Справа № 872/7186/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2014 рокусправа № 811/19/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної держаної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 26
лютого 2013 року у справі № 811/19/13-а за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби від 22
серпня 2012 року форми «Р» № , яким
збільшено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 54 364,44 грн. та № , яким
визначено податкове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у сумі
32 618, 67 грн. В обґрунтування позовних
вимог позивач посилається на те, що за
результатами документальної
позапланової перевірки з питань
дотримання податкового законодавства
за період з 01 серпня 2008 року по 31
березня податковим органом
неправомірно встановлено порушення
позивачем положень Закону України «Про
податок на додану вартість», а також
Декрету Кабінету міністрів України
«Про прибутковий податок громадян».

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Кіровоградська об'єднана
державної податкова інспекція
Кіровоградської області Державної
податкової служби звернулась з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні
адміністративного позову. Апелянт
зазначає, що судом першої інстанції не
прийнято до уваги доводи відповідача
про нікчемність договорів позивача з
його контрагентом, що укладені без мети
настання реальних наслідків.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, у судове засідання не
прибули, про причини неприбуття не
повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Кіровоградської міської
ради 13 червня 2007 року, що

підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця, та є, зокрема, платником
податку на додану вартість.
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Кіровоградської
області Державної податкової служби у
період з 25 липня 2012 року по 27 липня 2012
року проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства за період з 1
січня 2008 року до 31 березня 2011 року. За
результатами перевірки податковим
органом складено акт №318/17-1/НОМЕР_3 від
03 серпня 2012 року, відповідно до якого
встановлено порушення позивачем,
зокрема, статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» та Додатку №7 до
Інструкції про прибутковий податок з
громадян, а також підпунктів 7.2.3, 7.2.6
пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Пpo податок на
додану вартість». На підставі акту
перевірки відповідачем прийняті
спірні податкові повідомлення-рішення.

Як вбачається зі змісту акту перевірки,
висновок про порушення позивачем
вищевказаних вимог законодавства
ґрунтується на твердженнях про
нікчемність угод, укладених ФОП ОСОБА_1
із контрагентами TOB „Синергія - С та TOB
..Міксбуд" у 2010 році.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
протиправності прийнятих відповідачем
податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
згідно поданих ФОП ОСОБА_1 до
податкового органу декларацій з
податку на доходи фізичних осіб та з
податку на додану вартість за перший -
четвертий квартал 2010 року та за січень,
лютий, березень, квітень, липень,
жовтень 2010 року відповідно, позивачем
було придбано товари у TOB „Міксбуд" та
TOB „Синергія С". Відсутність
товарно-транспортних накладних на
поставку товарів за вказаними
договорами, представник позивача
пояснила тим, що товар перевозився
власним

транспортом контрагента, який
використовується у його господарській
діяльності. На підтвердження придбання
позивачем товару для подальшої його
реалізації, надано витяги із
журналів-ордерів і бухгалтерські
відомості та податкові накладні, з яких
судом першої інстанції встановлено, що
частина придбаного у TOB „Міксбуд" та
TOB„Синергія С" була у подальшому
реалізована позивачем, нереалізований
товар зберігається ФОП ОСОБА_1 в
орендованому ним приміщенні.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що зобов'язання за договорами
між ФОП ОСОБА_1 та його контрагентами -
TOB „Міксбуд" та „Синегрія С" мали місце
в об'єктивній дійсності та
виконувались сторонами у повному
обсязі, тобто були укладені з метою
здійснення передбаченої
законодавством підприємницької
діяльності; наявність у позивача
умислу на укладення таких правочинів з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства,
відповідачем не доведено. Натомість
судом встановлено факт здійснення
відповідних господарських операцій, а
тому вказані правочини не можуть
розглядатися як нікчемні з мотивів їх
завідомої суперечності інтересам
держави і суспільства відповідно до
статті 228 Цивільного Кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуване податкове-повідомлення
рішення також ґрунтується на висновках
податкового органу про фіктивність
господарських операцій

позивача з контрагентами TOB «Міксбуд»
та «Синергія С» та про безпідставне
завищення

позивачем валових витрат від
здійснення підприємницької діяльності
за

угодами на загальну суму 217457,75 грн.

Відповідно до статті 13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» №13-92
від 26.12.1992 року та додатку № 7 до
Інструкції про прибутковий податок з
громадян, до податкової декларації за
звітний податковий період включаються
тільки прямі валові витрати, що
відповідають фактичній сумі
отриманого в цьому періоді валового
доходу в будь-якій формі від визначного
виду діяльності та підтверджені
документально та виключно факт
одержання доходу може бути підставою
для включення до валових витрат
звітного періоду не всіх підряд
видатків, а тільки тієї її частини, яка
прямо цьому доходу відповідає.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками податкового органу,
адже вище було зазначено, що правочини,
укладені між позивачем та TOB „Міксбуд"
і „Синергія С", мали реальний характер
та відповідають своєму економічному
змісту.

Враховуючи вищевикладене, доводи
апеляційної скарги по нікчемність
укладених позивачем договорів
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної держаної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року у справі № 811/19/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко