Справа № 2а-3195/12/1370
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
Справа № 2746/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Мартинишина Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Миколаївської об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
17.02.2014р. по справі № 2а-3195/12/1370 за позовом
ТзОВ «Дунапак-Україна» до
Миколаївської об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О
В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дунапак-Україна"
звернулося до суду з позовом до
Миколаївської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Львівській області, у якому позивач
просив визнати протиправними і
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.02.2014р.
позов задоволено. Визнано
протиправними і скасовано податкові
повідомлення - рішення Миколаївської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Львівській
області від 11.07.2011 року №/8581,
№/8600, №/8604 та від 05.09.2011 року
№ /10945 та №/10946.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач - Миколаївська об»єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Львівській області подала апеляційну
скаргу, зазначивши, що постанова
винесена при неповному з'ясуванні
обставин у справі та невірному
застосуванні норм матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
рішення, яке слід скасувати.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено те,
що 23.06.2011 року відповідачем проведено
планову виїзну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2009 року по
31.03.2011 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2009 року по
31.03.2011 року, про що складено акт №
603/23-209/30028622.

Проведеною перевіркою встановлено
порушення позивачем:

- п.п. 7.4.1., п.п. 7.4.4. п. 7.4. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", п.198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України, внаслідок чого,
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету у сумі 163477
грн., в тому числі за періоди: за липень
2010 року на суму 31794 грн., серпень 2010 року
- на суму 10666 грн.; жовтень 2010 -

на суму 11245 грн., листопад 2010 - на суму 10500
грн.; грудень 2010 року - на суму 95141 грн.;
лютий 2011 року - на суму 4131 грн. та
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
податкового кредиту за вересень 2010 на
суму 10670 грн.;

- п.п. 5.2.1. п. 5.2., п.п. 5.3.2., п.п. 5.3.9. п. 5.3. п. 5.9.
ст. 5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", підприємством
занижено податкове зобов'язання з
податку на прибуток за період, який
перевірявся, на суму 129759 грн.;

- п. 2.8. абз. 2, п. 3.4., п. 7.25., п. 3.5., п.5.9
"Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні" - встановлено перевищення
ліміту каси. Загальна сума
понадлімітних залишків становить 9615,90
грн.;

- п. 3.1., п. 7.39. "Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні", відсутність платіжних
документів, які підтверджують сплату
підприємством готівкових коштів в
розмірі 784,08 грн.;

- п.п. 9.10.3. п. 9.10. ст. 10 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" в
результаті чого допущено порушення
вимог податкового законодавства під
час перевірки по правильності
утримання та своєчасності
перерахування податку з доходів
фізичних осіб до бюджету в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 255,97 грн.;

- п. 19.2. ст. 19 Закону України "Про податок
з доходів фізичних осіб" в результаті
чого допущено порушення вимог
податкового законодавства щодо
правильності заповнення розрахунку
сум доходу, нарахованого (сплаченого)
на користь платників податку, і сум
утриманого з них податку, а саме: не
включено у розрахунок суми виплат
доходу приватним підприємцям та
встановлено перекручення звітних
даних;

- п. 120.1 ст.120 Податкового кодексу
України.

11.07.2011 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/8581, яким на підставі акта
перевірки № 603/23-209/30028622 від 23.06.2011 року,
встановлено порушення п. 5.1., п.п. 5.2.1. п.
5.2., п.п. 5.3.2., п.п. 5.3.9. п. 5.3. п. 5.9. ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", у зв'язку з чим
позивачу визначено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств, за
основним платежем - 129759 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
32439,75 грн.

11.07.2011 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/8600, яким на підставі акта
перевірки № 603/23-209/30028622 від 23.06.2011 року,
встановлено порушення п.п. 7.4.1., п.п. 7.4.4.
п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", п. 198.3. ст. 198
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість, за основним
платежем - 174147 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 43537 грн.

11.07.2011 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/8600, яким на підставі акта
перевірки № 603/23-209/30028622 від 23.06.2011 року,
встановлено порушення п. 2.8. абз. 2, п. 3.4.,
п. 7.25., п. 3.5., п.5.9 "Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні", у зв'язку з чим до позивача
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій - 20015,88 грн.

15.09.2011 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/10945, яким на підставі акта
перевірки № 603/23-209/30028622 від 23.06.2011 року
та рішення ДПА у Львівській області про
результати розгляду первинної скарги
від 06.09.2011 року за № 23808/10/25-005/1928,
встановлено порушення п. 5.1., п.п. 5.2.1. п.
5.2., п.п. 5.3.2., п.п. 5.3.9. п. 5.3. п. 5.9. ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", у зв'язку з чим
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств, за
основним платежем - 118094 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
20691,50 грн.

15.09.2011 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/10946, яким на підставі акта
перевірки № 603/23-209/30028622 від 23.06.2011 року
та рішення ДПА у Львівській області про
результати розгляду первинної скарги
від 06.09.2011 року за № 23808/10/25-005/1928,
встановлено порушення п.п. 7.4.1., п.п. 7.4.4.
п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", п. 198.3. ст. 198
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим позивачу визначено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств, за основним платежем - 174147
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 42505 грн.

Перевіркою повноти визначення
скоригованого валового доходу за
період з 01.10.2009р. по 31.03.2011р. встановлено
його заниження на 20655 грн., в т.ч. за 1 кв.
2011р. на 20655 грн.

Колегією суддів встановлено, що ТзОВ
«Дунапак-Україна» проводило
взаєморозрахунки за період, що
перевірявся, на підставі усної
домовленості з ПП «Пірует» у лютому
2011р. по реалізації макулатури МС-5Б.

Згідно з даними журналу-ордеру і
відомостями по рахунку 361 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями» ТзОВ
«Дунапак-Україна» протягом періоду, що
перевірявся, реалізовано макулатури ПП
«Пірует» на загальну суму 20655 грн.

Згідно з повідомленням ДПІ у
Франківському районі м. Львова №9679/15-215
від 22.04.2011р. та довідки від 21.04.2011 року
№623/15-2/35009709 «Про проведення аналізу
діяльності ПП «Пірует» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства щодо правомірності
нарахування податкових зобов»язань та
податкового кредиту за період з 01.02.2011р.
по 28.02.2011р. встановлено відсутність у
підприємства необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу незначної
чисельності управлінського та
технічного персоналу, оборотних
коштів, виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
значних обсягах реалізації товарів
(робіт, послуг).

Згідно з підп. 1.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 року, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Згідно з п. 2 цього ж Положення первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Колегія суддів зазначає, що
відображенню у податковій звітності
підлягає лише та господарська
операція, яка фактично відбулась, а не
та, зміст якої лише відображений на
первинних документах, відповідно тоді
така господарська операція, яка
фактично відбулась і створює
відповідні податкові наслідки для
платника шляхом формування ним складу
податкового кредиту та валових витрат.
Тому, господарська операція, яка
фактично не відбулась є нікчемною
(безтоварною), оскільки не спрямована
на реальне настання правових
наслідків, а спрямована лише на
формування платником податкового
кредиту та валових витрат у зв'язку із
відображенням її змісту у первинних
документах.

Колегія суддів вважає, що належним
чином оформлені первинні документи не
є підставою для віднесення до
показників податкового обліку, якщо
податковий орган доведе, що відомості,
які містяться у таких первинних
документах не відповідають дійсності.
Будь-які документи (у тому числі,
накладні, товарно-транспортні
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарських
операцій.

Враховуючи те, що у ПП «Пірует»
відсутні необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби,
підприємство не знаходиться за
юридичною адресою, відсутні документи,
що підтверджують факт відгрузки
позивачу товару, то, на переконання
колегії суддів, в порушення вимог п.5.9
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» ТзОВ
«Дунапак-Україна» занижено приріст
балансової вартості запасів за І кв.
2011р. в сумі - 20655,00 грн.

Перевіркою повноти визначення валових
витрат за період з 01.10.09р. по 31.03.11р.
встановлено завищення у сумі 970756 грн., в
т.ч. за III кв. 2010р. на суму 212300 грн., за IV
кв. 2010 р. на суму 637783 грн., за 1 кв.2011р. на
суму 120673 грн.

ТзОВ «Дунапак-Україна» укладено із
Адвокатським об'єднанням «Арцінгер»
договір про надання юридичних послуг
№1115 від 24.09.2010р.

Відповідно до вищевказаного договору
до перевірки подано акти про надання
юридичних послуг. Однак, колегією
суддів встановлено, що в актах про
надання юридичних послуг, отриманих
від AO «Арцінгер», не вказано обсяги
наданих послуг, не конкретизовано
зміст наданих послуг, їх об»єм,
вартість. Акти не містять інформації
про фактично понесені витрати на
здійснення наданих адвокатських
послуг, відсутній розрахунок вартості
наданих послуг.

Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов»язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документі повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку первинні
документи (на паперових
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов»язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Таким чином, ТзОВ «Дунапак-Україна», в
порушення п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» до складу
валових витрат неправомірно включено
суму витрат з придбання вартості
юридичних послуг у AO «Арцінгер» на
загальну суму 468463 грн.

Згідно з даними журналу-ордеру і
відомостями по рахунку 361 «Розрахунки з
вітчизняними покупцями», ТзОВ
«Дунапак-Україна» протягом періоду, що
перевірявся, реалізовано
гофропродукції ПП «СТК Молоко» на
загальну суму - 779519 грн.

Як і у випадку з ПП «Пірует», колегією
суддів встановлено відсутність у ПП
«СТК Молоко» необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
оборотних коштів, виробничих активів,
складських приміщень, транспортних
засобів при значних обсягах реалізації
товарів (робіт, послуг), що дає змогу
ставити під сумнів факт здійснення
суб»єктом господарювання,
задекларованого основного виду
діяльності.

Таким чином, відсутність матеріальних
ресурсів, виробничої бази, складських
приміщень унеможливлює здійснення
господарської діяльності ПП «СТК
Молоко».

Згідно з даними перевірки та наданими
до перевірки документами ТзОВ
«Дунапак-Україна» у третьому та
четвертому кварталах 2010р. віднесено до
складу валових витрат вартість
списаного товару (гофрокартон
листовий). Подані позивачем до
перевірки документи не свідчать про те,
що даний товар був реалізований, а факт
реалізації на ПП «СТК Молоко» згідно
наданих до перевірки документів не
доведений.

Таким чином, в порушення п.5.9 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» ТзОВ «Дунапак-Україна»
завищено валові витрати в сумі - 502293
грн. та занижено приріст балансової
вартості запасів в сумі - 110722 грн., а
саме на вартість запасів, використаних
не у господарській діяльності ТзОВ
«Дунапак-Україна».

Перевіркою повноти визначення
податкового кредиту за період з 01.10.09р.
по 31.03.11р. встановлено його завищення на
суму - 174147 грн.

При проведенні перевірки первинних
документів за даними бухгалтерського
обліку ТзОВ «Дунапак-Україна»
встановлено, що податок на додану
вартість із вартості придбаного
гофрокартону, з відходів якого в
процесі виробництва отримано
макулатуру, яка була реалізована ПП
«Пірует», було віднесено до складу
податкового кредиту у лютому 2011р. на
суму 4131 грн., виходячи із вартості
придбаного гофрокартону від
постачальників.

Гофропродукція, яка була реалізована
ТзОВ «Дунапак-Україна» ПП «СТК Молоко»
була виготовлена з гофрокартону, який
був придбаний у постачальників та
списаний на виробництво
гофропродукції на підставі
розроблених калькуляцій на кожний вид
замовлення.

Колегія суддів вважає, що ТзОВ
«Дунапак-Україна» у липні-серпні 2010р.
та грудні 2010р. було віднесено до складу
податкового кредиту податок на додану
вартість з вартості товару не
використаного у господарській
діяльності підприємства, а саме:
гофропродукція не була реалізована, а
факт реалізації згідно наданих до
перевірки документів не доведений.

При списанні товарів (робіт, послуг) без
отримання доходу у зв»язку з втратою,
списанням та іншими випадками без
подальшого їх використання у
господарській діяльності, податкового
кредиту у зв»язку з їх придбанням
(отриманням) не виникає, оскільки, не
виконується головна умова для
виникнення права на податковий кредит -
подальше використання товару в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності.

В порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2756-VI (із
змінами та доповненнями) внаслідок
придбання гофрокартону, який в
подальшому не був реалізований, ТзОВ
«Дунапак-Укпаїна» завищено податковий
кредит в сумі - 104589 грн., в тому числі: по
проведених розрахунках з ПП «Пірует»
за лютий 2011р. на суму - 4131 грн. та з ПП
«СТК Молоко» за липень 2010р. на суму - 31794
грн.; серпень 2010р. на суму - 10666 грн.;
грудень 2010р. на суму - 57998 грн.

Перевіркою дотримання вимог норм
«Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні», затвердженого постановою
Правління НБУ від 15.12.2004 р. №637 та Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» №265/95-ВР від
06.07.1995р. (із змінами та доповненнями)
встановлено порушення позивачем п.2.8
абз.2, п.3.4, п.3.5, п.5.9, п.7.25 Положення № 637, а
саме:

- видача готівки з каси, яка не
підтверджена підписом одержувача, що
призвело до зберігання понадлімітної
готівки в касі на кінець робочого дня у
сумі 9615,90 грн., ліміт залишку готівки в
касі 0 грн.

Згідно з п.3.4 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні видача готівки з кас
проводиться за видатковим касовим
ордером або видатковими відомостями.

Видача готівки з каси підприємства
11.05.2010р. згідно видаткового касового
ордеру №ГФ-0082 від 11.05.2010р. на суму 9615,90
грн., (видано ОСОБА_1) не підтверджена
підписом одержувача, що призвело до
зберігання понадлімітної готівки в
касі на кінець робочого дня 11.05.2010р.
(ліміт каси 0,00 грн.) в сумі - 9615,90 грн., в
авансових звітах відсутній оформлений
належним чином документ, який
підтверджував сплату покупцем
готівкових коштів в сумі - 784 грн.

Відповідно до пункту 3.5 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні - у разі
видачі окремим фізичним особам готівки
(у тому числі працівникам підприємства)
за видатковим касовим ордером або
видатковою відомістю касир вимагає
пред»явити паспорт чи документ, що його
замінює, записує його найменування і
номер, ким і коли він був виданий.
Фізична особа розписується у
видатковому касовому ордері або
видатковій відомості про одержання
готівки із зазначенням одержаної суми
(гривень - словами, копійок - цифрами),
використовуючи чорнильну або кулькову
ручку з чорнилом темного кольору. Для
виведення залишку готівки в касі не
приймаються видаткові касові ордери
або видаткові відомості, в яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача. У разі виявлення
під час перевірок видаткових касових
ордерів або видаткових відомостей, у
яких видача готівки з каси не
підтверджена підписом одержувача
(абзац другий пункту 3.5 цього
Положення), сума готівки за такими
видатковими документами додається до
залишку готівки в касі виключно в день,
у якому оформлено зазначені видаткові
документи, і надалі зазначена сума не
береться для розрахунку понадлімітних
залишків готівки (пункт 7.24 зазначеного
Положення).

Таким чином, відповідачем наведено
достатньо переконливі доводи про
наявність обставин, які б свідчили про
недобросовісність позивача як
платника податків. З урахуванням
наведеного, на думку апеляційного суду,
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення є правомірними, а підстав для
їх скасування немає.

В силу п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст.195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови, якою в задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В :

Апеляційну скаргу Миколаївської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 17.02.2014р. по
справі №2а-3195/12/1370 скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ТзОВ
«Дунапак-Україна» до Миколаївської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник