Справа № 822/939/14
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/939/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
УДАІ УМВС України в Хмельницькій
області про зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору УДАІ УМВС України в
Хмельницькій області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 22
квітня 2014 року у задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вищевказану
постанову та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись при цьому
на неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи та порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

10 червня 2014 року Управління ДАІ УМВС
України в Хмельницькій області надало
суду заяву про розгляд справи без
участі його представника.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції -без змін з наступних
підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_3, як інвалід другої групи,
отримав в якості гуманітарної допомоги
автомобіль марки "NETHERLANDS CAP", 1996 року
випуску, кузов НОМЕР_2, державний
номерний знак НОМЕР_1, без права
передачі керування.

Після смерті ОСОБА_3, позивач ОСОБА_2
письмово звернулася до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації зі
зверненням щодо переоформлення на її
ім'я вказаного автомобіля.

Листом Департаменту соціального
захисту населення Хмельницької
обласної державної адміністрації від 15
січня 2014 року позивача було
повідомлено про те, що для того, щоб
автомобіль залишився ОСОБА_2, необхідно
сплатити податки і збори за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову в задоволені
позову виходив з його
необгрунтованості та безпідставності.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судовому рішенні,
колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку про безпідставність
апеляційної скарги та законність
рішення суду першої інстанції, з огляду
на таке.

Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 р. N 999, іншому члену сім'ї
померлого інваліда, який проживає та
зареєстрований за місцем постійного
проживання і реєстрації інваліда,
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, залишається у разі
сплати ним протягом шести місяців з дня
смерті інваліда до державного бюджету
на рахунки, відкриті в органах
Казначейства, а членом сім'ї померлого
інваліда внаслідок трудового каліцтва
- на рахунки відповідних управлінь
виконавчої дирекції вартості
автомобіля з урахуванням
розрахункової суми для викупу
автомобіля та суми, сплаченої за нього
інвалідом.

Розрахункова сума для викупу
автомобіля визначається головним
управлінням соціального захисту або
управлінням виконавчої дирекції з
урахуванням зносу автомобіля 0,84
відсотка за кожний повний місяць або 10
відсотків за кожний повний рік. Під час
розрахунку неповний місяць
користування автомобілем (незалежно
від кількості днів) зараховується як
повний місяць. За результатами
розрахунку складається
довідка-рахунок за формою, що
затверджується Мінсоцполітики.

Суд першої інстанції виважено дійшов
висновку, що для отримання автомобіля
іншим членом сім'ї померлого інваліда
строк експлуатації якого менше ніж 10
років, яким останній був забезпечений
департаментом соціального захисту
населення, відповідно до п.16 Порядку
№999 необхідна наявність одночасно
декількох умов, а саме: проживання та
реєстрація іншого члена сім"ї за місцем
постійного проживання і реєстрації
інваліда; сплата цією особою протягом
шести місяців з дня смерті інваліда до
державного бюджету на рахунки,
відкриті в органах Казначейства,
вартості автомобіля з урахуванням
розрахункової суми для викупу
автомобіля та суми, сплаченої за нього
інвалідом.

В силу п.16 Порядку №999 в іншому разі
автомобіль, строк експлуатації якого
менше ніж 10 років, повертається
(вилучається) головному, районному
управлінню соціального захисту або
управлінню виконавчої дирекції у
повному комплекті.

З наведених норм визначено, що
перереєстрація автомобіля на ім'я
члена сім'ї померлого інваліда
проводиться підрозділом МВС на
підставі письмової довідки, форма якої
затверджується Мінпраці. При цьому,
такий автомобіль може бути переданий у
власність одному із членів сім'ї
інваліда лише за рішенням Комісії з
питань гуманітарної допомоги при
Кабінеті Міністрів України за умови
сплати податків і зборів за ставками,
діючими на день здійснення митного
оформлення автомобіля.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що відмова
Департаменту соціального захисту
населення Хмельницької обласної
державної адміністрації відповідає
вимогам чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги позивача не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а тому підстави для його
скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.