Справа № 333/3997/14-а
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №333/3997/14-а
Пр. № 2-а/333/89/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Боровікова А.І. розглянувши у
скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України, третя особа: Територіальне
управління Державної судової
адміністрації в Запорізькій області
про визнання відмови в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
незаконним, стягнення недоплачених
коштів та проведення перерахунку
щомісячної оплати, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищезазначеним
адміністративним позовом, вказавши, що
він з 16.01.1997 року по 26.03.2010 року працював
суддею в Комунарському районному суді
м. Запоріжжя. Згідно положень ст. 43
Закону України "Про статус суддів" від 15
грудня 1992 року (зі змінами), який діяв на
той час, Постанови Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005 року № 865 "Про оплату
праці та щомісячне грошове утримання
суддів" та п. 3.1 про призначення і
виплату щомісячного грошового
утримання працюючим затвердженого
Наказом Державної судової
адміністрації України № 81 від 24 липня
2009 року йому з травня 2010 року було
призначене щомісячне грошове
утримання працюючого судді.

Після цього він отримав в
Територіальному управлінні Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області (далі ТУ ДСА) пакет документів
на отримання щомісячного утримання
судді у відставці для подачі в
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя для
виплати зазначеного грошового
утримання. Розпорядженням Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя йому
було нараховане довічне грошове
утримання судді у відставці розмірі 4 863
грн. 10 коп.

Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в
Запорізькій області у зв'язку з
підвищенням суддівської винагороди,
яка враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці, надало
йому довідку №08-03/8 від 10.01.2014 року,
відповідно до якої ця винагорода з
січня 2014 року склала 17 052 грн.

02.04.2014 року він звернувся із заявою до
Управління Пенсійного фонду
Комунарського району м. Запоріжжя щодо
перерахування йому довічного
грошового утримання судді у відставці
відповідно довідки ТУ ДСА України від
10.01.2014 року №08-03/8, починаючи з 01.01.2014
року у розмірі 80% від щомісячного
грошового утримання працюючого судді.
Листом № 74/с-9 від 16.04.2014 р.
УПФ України в Комунарському районі м.
Запоріжжя на його заяву про
перерахунок довічного утримання
відповідача, посилаючись на ч. 4 ст. 138
Закону "Про судоустрій та статус
суддів" зазначає, що при зміні розміру
грошового утримання тільки діючих
суддів Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання. З
посиланням на ст.33 Закону України "Про
державну службу" у відповіді зазначено,
що умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадови
окладів, доплат і матеріальної
допомоги визначаються Кабінетом
Міністрів України. Підвищення
заробітної плати відбулось не за
рахунок рішення КМУ, підстав для
перерахунку немає.

Позивач вважає, що відмова УПФ України
в Комунарському районі м. Запоріжжя в
перерахуванні щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
є безпідставною і такою, що не
відповідає вимогам діючого
законодавства.

Позивач просить суд визнати
неправомірними дії відповідача УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
відмови йому в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання з 01.01.2014
року, зобов'язати відповідача УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити нарахування та виплатити
йому щомісячне грошове утримання як
судді у відставці на підставі ч.3 ст.138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" з 01.01.2014 року щомісячно в
розмірі 13 641 грн.60 коп.

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення, вказавши, що
відповідно до п.4 ст. 138 Закону № 2453, у
разі зміни розміру грошового утримання
діючих суддів Конституційного суду
України відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання. Перерахунок щомісячного
довічного утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок. Таким чином відповідач
вважає, що перерахунок довічного
утримання суддям судів загальної
юрисдикції Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" не
передбачено. Відповідач управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
просить суд у задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити у повному
обсязі.

Згідно п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Розглянувши позовну заяву,
дослідивши матеріали справи, суддя
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя з
27.03.2010 року і отримує щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці.

02.04.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою щодо перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі довідки ТУ ДСА України від
10.01.2014 року № 08-03/8 у зв'язку зі зміною
суддівської винагороди працюючих
суддів на відповідній посаді.

За результатами розгляду даної заяви
відповідач відмовив у її задоволені з
огляду на той факт, що Законом України
"Про судоустрій і статус суддів" не
передбачено здійснення перерахунку
довічного грошового утримання суддям у
відставці, крім суддів Конституційного
Суду України. Відповідно до ч. 3 ст. 138
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів", щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до ч. 2 ст. 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", суддя у відставці, який не
досяг віку, встановленого частиною
першою цієї статті, отримує щомісячне
довічне грошове утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій та статус суддів",
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до ч. 5 ст. 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів",
довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України.

В усіх випадках розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці залежить від розміру
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді. При цьому,
законодавець не обмежує розмір
довічного грошового утримання судді у
відставці розміром суддівської
винагороди працюючого судді, діючим на
дату призначення судді у відставці
грошового довічного утримання. Довічне
грошове утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Наведеним положенням
кореспондують норми Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.11 №
384, згідно з п.4 якого саме на органи
Пенсійного фонду України покладено
обов'язок щодо призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

З огляду на викладене суд вважає, що
оскільки як положеннями ст. 43 Закону
України "Про статус суддів", так і
положеннями Закону № 2453 розмір
щомісячного грошового утримання судді
у відставці встановлений у відсотках
від суддівської винагороди працюючого
на відповідній посаді судді, то розмір
щомісячного довічного грошового
утримання має збільшуватись у разі
збільшення розміру заробітної плати
відповідного судді.

Суд також враховує рішення
Конституційного Суду України від 01.12.04
№ 19-рп/ 2004р. у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України про
офіційне тлумачення положень частин
першої, другої статті 126 Конституції
України та частини другої статті 13
Закону України "Про статус суддів"
(справа про незалежність суддів як
складову їхнього статусу), рішення
Конституційного Суду України від 11.10.05
№ 8-рп/2005р. у справі за конституційними
поданнями Верховного Суду України та 50
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень абзаців
третього, четвертого пункту 13 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та офіційного
тлумачення положення частини третьої
статті 11 Закону України "Про статус
суддів" (справа про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошового
утримання); рішення Конституційного
Суду України від 18.06.07 № 4-рп/2007 у справі
за конституційним поданням Верховного
суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 36, пунктів
20,33,49,50, статті 71, статей 97,98,104,105 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" (справа про гарантії
незалежності суддів); рішення
Конституційного Суду України від 14.12.11
№ 18-рп/2011 у справі за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
офіційного тлумачення поняття
"щомісячне довічне грошове утримання".

Так, зокрема, Конституційний Суд
України зазначив, що невід'ємною
складовою статусу суддів є їх
незалежність, яка забезпечується, у
тому числі, гарантуванням фінансування
та належних умов для функціонування
судів і діяльності суддів, їх правового
і соціального захисту (підпункт 1.1
пункту 1 резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року N 19-рп/2004). Положеннями п.7
Рішення Конституційного Суду України
від 11.10.05 № 8-рп/2005 зазначено, що право
судді, який перебуває у відставці, на
пенсійне та щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією незалежності
працюючих суддів. Щомісячне довічне
грошове утримання - це особлива форма
соціального забезпечення суддів, зміст
якої полягає у гарантованій державою
щомісячній звільненій від сплати
податків грошовій виплаті, що слугує
забезпеченню їх належного
матеріального утримання, в тому числі
після звільнення від виконання
обов'язків судді. Також у цьому рішенні
Конституційний Суд України вказав, що
надання судді матеріального захисту є
гарантією забезпечення його
незалежності. Разом з тим будь-яке
зниження рівня гарантій незалежності
суддів суперечить конституційній
вимозі неухильного забезпечення
незалежного правосуддя. Щомісячне
довічне грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага. Особливість
щомісячного довічного грошового
утримання полягає у правовому
регулюванні, а також у джерелах його
фінансування, які визначені
Конституцією України та Законом
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07.07.2010 року № 2453-УІ. В
рішенні Конституційного Суду України
від 14.12.11 р. № 18-рп/2011 також зауважено, що
виходячи з системного аналізу положень
Закону це утримання є самостійною
гарантією незалежності судді та
складовою його правового статусу.
Відмінністю суддівської винагороди
працюючого судді від щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці є лише те, що судді, які мають
право на відставку та продовжують
працювати на посаді судді, цю виплату
одержують виключно з Державного
бюджету України, а судді у відставці - з
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Враховуючи те, що позивач є суддею у
відставці, а відповідно до ч. 2 ст. 43
Закону України "Про статус суддів", що
був чинний на час призначення позивачу
довічного грошового утримання, за
суддею, який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканності та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку, з огляду на положення статті
19 Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, суд вважає, що
відповідач мав здійснити перерахунок
розміру довічного грошового утримання
судді у відставці відповідно до ч.3 ст.
138 Закону № 2543 з метою приведення
розміру такого утримання у
відповідність з розміром заробітної
плати судді, що працює на посаді, отже
дії відповідача щодо відмови позивачу
у перерахунку на підставі наданої ним
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації в
Запорізькій області від 10.01.2014 року є
противоправними, оскільки порушують
права та інтереси позивача.

За викладених обставин позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КАС України
постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України,
третя особа: Територіальне управління
Державної судової адміністрації в
Запорізькій області про визнання
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці незаконним, стягнення
недоплачених коштів та проведення
перерахунку щомісячної оплати -
задовольнити.

Визнати противоправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання з 01.01.2014 року відповідно до ч.3
ст. 138 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя здійснити ОСОБА_1
нарахування довічного грошового
утримання судді у відставці та виплату
включно з 01 січня 2014 року щомісячно в
розмірі 13 641 грн. 60 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати, по сплаті
судового збору в розмірі 73 грн.
(сімдесят три гривні) 08 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КАС України
постанова суду підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
протягом 10 днів з дня проголошення
постанови суду. У разі коли особа не
була присутня під час проголошення
рішення, десятиденний строк
обчислюється з моменту отримання даною
особою копії постанови.

Суддя:
А.І.Боровікова