Справа № 825/1869/14
Суддя: Смірнова О.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1869/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Смірнової О.Є.,

за участю секретаря
Прокіної А.С.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Коляди І.В.,

Ларченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області про
визнання протиправним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2014 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
(далі - ДПІ у м.Чернігові) та просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області від 04.03.2014 № 271-17-05-20 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ч. 15
ст. 25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон №2464-VI) визначено, що суми штрафів
та нарахованої пені включаються до
вимоги про сплату недоїмки, якщо їх
застосування пов'язано з виникненням
та сплатою недоїмки. В порушення
зазначеної правової норми вимога
позивачу не направлялась, а одразу
винесене рішення про застосування
штрафних санкцій. Внаслідок зазначених
неправомірних дій відповідача
позбавлена можливості добровільного
виконання, узгодження, оскарження
вимоги про сплату недоїмки. Крім того,
згідно ч. 10 ст. 25 Закону №2464-VI на суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0.1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.
Пункт 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI
передбачає накладення штрафу за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску у
розмірі 10 відсотків своєчасно не
сплачених сум. Як вбачається з рішення
про результати розгляду скарги за
даними ДПІ у м. Чернігові єдиний внесок
нарахований в сумі 8198,20 грн. станом на
30.09.2013, в сумі 1194,03 грн. по строку 21.10.2013, в
сумі 1218,67 грн. по строку 20.01.2014. Єдиний
внесок за цей же період сплачений
позивачем: 28.10.2013 - 3524,44 грн. згідно
квитанції №139/139; 28.10.2013 - 4572,42 грн. згідно
квитанції №67/67; 19.11.2013 - 1194,03 грн. згідно
квитанції № 6820.1051.1; 19.01.2014 - 1218,85 грн.
згідно квитанції № 68201069.1. Таким чином,
в зв'язку з відсутністю недоїмки,
нарахування штрафу у розмірі 935,55 грн.
та пені в розмірі 1994,31 грн. за період з
04.01.2013 до 13.02.2014 є незаконним, правові
підстави для прийняття оскаржуваного
рішення про застосування штрафних
санкцій відсутні.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що до ДПІ у
м.Чернігові від Управління пенсійного
фонду України в м.Чернігові передано
сальдо розрахунків ФОП ОСОБА_1 по
єдиному внеску станом на 30.09.2013 -
недоїмка в сумі 8198,2 грн. (в т.ч.
основного платежу - 7835,21 грн., пені - 362,99
грн.). ДПІ у м.Чернігові проведено
щоквартальне нарахування єдиного
внеску по строку 21.10.2013 в сумі 1194,03 грн.
Оплату єдиного внеску згідно картки
особового рахунку по платежу 71040000
проведено згідно наступних платіжних
документів: 30.10.2013 - на суму 4572,42 грн.;
30.10.2013 - на суму 601,79 грн.; 20.11.2013 - на суму
1194,03 грн.; 05.12.2013 - на суму 2697,46 грн. Станом
на 31.12.2013 заборгованість по єдиному
внеску складала 326,53 грн. Проведено
щоквартальне нарахування єдиного
внеску по строку 20.01.2014 в сумі 1218,67 грн.
Оплату єдиного внеску згідно картки
особового рахунку по платежу 71040000
проведено згідно наступних платіжних
документів: 20.01.2014 - на суму 1218,85 грн.;
13.02.2014 - на суму 422,65 грн.; 17.03.2014 - на суму
422,65 грн. Таким чином, згідно даних
картки особового рахунку ФОП ОСОБА_1
встановлено факти наявності сум
заборгованості з єдиного внеску у
зв'язку з його несвоєчасною сплатою.
Відповідно наданого пояснення та
складеного ДПІ у м.Чернігові
розрахунку штрафних санкцій і пені за
період з 04.01.2013 по 13.02.2014 за несвоєчасну
сплату єдиного внеску встановлено, що
нарахування штрафу та пені проводилось
в автоматичному режимі у АІС
«Податковий блок» за кожний день
прострочення платежу у вказаному
періоді із дотриманням вимог п.10, п.11
ст.25 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» із змінами і
доповненнями. ФОП ОСОБА_1 подано скаргу
до Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області, за яким було
прийнято рішення про залишення без
змін рішення про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (перерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску №271-17-05-20
від 04.03.2014, а скаргу - без задоволення.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов належить задовольнити
повністю з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрована Виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
17.05.2004 в якості фізичної
особи-підприємця, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця (а.с. 26).

04.03.2014 ДПІ у м. Чернігові винесено
рішення № 271-17-05-20 про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску на
підставі ч. 10 та п.2 ч.11 ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 935,55
грн. та нарахована пеня в розмірі
1994,31 грн. за період з 04.01.2013 до 13.02.2014, які
протягом 10 робочих днів з дня отримання
рішення підлягають перерахуванню
(сплаті) на рахунок ДПІ у м. Чернігові в
сумі 2929,86 грн. (а.с. 5).

Згідно п.4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
платниками єдиного внеску є
роботодавці, зокрема фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до зазначених норм, позивач
є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
нараховується на суми, зазначені в
частинах першій та другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того чи
виплачені такі суми фактично після їх
зарахування до сплати.

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 20
числа наступного місяця.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» розмір єдиного
внеску для кожної категорії платників,
визначених цим Законом, та пропорції
його розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
встановлюються з урахуванням того, що
вони повинні забезпечувати
застрахованим особам страхові виплати
і соціальні послуги, передбачені
законодавством про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; фінансування
заходів, спрямованих на профілактику
страхових випадків; створення резерву
коштів для забезпечення страхових
виплат та надання соціальних послуг
застрахованим особам; покриття
адміністративних витрат із
забезпечення функціонування системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Частиною 5 ст. 9 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
сплата єдиного внеску здійснюється у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум єдиного внеску на
рахунки органів доходів і зборів,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
його зарахування, крім єдиного внеску,
який сплачується в іноземній валюті
розташованими за межами України
підприємствами, установами,
організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі - договір
про добровільну участь).

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Відповідно до ч. 10, п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Позивачем надано квитанції про
перерахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
04.01.2013 до 13.02.2014: 19.04.2013 - 1194,03 грн. згідно
квитанції 59/108; 16.07.2013 - 1194,03 грн. згідно
квитанції №37/75; 19.11.2013 - 1194,03 грн. згідно
квитанції № 68201051.1; 19.01.2014 - 1218,85 грн.
згідно квитанції № 6820.1069.1; 13.02.2014 - 422,65
грн. згідно квитанції №6820.452.1; 17.03.2014 -
422,65 грн. згідно квитанції №6311.446.1 (а.с.
11-12,30-31). Тобто, ним дотримано вимоги
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» щодо
вчасності перерахування суми єдиного
внеску самостійно визначеного
позивачем.

В 2013 році позивачем сплачено суми
заборгованості по виконавчому
провадженню, згідно постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, 28.10.2013: 3524,44
грн. згідно квитанції №139/139; 4572,42 грн.
згідно квитанції №67/67 та 601,79 грн. (а.с.
12).

Протокольною ухвалою суд зобов'язував
представників сторін надати в судове
засідання докази наявності чи
відсутності відкритого чи закритого
виконавчого провадження по стягненню
заборгованості з позивача.

На підставі чого, позивач надав в
судове засідання витяги з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію обтяження, що
підтверджує припинення обтяження на
майно позивача з 04.12.2013 за поданням
Новозаводського відділу ДВС ЧМУЮ (а.с.
38-39).

Крім того, суд звертає увагу, що справа
ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від Управління
пенсійного фонду України у м. Чернігові
не передана до ДПІ у м. Чернігові, а
передано лише сальдо розрахунків ФОП
ОСОБА_1 по єдиному внеску станом на
30.09.2013. На підставі чого, ДПІ у м.
Чернігові 27.06.2014 направило запит
№8099/10/25-26-17-05-13 до Управління Пенсійного
фонду України, бо штрафні санкції
виникли в результаті погашення боргу,
переданого Управлінням пенсійного
фонду України у м. Чернігові (а.с.34).

Таким чином, не отримавши відповіді на
вказаний запит, відповідачем не
доведено, за який період та на підставі
чого у позивача виникла недоїмка зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, на яку
накладено штрафні санкції та
нараховано пеню.

До того ж, під час судового розгляду
встановлено, що про наявність у
позивача виконавчого провадження
представники податкового органу не
були обізнані.

Крім того, суд звертає увагу, на те, що
при погашенні боргу згідно виконавчого
провадження штрафні санкції та пеня не
нараховуються.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" недоїмка - сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом.

Враховуючи зазначене, суд вважає
помилковими висновки ДПІ в м. Чернігові
про наявність у ФОП ОСОБА_1 недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Щодо тверджень відповідача про
прострочення ФОП ОСОБА_1 сплати
зобов'язань з єдиного внеску, то
матеріали справи, а саме надані
позивачем квитанції свідчать про
вчасні, у встановлені ст. 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» терміни сплати
сум єдиного внеску.

Крім того, суд зазначає, що платник
єдиного внеску своєчасно та в повному
обсязі нараховував, обчислював і
сплачував єдиний внесок, отже у
податкового органу були відсутні
підстави для застосування до позивача
штрафних санкцій та нарахування пені.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не надано будь-яких інших
доводів та не подано жодних доказів,
які б ставили під сумнів реальність
виконання вказаних операцій з
отримання позивачем товару,
невідповідність цих операцій дійсному
економічному змісту, або засвідчили б
наявність інших обставин, що
підтверджують недобросовісність
позивача як платника податків та
виключають право на формування валових
витрат та податкового кредиту.

За таких підстав суд вважає, що в діях
позивача відсутнє порушення
Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
належить задовольнити повністю.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за
вказаний позов позивачу необхідно було
сплатити судовий збір в розмірі 182,70
грн.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 182,70 грн., що
підтверджується квитанцією від 28.05.2014
№ 6820.965.1 (а.с. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 182,70 грн.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області від 04.03.2014 № 271-17-05-20 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 182,70 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.Є. Смірнова