Справа № 826/18761/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г., Маслія В.І.,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство “Укргазвидобування” звернулося в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова, в якому просило визнати протиправними дії з направлення листом від 17.10.2013 року №8273/03-33 повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно з Законом України “Про наукову та науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на загальну суму 143 322, 76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова порушений встановлений законодавством України порядок з направлення повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно з Законом України “Про наукову та науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, позовні вимоги задоволені. Визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова з направлення філії публічного акціонерного товариства “Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” супровідним листом від 17.10.2013 №8273/03-33 повідомлень про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалу суду апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що публічне акціонерне товариство “Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” зареєстроване Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією, місцезнаходженням юридичної особи є місто Київ, Шевченківський район, вулиця Кудрявська, будинок 26/28 та є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов’язків дочірньої компанії “Укргазвидобування” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”.

Управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова супровідним листом від 17.10.2013 року №8273/03-33 направлено керівнику філії публічного акціонерного товариства “Укргазвидобування”, як платнику страхових внесків, працівникам якого виплачувалися наукові пенсії, повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність”, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на загальну суму 143 322,76 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідачем порушена процедура надіслання вказаних повідомлень, яка визначена ЗУ “Про наукову та науково-технічну діяльність” та Порядком від 24.03.2004 року №372, оскільки позивач знаходиться у м.Києві, тому вказані повідомлення повинні направлятися органом Пенсійного фонду за місцезнаходженням позивача.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками судів першої та апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонам виник спір щодо порядку направлення повідомлень про сплату заборгованості різниці по виплаченій науковій пенсії філії позивача, працівникам якої відповідач виплачує пенсії, яка знаходиться в м.Харкові, при цьому позивач посилається на ті обставини, що такі повідомлення повинні направлятися позивачу органами Пенсійного фонду за місцем його знаходження в м.Києві.

Відповідно до ст.24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність” та ст. 2 “Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств і організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-V рівнів акредитації згідно із Законом України “Про наукову і науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи” затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 24.03.2004 року за №372 (далі - Порядок №372), за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 % різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ- V рівнів акредитації у рахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладі.

Відповідно п.5,п.6 Порядку №372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

У разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

Виходячи з наведеного у разі зміни розміру пенсії, як вказано у спірному повідомленні, та наявності заборгованості органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації, тому висновки судів попередніх інстанцій, що були відсутні підстави для направлення повідомлення є необґрунтованими.

Щодо порядку направлення повідомлення колегія суддів зазначає.

Відповідно ст.80 Закону України “Про пенсійне забезпечення” пенсії призначаються та виплачуються органами Пенсійного фонду за місцем роботи або за місцем проживання заявника (пенсіонера).

Згідно обставин справи управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова виплачуються наукові пенсії працівникам філії позивача, яка знаходиться в м.Харкові. Саме відповідач нараховує та виплачує вказані пенсії та контролює розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсій, що позивачем не заперечується.

Виходячи з наведеного управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова, яке виплачує наукові пенсії працівникам філії позивача, має повноваження щодо контролю та направлення повідомлень відносно розміру витрат на фінансування різниці у розмірі пенсій та сплаті позивачем різниці у розмірі пенсії відповідно діючого законодавства, оскільки органи Пенсійного фонду у м.Києві, де знаходиться позивач, не виплачує вказані пенсії та не має відомостей щодо їх виплат, розмірів і наявності заборгованості.

Враховуючи наведене висновки судів попередніх інстанцій, що вказані повідомлення відповідач не має повноважень направляти необґрунтовані та не відповідають діючому законодавству. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції дійшли необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення судів першої і апеляційної інстанції підлягають скасуванню з винесенням постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова задовольнити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства “Укргазвидобування” до управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова про визнання протиправними дій щодо направлення повідомлень про суму витрат різниці наукових пенсій відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: