Справа № 2а-4355/11/1370
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ К/800/35934/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовківському
районі Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013 року
по справі № 2а-4355/11/1370 за позовом
Дочірнього підприємства
«Сі-Сі-Ай-Любеля» до Державної
податкової інспекції у Жовківському
районі Львівської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року позивач
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Жовківському районі Львівської
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 березня 2011
року №000273/2300/4231.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15 серпня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.06.2013 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позову з мотивів
обґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Жовківському
районі Львівської області провела
позапланову виїзну перевірку
Дочірнього підприємства
«Сі-Сі-Ай-Любеля» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за грудень 2010 року, в
результаті якої встановлено
порушенням позивачем пп. 7.7.11 п.7.7 ст.7
Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР).

На підставі вказаного ДПІ у
Жовківському районі Львівської
області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25.03.2011 року №
000273/2300/4231, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 335743,00 грн.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Згідно з п.1.8 ст.1 Закону № 168/97-ВР
бюджетне відшкодування - сума, що
підлягає поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим
Законом.

Пунктом 1.7 Закону № 168/97-ВР обумовлено,
що податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду.

Відповідно до пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №
168/97-ВР сума податку на додану вартість,
що підлягає бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При цьому, не має права на отримання
бюджетного відшкодування відповідно
до абзацу третього пп. «а» пп. 7.7.11 п. 7.7
ст. 7 вказаного Закону особа, яка мала
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Наведена норма містить умову
відсутності права платника податків на
бюджетне відшкодування суми ПДВ, а саме
перевищення суми бюджетного
відшкодування обсягів оподатковуваних
операцій за останні 12 календарних
місяців. Однак, така умова не
поширюється у випадку нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів.

Як вбачається з матеріалів справи, сума
бюджетного відшкодування сформована
позивачем у грудні 2010 року із сум
від'ємного значення, що виникли у
листопаді 2010 року.

Понесені позивачем у вказаному періоді
витрати на придбання робіт, послуг, в
зв'язку з будівництвом шахти
«Любельська» № 1-2
Львівсько-Волинського
кам'яновугільного басейну України на
підставі договору підряду №12/07/10-1 від
12.07.2010 року, укладеного між ДП
«Сі-Сі-Ай-Любеля» та ТОВ
«Форт-Агро-Буд»; договору № 6742 від
19.03.2009 року, укладеного ДП
«Сі-Сі-Ай-Любеля» з ДВАТ
«Луганськдіпрошахт»; додаткової угоди
№3 до договору № 6742 від 19.03.2009 року;
договору №296 від 26.07.2010 року з ДП
«Науково - дослідна виробничо-технічна
агенція «Стратегія регіонального
розвитку», яку позивач має
використовувати у власній
господарській діяльності відповідно
до видів діяльності, що визначені в
установчих документах, в повному
розмірі підтверджені первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку, зокрема
податковими накладними, виписками
банку.

Отже, позивач на підставі абзацу
третього пп. «а» пп.7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону
№168/97-ВР не позбавляється права на
отримання бюджетного відшкодування.

Інструкцією про застосування плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій, затвердженою наказом
Міністерства фінансів України від
30.11.1999 року №291, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21.12.1999
року за №893/4186, передбачено, що для
обліку витрат на придбання або
створення, матеріальних і
нематеріальних необоротних активів
призначений рахунок 15 «Капітальні
інвестиції».

Облік витрат на придбання робіт та
послуг по будівництву основних фондів,
в даному випадку шахти «Любельська» №
1-2 Львівсько-Волинського
кам'яновугільного басейну України,
здійснюється позивачем по рахунку 15
«Капітальні інвестиції» й зарахування
на баланс основних засобів може бути
відображеним по рахунку 10 «Основні
засоби» у разі введення основних
фондів в експлуатацію.

Таким чином, позивачем дотримано
вимоги Закону № 168/97-ВР для отримання
бюджетного відшкодування.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовківському
районі Львівської області Державної
податкової служби відхилити.

Постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.06.2013 року по справі № 2а-4355/11/1370
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.