Справа № 2а-2806/12/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 червня 2014 року м. Київ
В/800/2290/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О., Гончар Л.Я.,Розваляєвої
Т.С.,Стрелець Т.Г.,Черпіцької Л.Т.,
розглянувши заяву Київської
регіональної митниці Міндоходів про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Спільного
українсько-естонського підприємства у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптіма-фарм, ЛТД» до
Київської регіональної митниці про
скасування рішення про визначення коду
товару, -

в с т а н о в и в :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
5 червня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Київської регіональної
митниці про визначення коду товару №
КТ-100-0220-2012 від 06.02.2012.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2014 року касаційну
скаргу Київської регіональної митниці
відхилено, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
5 червня 2012 року і ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду
касаційної інстанції, Київська
регіональна митниця Міндоходів
звернулася до Вищого
адміністративного суду України із
заявою про допуск її до перегляду
Верховним Судом України.

У заяві заявник порушує питання про її
скасування з підстав, передбачених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що, на її думку,
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення Вищим
адміністративним судом України
незаконного судового рішення з питань,
передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 4 постанови від 13
грудня 2010 року № 2 «Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» роз'яснив судам, що заява про
перегляд рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема, різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню, різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню, різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У заяві Київська регіональна митниця
Міндоходів зазначає, що ухвала Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року прийнята з неоднаковим
застосуванням статей 312, 313 Митного
кодексу України, Закону України «Про
митний тариф України» від 05.04.2001,
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності та
наказу Держмитслужби від 30.12.2012 № 1561
«Про затвердження Пояснень до
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності та
втрату чинності деяких наказів
Держмитслужби».

Вказує, що суд касаційної інстанції
приходить до протилежних висновків,
посилаючись на однакові норми
матеріального права щодо визначення у
митній декларації коду товару.

Згідно із ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року, про перегляд якої
подана ця заява, суди задовольнили
позовні вимоги посилаючись на те, що
митним органом протиправно було
класифіковано товар «Простамол®Уно» у
якості харчової добавки, оскільки він
за своєю природою є лікарським засобом,
а тому дійшли висновку про наявність
підстав для скасування рішення про
визначення коду товару. Такий висновок
обґрунтовано тим, що відповідно до
визначення товарної позиції 3004
Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності, до
неї включені лікарські засоби (ліки) (за
винятком товарів, включених до
товарних позицій 3002, 3005 або 3006), що
складаються із змішаних або незмішаних
продуктів для терапевтичного або
профілактичного застосування, у
дозованому вигляді (включаючи
лікарські засоби у вигляді
трансдермальних систем) або
розфасовані для роздрібної торгівлі.
Згідно з Додатковою приміткою до
товарної групи 30 Українського
класифікатора товарів
зовнішньоекономічної діяльності
товарна позиція 3004 включає лікарські
засоби, виготовлені на основі
рослинної сировини, та препарати,
виготовлені на основі таких активних
речовин, як вітаміни, мінеральні
речовини, компоненти амінокислот або
жирних кислот, в упаковках для
роздрібної торгівлі. Ці препарати
класифікують у товарній позиції 3004,
якщо вони мають на етикетці, упаковці
або в інструкції для користувачів
відповідні вказівки: (a) специфічні
недуги, хвороби або їх ознаки, для
лікування яких цей продукт повинен
використовуватися; (b) концентрація
активної речовини або речовин; (c)
дозування; та (d) спосіб застосування. Ця
товарна позиція включає гомеопатичні
лікарські препарати, якщо виконуються
умови, зазначені в пунктах (a), (c) і (d).

Згідно з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 4
липня 2013 року суди відмовили у
задоволенні позову посилаючись на те,
що митним органом прийнято законне
рішення про визначення коду товару -
коньяк «Старый Кахети», країна
походження - Грузія, у пляшках
місткістю 0,5л, ввезений на митну
територію України. Такий висновок
обґрунтовано тим, що відповідно до
положень Правил 1 та 6 Основних правил
інтерпретації УКТЗЕД, визначених
Законом України «Про Митний тариф
України» від 05.04.0. № 2371-ІІІ (в редакції
Закону України від 31.05.07р. № 1109-V), листа
Державної митної служби від 13.07.09 №
11/4-10,14/6702-еп, коньяки (cognac)
класифікуються у товарних
підкатегоріях 2208 20 12 00 та 2208 20 62 00. Такі
коньяки виготовлені у Франції та мають
сертифікати „Соgnac", видані
Національним міжнародним професійним
бюро Коньяк (Вuгеаu Nаtіоnal Interprofessionel du
Соgnac). Всі інші спиртні напої, одержані
шляхом перегонки виноградного вина,
класифікуються у товарних
підкатегоріях 2208 20 29 00 та 2208 20 89 00 згідно
УКТЗЕД в залежності від місткості тари.

Що стосується ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
квітня 2013 року, на яку також
посилається заявник, не може бути
предметом перегляду Верховним Судом
України з підстав, встановлених
пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки суд касаційної
інстанції не вирішив справи по суті
позовних вимог, а скасував рішення
судів попередніх інстанцій та направив
їх на новий розгляд до суду першої
інстанції.

З урахуванням описаного у даному
випадку відсутнє неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обговоривши
доводи заяви та виходячи з мети
судового перегляду, колегія суддів не
знаходить підстав для допуску заяви до
провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

У допуску до перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 10
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Спільного
українсько-естонського підприємства у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптіма-фарм, ЛТД» до
Київської регіональної митниці про
скасування рішення про визначення коду
товару - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Сорока М.О.

Гончар Л.Я.

Розваляєва Т.С.

Стрелець Т.Г.

Черпіцька Л.Т.