Справа № 826/4719/14
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4719/14
інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Дорошенка М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області про визнання протиправним та
скасування наказу від 03.12.2013 №1796, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області (далі по тексту - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування наказу № 1796 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників
Головного управління» від 03.12.2013 р.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою відмінити пункт 1 Наказу
начальника ГУМВС України в Київській
області від 03.12.2013 №1796 відносно
інспектора Відділу ветеринарної
міліції ГУ МВС України в Київській
області майора міліції ОСОБА_4 про
притягнення його до дисциплінарного
стягнення «сувора догана».

В судове засідання з'явився
представник позивача, апеляційну
скаргу підтримав та просив її
задовольнити з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
наказом Головного управління від
21.11.2013р. №1726 призначено службове
розслідування щодо перевірки даних
викладених в заяві ОСОБА_5 від 04.11.2013р.
про можливі неправомірні дії окремих
працівників відділу ветеринарної
міліції ГУ МВС України в Київській
області.

03.12.2013 року на підставі проведеного
службового розслідування було
складено та затверджено начальником ГУ
МВС України в Київській області
висновок службового розслідування за
зверненням громадянки ОСОБА_5, яким,
зокрема, запропоновано оголосити
сувору догану інспектору Відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області майору міліції
ОСОБА_4 за вчинення дисциплінарного
проступку, який виразився у порушенні
вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України в
частині дотримання законодавства, а
саме: порушення вимог Закону України
«Про звернення громадян» під час
розгляду заяви громадянки ОСОБА_5, що
виявилось у не проведенні повної та
об'єктивної перевірки за її зверненням.

Згідно з даним висновком зокрема
встановлено, що всупереч Закону
України «Про звернення громадян»
майором міліції ОСОБА_4 будь-яка
перевірка по заяві не проводилась.
Зазначено, що в ході розгляду звернення
адвокат гр-ки ОСОБА_5 ОСОБА_2 зустрівся
із ОСОБА_4 Під час зустрічі ОСОБА_2 було
складено проект відповіді, яку позивач
передрукував на бланк Відділу
ветеринарної міліції Головного
управління та не погодивши відповідь з
керівництвом, не зареєструвавши у
журналі реєстрації вихідної
кореспонденції, самоправно надав її за
своїм підписом заявниці.

На підставі зазначеного висновку
Наказом Головного управління МВС
України в Київській області №1796 від
03.12.2013 року за вчинення дисциплінарного
проступку, який виразився у порушенні
вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України в
частині дотримання законодавства,
інспектору Відділу ветеринарної
міліції ГУ МВС України в Київській
області майору міліції ОСОБА_4
оголошено сувору догану.

Вважаючи вказаний наказ протиправним
позивач звернувся до суду із позовом
про його скасування.

Відмовляючи в задоволенні позву, суд
першої інстанції виходив з того, що
Головним управлінням МВС України в
Київській області доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття наказу №1796 «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
працівників Головного управління» від
03 грудня 2013 року з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційний суд погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, який затверджено Законом
України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV,
службова дисципліна полягає у
дотриманні особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту
визначено, що на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень:1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні витребувати від порушника
надання письмового пояснення.

За приписами ст. 14 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
громадянка ОСОБА_5 неодноразово
зверталася із зверненнями та скаргами
до відділу ветеринарної міліції ГУ МВС
України в Київській області.

Так, позивачем 19 вересня 2013 року надано
оформлену листом відповідь на
звернення громадянки ОСОБА_5 від 05.09.2013.

Відповідно до п. 4.7 Положення про
порядок роботи зі зверненнями громадян
і організації їх особистого прийому в
системі Міністерства внутрішніх справ
України, який затверджено Наказом МВС
України 10.10.2004 N 1177, Зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 26 жовтня
2004 року за N 1361/9960, відповідь за
результатами розгляду звернення в
обов'язковому порядку дається тим
органом, який його отримав і до
компетенції якого входить розв'язання
порушених у зверненні питань, за
підписом керівника або його
заступника.

Згідно з абз. 4 п. 3.8 вказаного Положення
результати розгляду звернення
заносяться до журналу обліку звернень
громадян, що надійшли поштою, або до
журналу реєстрації

звернень громадян, що надійшли під час
особистого прийому, або до ЕРК, а також
до контрольної картки на звернення,
яка після підписання керівником
структурного підрозділу надається до
підрозділу документального
забезпечення разом з копією відповіді
заявникові для зняття з контролю.

Разом з тим, як встановлено в ході
службового розслідування та
підтверджується матеріалами справи,
позивач не погодив відповідь з
керівництвом та не зареєстрував її у
відповідному журналі.

При цьому, зі змісту наданого ним листа
вбачається, що позивачем зроблено
висновки відносно протизаконності
видання ліцензії суб'єкту
господарювання та необхідність її
вилучення, а також невідповідності
договору оренди вимогам цивільного
законодавства, з огляду на положення ч.1
ст. 215, ч.ч. 1,3,5,6 ст. 203 Цивільного кодексу
України.

В той же час, зі змісту положень ч. 7 ст. 7
Закону України «Про ветеринарну
медицину» слідує, що «вилучення»
(анулювання) ліцензій, а також розгляд
законності укладення договорів між
суб'єктами господарювання, в тому числі
щодо користування землею, не належать
до повноважень ветеринарної міліції,
що може свідчити про перевищення
позивачем повноважень при встановлені
зазначених обставин та викладення
висновків з цього приводу.

Отже колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
порушення вимог чинного законодавства
ОСОБА_4 не мав права надавати оцінку
договору оренди нежилого приміщення,
оскільки такий аналіз не відноситься
до компетенції відділу ветеринарної
міліції ГУ МВС України в Київській
області, а тому вийшов за межі своїх
повноважень.

Крім того, 20.09.2013 за підписом Начальника
відділу Піщанського О.В. була надана
відповідь № 16/5-596, на це ж саме
звернення, але зовсім іншого змісту,
зокрема зазначено, що право на видачу
або анулювання ліцензії, здійснення
контролю за додержанням ліцензіатами
ліцензійних умов має лише Головне
управління ветеринарної медицини в
Київській області. Питання дотримання
ліцензіатами ліцензійних умов при
провадженні господарської діяльності,
не відноситься до компетенції відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області та суперечить
Положенню про відділ ветеринарної
міліції, затвердженого наказом ГУ МВС
України в Київській області від 17.11.2011р.
№937, п. 2 «Основні завдання відділу
ветеринарної міліції ГУ МВС України в
Київській області» та п. 3 «Загальні
обов'язки відділу». Текст зазначеної
вище відповіді, як вбачається із
матеріалів справи, готував теж ОСОБА_4

Надання двох різних відповідей на одне
і те саме звернення призвело до подання
ОСОБА_5 повторної скарги, в якій вона
посилалася на факт підміни.

Разом з тим, колегія критично оцінює
доводи апелянта відносно того, що
ОСОБА_4 в межах повноважень, об'єктивно
та вчасно розглянув звернення
громадянки ОСОБА_5 і претензій до
позивача з боку керівництва та
заявниці не було ні під час його
розгляду, ні після.

В даному випадку колегія суддів,
виходячи з наявних у справі матеріалів,
враховує, що представник ОСОБА_4 у даній
справі також представляв інтереси
заявниці ОСОБА_5 під час розгляду її
звернення. Згідно з матеріалами
службового розслідування, адвокат
заявниці зустрівся із ОСОБА_4, склав
проект відповіді, яку позивач
передрукував на бланк Відділу
ветеринарної міліції Головного
управління і надав заявниці. За таких
обставин, посилання позивача на те, що
ОСОБА_5 подаючи заяву про можливі
неправомірні дії окремих працівників
відділу, що стала підставою для
призначення і проведення службового
розслідування, скаржилася на дії інших
офіцерів Відділу, а не ОСОБА_4, колегія
суддів до уваги не приймає, зважаючи на
імовірну зацікавленість заявниці у
наданні саме тієї відповіді, яку було
надано позивачем.

Щодо відсутності зауважень зі сторони
керівництва, то, як було встановлено
судом і не заперечується позивачем,
відповідь на звернення надана ОСОБА_4
без погодження з керівництвом та без
реєстрації її у журналі реєстрації
вихідної кореспонденції.

Посилання апелянта на інший висновок
службового розслідування, складений
старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУ МВС
України в Київській області Юшком Ю.М.,
в якому не було встановлено порушень
позивачем вимог законодавства, в тому
числі службової дисципліни, колегія
суддів до уваги не приймає, так як зі
змісту наведеного вище висновку
вбачається, що обставини відносно
надання позивачем відповіді від 19.09.2013
на звернення ОСОБА_5 без погодження з
керівництвом та без реєстрації її у
журналі реєстрації вихідної
кореспонденції, а також питання щодо
можливого перевищення позивачем
повноважень, зважаючи на зроблені ним у
цій відповіді висновки щодо
протизаконності видання ліцензії
суб'єкту господарювання та
невідповідності договору оренди
вимогам цивільного законодавства, не
досліджувалися.

Відносно обставин, на які посилається
позивач щодо ненадання йому копії
спірного наказу від 03.12.2013, а також
несвоєчасне ознайомлення його із
наказом - лише 12.02.2014, колегія суддів
зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
затверджено Законом України від 22
лютого 2006 року N 3460-IV, зміст наказу
доводиться до відома особи рядового
або начальницького складу, яку
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності, під підпис. У разі
звільнення з посади або звільнення з
органів внутрішніх справ особі
рядового або начальницького складу
видається витяг з наказу.

Зважаючи на наявний в матеріалах
справи акт за підписом трьох осіб,
згідно з яким позивач, ознайомившись із
наказом, від підпису відмовився, про що
зазначено в тому числі на самому
наказі, колегія суддів відхиляє
вказані доводи позивача.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апелянта відносно того, що судом
не досліджено обставин співмірності
накладеного дисциплінарного стягнення
«сувора догана» тяжкості проступку. Як
вбачається з матеріалів справи,
вказаний вид дисциплінарного
стягнення було запропоновано за
результатами службового розслідування
особою, яка його проводила, виходячи із
встановлених в ході розслідування
обставин. Начальник ГУ МВС України в
Київській області погодився із обраним
видом стягнення, в результаті чого
підписав наказ № 1796. За таких обставин,
на думку колегії суддів, у діях
відповідача відсутні порушення вимог
ст.. 14 Дисциплінарного статуту, якою
визначено процедуру накладення
дисциплінарного стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що Головним управлінням МВС
України в Київській області доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття наказу №1796 «Про притягнення
до дисциплінарної відповідальності
працівників Головного управління» від
03 грудня 2013 року, а також встановлені в
ході службового розслідування
порушення позивачем вимог ст. 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в частині
дотримання законодавства, а саме:
порушення вимог Закону України «Про
звернення громадян», в результаті чого
інспектору Відділу ветеринарної
міліції ГУ МВС України в Київській
області майору міліції ОСОБА_4
оголошено сувору догану.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про визнання
протиправним та скасування наказу від
03.12.2013 №1796 - залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 квітня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 07
липня 2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.