Справа № 816/656/14
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.Справа № 816/656/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Полтавська птахофабрика"
на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014р. по
справі № 816/656/14

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Полтавська
птахофабрика"

до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Полтавська птахофабрика"
(далі- ПАТ "Полтавська птахофабрика"),
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі - Полтавська
ОДПІ, відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.10.2013 №, №, від 30.12.2013
№.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014р.
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014 року
та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права, а
також на доводи та обставини, викладені
в апеляційній скарзі.

Представники сторін в судове засідання
суду апеляційної інстанції не з'явився,
про дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Представник відповідача надав до суду
апеляційної інстанції письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких, посилаючись на обґрунтованість
та об'єктивність рішення суду першої
інстанції, просить залишити його без
змін, а апеляційну скаргу позивача - без
задоволення.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ПАТ "Полтавська
птахофабрика" 20.08.1993 зареєстроване в
якості юридичної особи Диканською
районною державною адміністрацією
Полтавської області, перебуває на
податковому обліку в Полтавській ОДПІ
та є платником податку на додану
вартість.

У період з 01.08.2013 по 29.08.2013 Полтавською
ОДПІ проведено документальну планову
виїзну перевірку ПАТ "Полтавська
птахофабрика" з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2012 по 30.06.2013, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2012
по 30.06.2013.

За результатами перевірки
контролюючим органом складено акт
№1074/22/00845743 від 19.09.2013 року (том 1 а.с. 10-18),
в якому зафіксовано порушення
позивачем, зокрема, підпункту 164.2.17
пункту 164.2, пункту 164.5 статті 164, пункту
176.2 "а" статті 176 Податкового кодексу
України, а саме, за результатами
перевірки встановлено заниження
податку з доходів фізичних осіб за
перевіряємий період в сумі 9976,84 грн, в
результаті чого перевіркою
встановлено заниження зобов'язань по
сплаті податку з доходів фізичних осіб;
підпункту 176.2 "б" пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України, а саме,
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків (форма 1ДФ) за ІІ-ІІІ
квартал 2012 року поданий до податкової
інспекції із недостовірними даними.

На підставі вказаного акта перевірки,
Полтавською ОДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення від 07.10.2013
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати, у розмірі 14965,26 грн, в
тому числі 9976,84 грн - за основним
платежем та 4988,42 грн - за штрафними
(фінансовими) санкціями; та №,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати, у розмірі 510,00 грн, в тому числі
510,00 грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивачем було подано до Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області скаргу на вказані рішення (лист
від 24.10.2013 №372), за результатами
розгляду якої Головним управлінням
Міндоходів у Полтавській області
прийнято рішення №1829/10/16-31-10-04-06 від
20.12.2013, відповідно до якого
контролюючий орган залишив без змін
податкові повідомлення-рішення від
07.10.2013 № та №.

З огляду на те, що згідно податкового
повідомлення-рішення від 07.10.2013 №
до підприємства застосовано фінансову
санкцію 50% в кожному із періодів
наявності порушення, а відповідно до
приписів пункту 127.1 статті 127
Податкового кодексу України починаючи
з лютого 2013 року штрафна санкція
повинна застосовуватися в розмірі 75%
(за порушення вчинені втретє та більше),
Головне управління Міндоходів у
Полтавській області прийшло до
висновку про необхідність
донарахування (збільшення) платнику
податків штрафної санкції на суму 2332,17
грн та зобов'язання Полтавської ОДПІ
винести окреме податкове повідомлення
рішення на суму такого збільшення.

На підставі рішення Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області №1829/10/16-31-10-04-06 від 20.12.2013,
Полтавською ОДПІ 30.12.2013 прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати, у розмірі 2332,17 грн, в
тому числі 2332,17 грн - за штрафними
(фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 9).

Позивач, не погодившись із податковими
повідомленнями-рішеннями від 07.10.2013
№, №, від 30.12.2013 №,
звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
контролюючим органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
встановлені законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано та
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішень.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Щодо правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення від
07.10.2013 №, колегія суддів виходить
з такого.

Правові відносини, що виникають з
приводу передачі фізичною особою
юридичній особі автомобіля в платне та
строкове користування регулюються
загальними положеннями глави 58 "Найм
(оренда)" Цивільного кодексу України та
спеціальними положеннями, визначеними
параграфом 5 глави 58 "Найм (оренда)
транспортного засобу" Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до положень статті 759 ЦК
України (в редакції, чинній на час
укладення договорів оренди
автомобілів) за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Статтею 799 ЦК України визначено, що
договір найму транспортного засобу
укладається у письмовій формі. Договір
найму транспортного засобу за участю
фізичної особи підлягає нотаріальному
посвідченню.

Правові наслідки недотримання вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору викладені в частині 1 статті 220
ЦК України, відповідно до якої у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

У відповідності до абзацу "а" пункту 176.2
статті 176 Податкового кодексу України
особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно з підпунктом 164.2.17 "г" пункту 164.2
статті 164 Податкового кодексу України
до загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове
благо (крім випадків, передбачених
статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми
грошового або майнового відшкодування
будь-яких витрат або втрат платника
податку, крім тих, що обов'язково
відшкодовуються згідно із законом за
рахунок бюджету або звільняються від
оподаткування згідно з цим розділом.

Якщо додаткові блага надаються у
негрошовій формі, сума податку об'єкта
оподаткування обчислюється за
правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї
статті.

Як свідчать письмові докази, 01.01.2009 між
ПАТ "Полтавська птахофабрика" (орендар)
та громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 укладено відповідно договір
№01/01/09 найму (оренди) автомобіля Volvo 760,
державний номерний знак НОМЕР_1, з
урахуванням додаткової угоди до нього;
договір №1/01-01/09 найму (оренди)
автомобіля Honda CR V, державний номерний
знак НОМЕР_2, з урахуванням додаткових
угод до нього; договір №4/01-01/09 найму
(оренди) автомобіля Volksvagen T4, державний
номерний знак НОМЕР_4, з урахуванням
додаткових угод до нього; договір
№3/01-01/09 найму (оренди) автомобіля ВАЗ
21114, державний номерний знак НОМЕР_3, з
урахуванням додаткових угод до нього.

На підтвердження виконання умов
вказаних договорів та використання
орендованих у громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 транспортних засобів у
господарській діяльності ПАТ
"Полтавська птахофабрика",
представником останнього до
матеріалів справи надано довідки щодо
використання паливно-мастильних
матеріалів для заправки орендованих
транспортних засобів; свідоцтва про
реєстрацію ТЗ; маршрутні листи до
подорожнього листа на ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 по
30.06.2013; наказ №452 від 11.12.2007 про
використання власних орендованих
легкових автомобілів для службових
поїздок підприємства; подорожні листи
службового легкового автомобіля (том 1
а.с. 58, 61-62, 65-66, 69-70, 81-88, 174-235, том 2 а.с. 8-14).

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції відсутність нотаріально
посвідчених договорів оренди
транспортних засобів між громадянами
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
(власниками транспортних засобів) та
ПАТ "Полтавська птахофабрика".

Також судом вірно враховано, що
позивачем ні на перевірку, ні в ході
судового розгляду справи не було
надано наказів на виїзд вказаних
транспортних засобів за межі
населеного пункту та наказів на
відрядження, які б мали підтверджувати
певний час, спосіб, обсяг отриманого та
використаного пального громадянами,
для виконання своїх службових
обов'язків в діяльності ПАТ "Полтавська
птахофабрика".

З огляду на наведене, оскільки позивач
здійснював заправку транспортних
засобів фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 без належного
оформлення договорів оренди
транспортних засобів з вказаними
фізичними особами, сума вартості
бензину/дизельного палива підлягає
оподаткуванню податком на доходи
фізичних осіб як додаткове благо на
підставі підпункту 164.2.17 пункту 164.2
статті 164 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком відповідача в
акті перевірки №1074/22/00845743 від 19.09.2013 про
заниження позивачем податку з доходів
фізичних осіб в сумі 9976,84 грн. та
правомірністю прийнятого податкового
повідомлення-рішення від 07.10.2013
№.

Також, колегія суддів вважає
правомірним застосування до ПАТ
"Полтавська птахофабрика" податковими
повідомленнями-рішеннями від 07.10.2013
№ та від 30.12.2013 № штрафних
(фінансових) санкцій у загальному
розмірі 7320,59 грн за допущене
підприємством порушення підпункту
164.2.17 пункт у 164.2, пункту 164.5 статті 164,
пункту 176.2 "а" статті 176 Податкового
кодексу України з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 127.1 статті 127
Податкового кодексу України
ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом
1095 днів, - тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету. Дії, передбачені
абзацом першим цього пункту, вчинені
протягом 1095 днів втретє та більше, -
тягнуть за собою накладення штрафу у
розмірі 75 відсотків суми податку, що
підлягає нарахуванню та/або сплаті до
бюджету.

Щодо правомірності прийнятого
податкового повідомлення-рішення від
07.10.2013 №, колегія суддів виходить
з наступного.

Абзацом "б" пункту 176.2 статті 176
Податкового кодексу України визначено,
що особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до контролюючого органу за
місцем свого розташування. Такий
розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.

Перевіркою встановлено та не
заперечувалось представником
позивача, що податкові розрахунки сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма 1ДФ), за
ІІ-ІІІ квартали 2012 року подані до
контролюючого органу з недостовірними
даними, оскільки до вказаних
податкових розрахунків не були
включені виплати громадянам ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 за поставлені підприємству
овочі на загальну суму 5696,90 грн.

Згідно з пунктом 119.2 статті 119
Податкового кодексу України неподання,
подання з порушенням встановлених
строків, подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень.

З огляду на наведене, посилання
позивача на неправомірність
нарахування контролюючим органом ПАТ
"Полтавська птахофабрика" податку на
доходи фізичних осіб згідно
податкового повідомлення-рішення від
07.10.2013 № не відповідає фактичним
обставинам справи, оскільки
Полтавською ОДПІ не здійснено
донарахування грошового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб. В ході
проведення перевірки контролюючим
органом встановлено не включення
підприємством до податкового
розрахунку форми 1 ДФ за ІІ-ІІІ квартали
2012 року відповідних виплат (доходу)
громадянам, з огляду на що Полтавською
ОДПІ було застосовано відповідно до
пункту 119.2 статті 119 Податкового
кодексу України до платника податків
вказаним податковим
повідомленням-рішенням штрафну
санкцію в розмірі 510,00 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що Полтавська ОДПІ, у спірних
правовідносинах діяла на підставі, у
межах та спосіб, передбачений
законодавством України, отже позовні
вимоги щодо визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 07.10.2013 №,
№, від 30.12.2013 № є
необґрунтованими.

Отже, колегія суддів, переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Полтавська
птахофабрика" залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014р. по
справі № 816/656/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Рєзнікова С.С. Старостін В.В.