Справа № К/9991/19878/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/19878/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Костенка М.І.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Сумської міської ради Сумської області
(далі - Міська рада), треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сумитеплоенерго»
(далі - Товариство), ОСОБА_3,

про визнання частково нечинним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом про
визнання частково нечинними та
скасування пунктів 1, 2, 4 рішення
Міської ради № 488 від 10.10.2008 року (далі -
Рішення № 488) і додатку до нього щодо
затвердження тарифів та послуг з
теплопостачання, що надаються на базі
міського цілісного майнового
комплексу з виробництва та
транспортування тепла та електричної
енергії Товариства; здійснити
перерахунок населенню житлового фонду
м. Суми, яке територіально
обслуговується Товариством, плати за
централізоване опалення з часу
прийняття зазначеного рішення та
стягнути судові витрати.

На обґрунтування позову зазначила, що
оскаржуване рішення порушує її права,
оскільки встановлення двоставкового
тарифу суперечить діючому
законодавству, органам виконавчої
влади законодавством України не надані
повноваження щодо затвердження
тарифів на теплопостачання.

Розрахунки двоставкового тарифу на
теплову енергію здійснені Товариством
без підтвердження вихідних даних для
розрахунку витрат на виробництво,
транспортування та розподіл теплової
енергії незалежною установою, яка
атестована на право здійснення
енергетичних обстежень відповідно до
діючого законодавства уповноваженим
органом державної влади у сфері
енергозбереження.

Крім того, Товариство не має права
надавати житлово-комунальні послуги.

15 квітня 2011 року постановою Зарічного
районного суду м. Суми, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 листопада 2011 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що оскаржуване рішення
відповідає вимогам чинного
законодавства та прийняте у межах
компетенції органу місцевого
самоврядування.

ОСОБА_2 звернулася із касаційною
скаргою про скасування ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду та ухвалення
нової постанови про задоволення
позову, посилаючись на порушення
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, Товариство є
теплопостачальником м. Суми.

15 серпня 2008 року Товариство
звернулось до Міської ради з
обґрунтуванням зміни тарифів на
послуги теплопостачання,
централізованого опалення та гарячого
водопостачання (підігріву води) від ТЕЦ
і котелень Товариства.

10 жовтня 2008 року Міська рада прийняла
Рішення № 488 щодо тарифів на послуги з
теплопостачання, що надаються на базі
міського цілісного майнового
комплексу з виробництва та
транспортуванню тепла та електричної
енергії Товариства.

У пункті 1 зазначеного рішення
зазначено, що при нарахуванні плати для
населення за виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії для централізованого
опалення встановлюється двоставковий
тариф, який складається з плати за
приєднане теплове навантаження і плати
за спожиту теплову енергію.

Плата за приєднане теплове
навантаження нараховується як при
відсутності, так і при наявності тепло
лічильника щомісяця протягом року за
тарифом, встановленим в грн. за 1 кв.м.
опалювальної площі.

Плата за спожиту теплову енергію
нараховується: при наявності тепло
лічильника за показами тепло
лічильника та тарифом, встановленим в
грн. за 1 Гкал теплової енергії; при
відсутності тепло постачальника
щомісяця від розрахункової дати
початку до розрахункової дати
закінчення опалювального періоду за
тарифом, встановленим в грн. за 1 кв.м.
опалювальної площі.

Пунктом 2 погоджені тарифи на послуги з
централізованого опалення та на
послуги з постачання гарячої води, що
надаються на базі міського цілісного
майнового комплексу з виробництва та
транспортування тепла, виконавцем
послуги Товариством споживачам міста,
згідно з додатком.

За пунктом 4 спірного рішення
квартиронаймачі та власники квартир і
будинків (фізичні особи), які
проживають на житловій площі житлового
фонду, незалежно від форм власності (в
тому числі у гуртожитках), сплачують за
послуги централізованого опалення та
гарячого водопостачання (підігріву
води) згідно тарифів для населення.

Зазначене рішення прийняте на підставі
висновків державної інспекції з
контролю за цінами в Сумській області
щодо економічної обґрунтованості
планових витрат № 147-152 від 22.07.2008 року,
скорегованих витрат № 185-190 від 13.08.2008
року та № 359-367 від 6.10.2008 року.

Колегія суддів, погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, з таких підстав.

Відповідно до п.п. 2 п. «а» ст. 28 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать встановлення в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів щодо оплати побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг, які надаються підприємствами
та організаціями комунальної
власності відповідної територіальної
громади; погодження в установленому
порядку цих питань з підприємствами,
установами та організаціями, які не
належать до комунальної власності.

Згідно з п. 2 ст. 7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг, зокрема,
належить встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво
житлово-комунальних послуг і подають
їх на затвердження органам місцевого
самоврядування в установленому
законодавством порядку. Органи
місцевого самоврядування затверджують
ціни/тарифи на житлово-комунальні
послуги в розмірі економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
ціни/тарифи на комунальні послуги та
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій формуються
і затверджуються органами виконавчої
влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їхніх
повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
теплопостачання» до основних
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
теплопостачання належить, зокрема,
встановлення для відповідної
територіальної громади в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на теплову енергію, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності,
крім тарифів на теплову енергію, що
виробляється на установках
комбінованого виробництва теплової і
електричної енергії.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що Міська рада
наділена відповідними повноваженнями
щодо прийняття рішень про встановлення
цін (тарифів) на житлово-комунальні
послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про теплопостачання» тариф (ціна) на
теплову енергію це грошовий вираз
витрат на виробництво,
транспортування, постачання одиниці
теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням
рентабельності виробництва,
інвестиційної та інших складових, що
визначаються згідно із методиками,
розробленими центральним органом
виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про
теплопостачання» тариф на теплову
енергію для споживачів визначається як
сума тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії.

Пунктом 95 Порядку формування тарифів
на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії та послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 955 від 10.07.2006 року, передбачено
обов'язкове надання висновків щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планових витрат, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням теплової енергії, наданням
послуг з централізованого опалення і
постачання гарячої води Державною
інспекцією з контролю за цінами або її
територіальними органами в порядку,
встановленому Міністерством економіки
України. В порядку формування тарифів
на надання послуг з централізованого
опалення, відповідно до п. 39 Порядку,
підприємства застосовують
двоставковий тариф на надання послуг з
централізованого опалення,
затверджені у встановленому порядку.

Пунктом 3 наказу Міністерства
економіки України № 67 від 7.03.2007 року
«Про затвердження порядку надання
висновків щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планових витрат на
послуги централізованого
водопостачання та водовідведення,
виробництва, транспортування,
постачання теплової енергії, послуг з
централізованого опалення і
постачання гарячої води, послуги з
вивезення побутових відходів, а також
технічного обслуговування ліфтів»
встановлено, що звернення
виконавців/виробників уповноваженого
органу щодо перегляду тарифів
подається за наявності висновків
Державної інспекції з контролю за
цінами або територіального органу
Державної інспекції з контролю за
цінами щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планових витрат на
виробництво житлово-комунальних
послуг.

Відповідно до висновків державної
інспекції з контролю за цінами в
Сумській області № 185-190 від 13.08.2008 року,
№ 359-367 від 6.10.2008 року та скорегованих
витрат № 147-152 від 22.07.2008 року,
розрахунки планових витрат на послуги
з виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії від
котелень є економічно обґрунтованими.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що Рішення № 488
прийняте Міською радою в межах своїх
повноважень та у спосіб, передбачений
чинним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення ухвалене з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Костенко М.І.