Справа № 805/5715/14
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аканов О.О.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року
справа №805/5715/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів
Білак С.В., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку
Донецької області і виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
р. у справі № 805/5715/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку про
стягнення з відповідача 12086,15 грн., -

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку про
стягнення з відповідача суми 12086,15 грн.,
пов'язаної з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та пенсій в разі
втрати годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

Постановою суду першої інстанції від 29
травня 2014 року позовні вимоги за
вказаним позовом задоволені частково.

Сторони не погодилися з рішенням суду
першої інстанції та подали апеляційні
скарги. В апеляційних скаргах просили
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
задовольнивши їх вимоги, відповідно до
норм діючого законодавства.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

За приписами п. 2 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може буди
вирішено на основі наявних в ній
доказів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що за період з січня
2014 по березень 2014 позивачем до
відповідача направлено акти
щомісячної звірки витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Позивачем сплачені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
(витрати на поховання), який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на загальну суму.

Вказані виплати увійшли до Актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника (витрати
на поховання), який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідачем не були враховані суми,
визначені у актах щомісячної звірки у
тому числі у розмірі 12086,15 грн.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі, пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
здійснюється органами Пенсійного
Фонду.

Пункт 2 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Частиною 16 статті 34 вказаного Закону
передбачено, що виплата пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до ч. 1 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» ,
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (надалі Закон)
визначений перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
разі настання страхового випадку.

Відповідно статті 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

На день смерті годувальника зазначеним
в акті звірки особам не виповнилося 55
років, зокрема: ОСОБА_2, 1943р. народження,
на момент загибелі чоловіка мала 33
роки; ОСОБА_3, 1954р. народження, на момент
загибелі чоловіка мала 49 років; ОСОБА_4.,
1960р. народження, на момент загибелі
чоловіка мала 31 рік; ОСОБА_5, 1943р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 45 років; ОСОБА_6, 1951р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 35 років; ОСОБА_7, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 30 років; ОСОБА_8, 1945р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 40 років; ОСОБА_9, 1933р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 41 рік; ОСОБА_10, 1948р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 39 років; ОСОБА_11, 1960р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 47 років; ОСОБА_12, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 49 років; ОСОБА_13, 1941р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 42 роки; ОСОБА_14, 1955р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 40 років; ОСОБА_15, 1936р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 42 роки; ОСОБА_16, 1950р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 38 років; ОСОБА_17, 1936р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 28 років; ОСОБА_18, 1943р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 38 років; ОСОБА_19, 1941р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 47 років; ОСОБА_20, 1955р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 29 років; ОСОБА_21, 1937р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 33 роки; ОСОБА_22, 1955р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 49 років; ОСОБА_23, 1956р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 45 років; ОСОБА_24, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 37 років; ОСОБА_25, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 39 років; ОСОБА_37., 1946р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 44 роки: ОСОБА_26, 1955р.
народження, на момент загибелі сина
мала 44 роки; ОСОБА_27, 1942р. народження, на
момент загибелі чоловіка мала 28 років;
ОСОБА_28, 1949р. народження, на момент
загибелі чоловіка мала 31 рік; ОСОБА_29,
1957р. народження, на момент загибелі
чоловіка мала 31 рік; ОСОБА_30, 1941р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 49 років; ОСОБА_31, 1936р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 33 роки; ОСОБА_32 1957р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 47 роки.

На момент смерті потерпілого
(годувальника) ці особи не досягли 55
річного віку, були працездатними, груп
інвалідності не встановлено. Таким
чином, вищевказані особи не мають право
на одержання щомісячних страхових
виплат відповідно до Закону №1105-ХІV.

З огляду на наведене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
про те, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача
заборгованості з виплати пенсії цим
особам є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Щодо ОСОБА_33, та ОСОБА_34, судами першої
та апеляційної інстанцій встановлено
наступне.

ОСОБА_33, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент
загибелі батька мала 21 рік, згідно із
розпорядженням від 15.10.2009 року їй
призначено пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, який помер у зв'язку із
нещасним випадком на виробництві 19.11.1958
року.

З розпорядження ОСОБА_33, є інвалідом з
дитинства, встановлена III група
інвалідності з 06.01.1959 року тобто після
втрати годувальника, який помер у
зв'язку із нещасним випадком на
виробництві 19.11.1958 року.

ОСОБА_33 перебувала на утриманні батька
до дня його смерті, проте висновку МСЕК
про визнання її непрацездатною суду не
надано.

З приводу не врахування відповідачем
суми витрат на виплату пенсій у зв'язку
із втратою годувальника ОСОБА_34 судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що на день смерті батька
ОСОБА_35 його дочці ОСОБА_34 виповнилось
два місяця, а тому у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2014 року
у адміністративній справі № 805/1248/14
встановлені вищевказані обставини
щодо вказаних пенсіонерів та між тими
самими сторонами у справі.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції надана правильна правова
оцінка спірним правовідносинам та
постанова прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В
А Л И В :

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в м. Харцизьку
Донецької області і виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
р. у справі № 805/5715/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку
про стягнення з відповідача 12086,15 грн. -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
р. у справі № 805/5715/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Гаврищук Т.Г.