Справа № 2а-5466/11/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Київ К/9991/20240/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
11.07.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012

у справі № 2а-5466/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Золото та діаманти»

до Державної податкової інспекції
у Святошинському районі м. Києва

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Золото та діаманти»
(далі по тексту - позивач, ТОВ «Золото та
діаманти») звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у
Святошинському районі м. Києва) про
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
11.07.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012,
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва від
31.03.2011 №/35977529, від 01.01.2011 №,
від 01.01.2011 №.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ДПІ у Святошинському районі
м. Києва проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Золото та діаманти» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 20.06.2008 по
31.12.2010, за результатами якої було
складено акт від 17.03.2011 № 60/23-50/35977529.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 5.4.8 п. 5.4 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, пп. «г»
пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, п. 17.2 ст. 17, пп. «а» п. 19.2
ст. 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», а саме позивачем
неправомірно включено до складу
податкового кредиту 34667,00 грн. вартість
послуг на навчання, консультаційних та
агентських послуг та витрат на
відрядження.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення: від 31.03.2012
№/35977529, яким позивачу нараховане
податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 20180,00
грн., у тому числі основного платежу
16144,00 грн. та штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 4036,02 грн.; від 01.01.2011
№ яким позивачу нараховане
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 94826,25 грн., з яких
75861,00 основного платежу та 18965,25 грн.
штрафних (фінансових) санкцій; від
01.01.2011 №, яким позивачу нараховане
податкове зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 182593,75 грн. основного
платежу та 36518,75 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій з огляду на
наступне.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин) до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці.

Згідно з пп. 5.4.2 п. 5.4 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються витрати платника податку
пов'язані з професійною підготовкою,
навчанням, перепідготовкою або
підвищенням кваліфікації осіб, які
перебувають у трудових відносинах з
таким платником податку; витрати на
навчання та (або) професійну підготовку
у вітчизняних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладах інших осіб, які не перебувають
з таким платником податку у трудових
відносинах, але уклали з ним письмову
угоду (договір, контракт) про взяті ними
зобов'язання відпрацювати у платника
податку після закінчення вищого та
(або) професійно-технічного
навчального закладу та отримання
спеціальності (кваліфікації) не менше
трьох років; витрати на організацію
навчально-виробничої практики за
профілем основної діяльності платника
податку або в структурних підрозділах,
що забезпечують його господарську
діяльність, осіб, які навчаються у
вищих та професійно-технічних
навчальних закладах. Зазначені витрати
виключаються до валових витрат у
розмірі 3 відсотків фонду оплати праці
звітного періоду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що факт надання послуг на
навчання підтверджується контрактом
від 30.04.2009 №1, актом на виконання
робіт-послуг від 30.06.2010 у якому
міститься інформація про зміст
господарської операції - навчання
персоналу, про обсяг наданих послуг,
загальну вартість робіт та інші дані,
що дозволяють ідентифікувати осіб, що
брали участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до ст. 295 Господарського
кодексу України комерційне
посередництво (агентська діяльність) є
підприємницькою діяльністю, що полягає
в наданні комерційним агентом послуг
суб'єктам господарювання при
здійсненні ними господарської
діяльності шляхом посередництва від
імені, в інтересах, під контролем і за
рахунок суб'єкта, якого він
представляє. Комерційним агентом може
бути суб'єкт господарювання
(громадянин або юридична особа), який за
повноваженням основаним на
агентському договорі, здійснює
комерційне посередництво.

Згідно з частиною третьою пп. 1.31 ст. 1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» продаж
результатів робіт (послуг) - це будь-які
операції цивільно-правового характеру
з надання результатів робіт (послуг), з
надання права на користування або на
розпорядженні товарами, у тому числі
нематеріальними активами та іншими ніж
товари об'єктами власності за
компенсацією, а також операції з
безоплатного надання результатів
робіт (послуг).

Умови агентського договору №06-01/10
укладеного між позивачем та ТОВ
«Торгінвекспром» відповідають змісту
агентської діяльності, та свідчать про
те, що надання посередницьких послуг за
агентським договором є продажем
результатів робіт (послуг) у розумінні
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Крім того, судами встановлено, що
витрати на відрядження можуть бути
включені до складу валових витрат
платника податків, оскільки наявні
документи, що засвідчують вартість
фактичних витрат осіб, які відрядженні,
та зв'язок такого відрядження з
основною діяльністю платника податків.
Витрати на відрядження підтверджені
відповідними первинними документами.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами попередніх
інстанцій належним чином з'ясовані
обставини справи та надано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів попередніх
інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11.07.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2012
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров