання такого платника податку чи
іншого члена його сім'ї першого ступеня
споріднення, а оскільки ОСОБА_5 є його
донькою, то відповідно контролюючий
орган безпідставно відмовив йому у
відшкодуванні податкового кредиту.

У поданих запереченнях на скаргу
відповідач просить її відхилити з
мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_4 є
платником податку з доходів фізичних
осіб, має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка навчається за контрактом у
Східноукраїнському національному
університеті імені В. Даля.

З матеріалів справи вбачається, що у
лютому та у липні 2010 року позивач
звертався до Держаної податкової
інспекції з метою відшкодування
податкового кредиту, до якого включено
кошти сплачені за навчання доньки
ОСОБА_5 у Східноукраїнському
національному університеті імені В.
Даля. Проте, Державна податкова
інспекція відмовила позивачу у
нарахуванні і виплаті податкового
кредиту з посиланням на досягнення
донькою ОСОБА_5 27 років та оформлення
квитанції про оплату за навчання саме
на її ім'я, а не на ім'я позивача - ОСОБА_4

Так, відповідно до пп. 5.1.1 п. 5.1 ст. 5
Закону України від 22.05.2003 № 889-IV "Про
податок з доходів фізичних осіб"
(втратив чинність з 01.01.2011), (далі - Закон
№ 889-IV) платник податку має право на
податковий кредит за наслідками
звітного податкового року.

Згідно до п. 1.16. Закону № 889-IV податковий
кредит - сума (вартість) витрат,
понесених платником податку -
резидентом у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг) у резидентів -
фізичних або юридичних осіб протягом
звітного року (крім витрат на сплату
податку на додану вартість та
акцизного збору), на суму яких
дозволяється зменшення суми його
загального річного оподатковуваного
доходу, одержаного за наслідками
такого звітного року, у випадках,
визначених цим Законом.

Приписами п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону
визначено перелік витрат, дозволених
до включення до складу податкового
кредиту, до яких, зокрема, належить сума
коштів, сплачених платником податку на
користь закладів освіти для
компенсації вартості середньої
професійної або вищої форми навчання
такого платника податку, іншого члена
його сім'ї першого ступеня споріднення,
але не більше суми, визначеної у
підпункті 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього
Закону, у розрахунку за кожний повний
або неповний місяць навчання протягом
звітного податкового року.

З аналізу вказаної правової норми
вбачається, що однією з умов для
отримання податкового кредиту є сплата
коштів за навчання члена сім'ї першого
ступеня споріднення (у даній справі -
доньки) саме платником податку, тобто
позивачем - ОСОБА_4

Проте, судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідно до
квитанцій від 17.11.2008 № 2554.65.1 та від
30.06.2009 № 163 (а.с. 7), кошти за навчання на
користь закладу освіти -
Східноукраїнського національного
університету імені В. Даля, були
сплачені ОСОБА_5, а не позивачем.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій
про відсутність права у позивача на
нарахування та відшкодування
податкового кредиту за навчання
доньки.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що Законом
України "Про податок з доходів фізичний
осіб" не встановлено обмежень щодо віку
дитини (члена сім'ї першого ступеня
споріднення), яку батьки навчають за
власні кошти, якщо платіжні документи
за навчання дитини оформлені на ім'я
одного з батьків платників податку,
який звертається за податковим
кредитом, а отже досягнення донькою
позивача 27 - річного віку жодним чином
не впливає на право нарахування
податкового кредиту за умови сплати
коштів за навчання одним із батьків та
оформлення відповідних документів на
їх ім'я.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 у
справі № 2а-9515/10/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К Голубєва

А.О. Рибченко