Справа № 812/2256/14
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
справа №812/2256/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Казначеєва
Е.Г., суддів: Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Брянківське управління
шахтобудмеханізації" на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
р. у справі № 812/2256/14 (головуючий І
інстанції Чиркін С.М.) за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Брянківське управління
шахтобудмеханізації" до Відділу
державної виконавчої служби
Брянківського міського управління
юстиції про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу від 13.01.2014 ВП №37507580, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Брянківське управління
шахтобудмеханізації" звернулось до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Брянківського міського управління
юстиції Луганської області про
скасування постанови про накладення
штрафу від 13.01.2014 ВП №37507580, у зв'язку з
скасуванням ухвали Луганського
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2014 року про закриття
провадження у справі, як таку, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
року в задоволені позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як прийняту з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позов.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

13 березня 2013 року Господарським судом
Луганської області видано наказ №29
пд/5014/2654/2012 на виконання рішення
господарського суду Луганської
області від 17 грудня 2012 року, про
зобов'язання ПАТ "Брянківського
управління шахтобудмеханізації"
виконати пункт 11 договору
купівлі-продажу від 12.04.1994 року, надавши
право на приватизацію квартир
мешканцям житлових будинків за
адресою: м.Брянка, вул. Б.Хмельницького,
№14, №14а, №15, м-н "Тополь", №21, яким
розподілені квартири в порядку
черговості надання громадянам жилих
приміщень до 10 липня 2006 року. Наказ
вступив у законну силу 13 березня 2013
року (а.с.38)

11 квітня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Брянківського
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №37507580 про примусове
виконання наказу від 17 грудня 2012року
№29 пд/5014/2654/2012, виданого Господарським
судом Луганської області (а.с. 37, 126).

18 квітня 2013 року відповідачем було
винесено постанову про накладення
штрафу на боржника - ПАТ Брянківське
управління шахтобудмеханізації» у
розмірі 680,00 грн. Постановою
відповідача від 09 вересня 2013 року було
відкрито виконавче провадження за
виконання постанови відповідача від 18
квітня 2013 року про накладення штрафу на
позивача. (а.с.127).

23 квітня 2013 року відповідач звернувся
до Господарського суду Луганської
області за роз'ясненням судового
рішення № 29 від 17 грудня 2012 року, а саме,
яким чином необхідно зобов'язати
боржника надати право на приватизацію
квартир, якщо ці будинки є приватною
власністю ПАТ "Брянківське управління
шахтобудмеханізації" та чи є можливим
виконати дане рішення суду без участі
боржника. З аналогічною заявою
звернувся до Господарського суду
Луганської області боржник - ПАТ
"Брянківське управління
шахтобудмеханізації".

23 квітня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Брянківського
міського управління юстиції було
винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження, у зв'язку зі
зверненням до суду за роз'ясненням
судового рішення, (а.с. 130).

Постановою керівника відповідача про
перевірку виконавчого провадження
№37507580 від 19.07.2013 скасовано постанову
про зупинення виконавчого провадження
від 23.04.2014 ВП №37507580 (а.с 131).

19 липня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Брянківського
міського управління юстиції було
винесено постанову про поновлення
виконавчого провадження ВП №37507580
(а.с.133).

22.07.2013 року відповідачем було винесено
постанову про накладення штрафу на
боржника - ПАТ Брянківське управління
шахтобудмеханізації» у розмірі 1360,00
грн. Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 06.08.2013 у
справі №812/6504/13-а скасована постанову
відповідача про накладення штрафу від
22.07.2013 року (а.с. 136-139).

Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 25 липня 2013 року
у справі №29пд/5014/2654/2012 ПАТ "Брянківське
управління шахтобудмеханізації" та
відділу державної виконавчої служби
Брянківського міського управління
юстиції відмовлено у задоволенні заяви
та подання про роз'яснення рішення
господарського суду Луганської
області від 17 грудня 2012 року у справі №
29пд/5014/2654/2012 (а.с.134-135).

20.08.2013 старшим державним виконавцем
відповідача була винесена постанова
про накладення штрафу від 20.08.2013, якою
на боржника - ПАТ «Брянківське
управління шахтобудмеханізації»
накладено штраф у розмірі 1360,00 грн., в
зв'язку з невиконання рішення суду
боржником всупереч неодноразовим
вимогам державного виконавця (а.с.144).
Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 09.09.2013
справа №812/7517/13-а постанова про
накладення штрафу від 20.08.2013 в розмірі
1360,00 грн. була скасована (а.с. 140-143).

09 вересня 2013 року відповідачем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження №37507580, згідно
якої старшим державним виконавцем було
встановлено, що виконавче провадження
підлягає закриттю з підстави того, що
виконати рішення без участі боржника
неможливо (а.с 147).

Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 18.11.2013 року
визнано недійсною постанову
державного виконавця ВДВС
Брянківського МУЮ про закінчення
виконавчого провадження ухвалено
поновити виконавче провадження з
виконання наказу № 29пд/5014/2654/2012 від
09.09.2013 р. (.а.с. 148-150).

28.11.2013 року відповідачем винесено
постанову про відновлення виконавчого
провадження (а.с.152).

13.01.2014 року відповідачем було винесено
постанову про повторне накладання
штрафу на боржника - ПАТ «Брянківське
управління шахтобудмеханізації» у
розмірі 1360,00 грн., отриману позивачем
20.01.2014 (а.с.9, 11).

На момент розгляду справи та винесення
оскарженої постанови рішення
господарського суду позивачем не
виконано.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивач фактично рішення суду
за відкритим виконавчим провадженням
не виконано, відповідач діяв в межах
своєї компетенції та в межах чинного
законодавства, що виключає можливість
скасування постанови.

Колегія суддів з зазначеним висновком
суду першої інстанції погоджується, з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження»,
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Невиконання законних вимог
державного виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини 2
зазначеної статті, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
зокрема, накладати стягнення у вигляді
штрафу на фізичних, юридичних та
посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Стаття 17 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлює, що примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Згідно ч.1, 2 ст.75 Закону України "Про
виконавче провадження " після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно достатті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Відповідно до вимог ст. 89 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу
зазначених норм вбачається, що Законом
України «Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця виносити постанову про
накладення штрафу на боржника у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення та у разі повторного
невиконання без поважних причин
накладення штрафу у подвійному
розмірі.

Таким чином, за вимогами чинного
законодавства передбачено накладення
штрафу на боржника двічі, вперше у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення та вдруге в подвійному
розмірі вразі повторного невиконання
рішення та існування першої постанови
про накладення штрафу.

Колегія суддів зазначає, що постанова
про накладення штрафу в розумінні ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» є заходом примусового
виконання рішень, направленим для
вчинення виконавчих дій боржником.

Тобто, чинним законодавством
встановлено право відповідача на
накладення штрафу на відповідача, як
захід впливу на боржника для виконання
рішень.

Як зазначалось вище, на момент розгляду
справи та винесення оскарженої
постанови рішення господарського суду
позивачем не виконано. Поважних причин
не виконання зазначеного рішення суду
позивачем не наведено.

Відповідно до матеріалів справи,
відповідачем вперше накладено штраф на
позивача постановою від 18 квітня 2013
року, яка не скасовано, а фактичне
накладення штрафу вдруге у подвійному
розмірі на відповідача відбулось на
підставі постанови відповідача від 13
січня 2014 року, що підтверджується
матеріалами справи.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, відповідачем при проведенні
виконавчих дій за виконавчим
провадженням виносились постанови про
накладення штрафу на відповідача,
проте вказані постанови в судовому
порядку були скасовані, а тому не мають
юридичної сили і не можуть вважатись
заходом примусового виконання рішення
направленим для вчинення виконавчі дії
боржником, який реалізує відповідач.

На підставі викладеного, скасовані
постанови про накладення штрафу не
можуть вважатись заходом примусового
виконання рішень, направленим для
вчинення виконавчих дій боржником,
через їх фактичне не існування, а тому
не можуть враховуватись при вирішенні
питання щодо повторного накладення
штрафу на боржника.

Колегія суддів погоджується, з
твердженням суду першої інстанції щодо
безпідставності посилання позивача на
постанову про накладення штрафу від
13.12.2013 в сумі 680 грн., оскільки зазначена
постанова стосується посадової особи
позивача, а ст. 89 Закону України "Про
виконавче провадження" визначає три
окремі категорії суб'єктів на яких може
бути накладений штраф за невиконання
рішення суду (а.с.10, 33, 153)

Стосовно наявності і даних в Єдиному
державному реєстрі виконавчих
проваджень двох постанов від 13.12.2013
року про накладання штрафу, колегія
суддів зазначає, що як встановлено
судом першої інстанції та підтверджено
матеріалами справи виконавчі
матеріали містять тільки одну
постанову про накладення штрафу від
13.12.2013 року стосовно посадової особи
позивача, а за поясненнями
представника відповідача наявність в
реєстрі даних про дві постанови є
помилкою повторного запису в реєстрі.
При цьому, фактичне існування вказаної
другої постанови від 13.12.2013 року
відповідними доказами позивачем не
доведено.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
відповідачем здійснено усі необхідні
заходи передбачені Законом України
«Про виконавче провадження», при
виконанні виконавчого документа на та
обґрунтовано прийнято постанову про
накладення штрафу.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції прийнята об'єктивно з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для відмови у задоволенні апеляційної
скарги.

На підставі викладеного керуючись
статтями ст. 184, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, ст.205, ст.206, ст.211, ст.212, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Брянківське
управління шахтобудмеханізації" на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
р. у справі № 812/2256/14 залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22 квітня 2014
р. у справі № 812/2256/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва