Справа № 2а-17/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.

Справа № 37440/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області на постанову
Перечинського районного суду
Закарпатської області від 10 лютого 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, Ужгородського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області, Ужгородського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області,
яким просив стягнути з Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
на його користь невиплачену при
звільненні з органів внутрішніх справ
одноразову грошову допомогу в розмірі
25920,00 грн.

Постановою Перечинського районного
суду Закарпатської області від 10
лютого 2011 року позов задоволено
повністю.

Постанова мотивована тим, що на день
звільнення зі служби місячне грошове
утримання ОСОБА_1 згідно із грошовим
атестатом, виданим у зв'язку з виходом
на пенсію, становило 2592,00 грн., отже,
одноразова грошова допомога, яка
належить йому до виплати при
звільненні з органів внутрішніх справ,
становить 25920,00 грн. Однак з моменту
звільнення зі служби йому не виплачено
зазначеної допомоги. Суд зазначив, що
жодним нормативно-правовим актом не
передбачено, що виплата одноразової
грошової допомоги, що підлягає виплаті
при звільненні зі служби, здійснюється
лише за наявності коштів Державного
бюджету України, передбачених на
утримання відповідних підрозділів
органів внутрішніх справ, на що
посилаються відповідачі, тому підстав
для відмови позивачу у виплаті
вказаної допомоги суд немає. Суд
відхилив доводи відповідачів про
відсутність бюджетних асигнувань на
дані виплати, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань, про що
зазначив Європейський суду з прав
людини в рішенні «Кечко проти України»
(заява № 63134/00).

Постанову в апеляційному порядку
оскаржило Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області, вважає її
необґрунтованою. Просить постанову
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що між сторонами
фактично відсутній спір, оскільки
Головне управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Закарпатській області не
відмовляється виплачувати ОСОБА_1
одноразову грошову допомогу при
звільненні з органів внутрішніх справ,
однак кошти для виплати цієї допомоги
замовляються щомісячно і виплачуються
згідно із списком черговості.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
міліцію» фінансування і
матеріально-технічне забезпечення
міліції здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Тому
виплата зазначених коштів позивачу
буде здійснена при надходженні
відповідних коштів.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_1 з 01.10.1992 року до 30.09.2010 року
проходив службу в органах внутрішніх
справ України.

Наказом Ужгородського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області від 01.10.2010 року
№ 44 о/с його було звільнено зі служби з
30.09.2010 року в зв'язку з виходом на пенсію
за віком згідно з п. 62 «а» Порядку
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ та відповідно до п.
«б» ч. 1 ст. ст. 1, 2, п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку із
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова і грошова допомога в
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 року «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей»
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової
військової служби, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації, державної пожежної
охорони, органів і підрозділів
цивільного захисту, податкової
міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби, які
звільняються із служби за віком, станом
здоров'я чи у зв'язку із скороченням
штатів або проведенням організаційних
заходів, після закінчення строку
контракту, у зв'язку із систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Колегія суддів враховує, що наведеними
правовими нормами не визначено коли
саме звільненому співробітнику
органів внутрішніх справ виплачується
одноразова грошова допомога при
звільненні, однак з їх змісту
вбачається, що така допомога повинна
виплачуватись відразу після
звільнення при розрахунку з
працівником.

Як вбачається з грошового атестату від
21.10.2010 року № 39, виданого ОСОБА_1 у
зв'язку з виходом на пенсію, на день
звільнення із служби його вислуга
років в органах внутрішніх справ
становила 20 років 1 місяць 5 днів, а
місячне грошове утримання 2592,00 грн.,
отже, одноразова грошова допомога, яка
належить йому до виплати при
звільненні з органів внутрішніх справ
становить 25920,00 грн.

Однак після звільнення ОСОБА_1 у зв'язку
з виходом па пенсію, а саме з 30.09.2010 року,
відповідачі не виплатили позивачу
зазначену допомогу.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
міліцію» фінансування і
матеріально-технічне забезпечення
міліції здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» виплата одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, здійснюється
Міністерством внутрішніх справ
України за рахунок коштів Державного
бюджету України, передбачених на їх
утримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України
«Про міліцію» та ст. 1 Закону України
«Про загальну структуру і чисельність
Міністерства внутрішніх справ
України» Ужгородське міське
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області віднесене до
загальної структури Міністерства
внутрішніх справ України та є
структурним підрозділом Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
і не має статусу юридичної особи, а
Головне управління входить до системи
Міністерства внутрішніх справ України.

За таких обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що одноразову грошову
допомогу при звільненні позивача з
органів внутрішніх справ слід стягнути
саме з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області.

Також колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції обрав правильний
спосіб захисту прав позивача,
стягнувши з відповідача невиплачену
йому суму грошової допомоги, оскільки
між сторонами відсутній спір щодо суми
такої допомоги.

При цьому, як правильно зазначив суд
першої інстанції, вказаними вище
нормативно-правовими актами не
передбачено, що виплата одноразової
грошової допомоги, що підлягає виплаті
при звільненні зі служби, здійснюється
лише за наявності коштів Державною
бюджету України, передбачених на
утримання відповідних підрозділів
органів внутрішніх справ, на що
посилаються відповідачі, тому підстав
для відмови позивачу у виплаті
вказаної допомоги суд немає.

Також, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції обґрунтовано
відхилив доводи відповідачів про
відсутність бюджетних асигнувань на
дані виплати, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань, про що
зазначив Європейський суду з прав
людини в рішенні «Кечко проти України»
(заява № 63134/00).

Крім того, під час апеляційного
розгляду справи Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області надало суду
докази виплати ОСОБА_1 зазначеної вище
допомоги у березні 2011 року, що також
підтверджує підставність та
обґрунтованість позовних вимог.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
залишити без задоволення.

Постанову Перечинського районного
суду Закарпатської області від 10
лютого 2011 року у справі № 2а-17/11/0708 за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Закарпатській області, Ужгородського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Закарпатській області
про стягнення коштів - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
М.А. Пліш

В.В. Святецький