Справа № 205/3218/14-а
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/3218/14-а
(в порядку скороченого провадження)
Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Остапенко Н.Г.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради про
визнання дій неправомірними,
здійснення перерахунку та стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
16 квітня 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради про
визнання дій неправомірними,
здійснення перерахунку та стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і перебуває на обліку в
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради. Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
складає 130,00 грн. щомісячно.
Посилаючись на наведені обставини та
їх правове обґрунтування позивачка
вважає, що відповідачем суттєво
порушені її конституційні права на
гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сім'ї з дітьми,
тому просить суд визнати
неправомірними дії суб'єкта владних
повноважень та зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
здійснити мені перерахунок та
виплатити недоплачену державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 16
квітня 2014 року включно з урахуванням
різниці, яка виплачена у даний період.
Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
виплачувати, щомісячно, починаючи з 16
квітня до закінчення строку
передбаченої законом виплати
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років та стягнути судові витрати.
Відповідач, всупереч вимог частини 3
статті 183-2 КАС України, в установлений
законом десятиденний строк не надав до
суду ані заперечення проти позову, ані
заяву про визнання позову. Таким чином,
у відповідності до пункту 3 частини 5
статті 183-2 КАС України, суддя вважає за
необхідне розглянути справу за
відсутності подання відповідачем
заперечення проти позову.
Розгляд справи проведено у порядку
скороченого провадження у
відповідності із ст.183-2 КАС України без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
Суддя за результатами розгляду справи
в порядку скороченого провадження,
оцінивши обставини справи, вважає їх
достатніми для прийняття рішення.
Відповідно до вимог статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Між сторонами виникли спірні
правовідносини у сфері призначення і
виплати соціальної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, які регулюються
нормами Закону України від 21 листопада
1992 року № 2811-ХІI ( відповідними змінами
та доповненнями) «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон
№ 2811-ХІI).
Приписами статей 1,3 цього Закону
передбачено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими Законами України. Право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
Всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника)
Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 , є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджено свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданого 11
травня 2011 року Ленінським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради і є застрахованою особою.
Управлінням праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради ОСОБА_1 призначена і виплачується
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
розмір якої визначено відповідно до
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 - у розмірі 130 грн. щомісячно.
Наведені факти та обставини
підтверджені наявними в матеріалах
справи документами.
Пунктом 1 частини 1 статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
Відповідно до ст. 15 Закону № 2811-ХІІ в
редакції з 01.01.2002 року допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 № 107-VІ було внесено зміни до
Закону 2811-ХІІ та викладено ст. 15 у
наступній редакції: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень».
Проте відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», Розділ І цього Закону набирає
чинності з 01.01.2008 року і діє по 31.12.2008
Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону № 2811- ХІІ
відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Також обмеження щодо розміру допомоги
по догляду за дитиною передбаченої ст.
15 Закону № 2811- ХІІ встановлені ст. 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та ст. 45 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2010 рік» відповідно до яких зазначена
допомога виплачується в розмірах і
порядку, визначених Кабінетом
Разом з тим, ані Законом України «Про
державний бюджет України» на 2011-2013
роки, ані іншими законами, не
встановлювалось на 2011-2013 роки інший ніж
у Законі № 2811-ХІІ розмір допомоги, та не
надавалось Кабінету Міністрів України
право визначати розміри такої
допомоги, а дії Законів про бюджет
діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
отже відповідач з 1 січня 2011 року не
повинен був керуватися положеннями
Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р.
Крім того необхідно зазначити, що до 1
січня 2008 року - дати набрання чинності
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
Розмір допомоги також визначався цими
законами, зокрема, статтею 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.
Проте, як зазначалось раніше, Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
Оскільки у даній справі спір виник щодо
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд дійшов висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(яким є Закон № 2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Суд зазначає, що одним із основних
принципів адміністративного
судочинства є принцип законність,
закріпленій у статті 9 КАС України, яким
передбачено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.
Оскільки іншими законами не
встановлювалось інший ніж у Законі
розмір допомоги, а положення Постанови
Кабінету Міністрів України № 1751 від
27.12.2001 року в тій частині, в якій вони
суперечать З огляду на наведене
наявність такого права за Законом у
позивачки є визначальною для прийняття
рішення про задоволення її позову,
оскільки пільги, компенсації, гарантії
є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження підзаконним нормативним
актом - постановою Кабінету Міністрів
України змісту та обсягу права,
наданого Законом, є безпідставними.

Відповідно до положень статті 4 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» фінансування видатків
місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення згідно
Порядку, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 4
березня 2002 року № 256, здійснюється за
рахунок субвенцій з державного
бюджету, зокрема, виплата допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - за рахунок субвенцій
з державного бюджету місцевим
бюджетам. Перерахування коштів
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
безпосередньо на рахунки населення
здійснюють відповідні територіальні
управління праці та соціального
захисту населення.

За таких обставин вказані дії
посадових осіб Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради з
невиконання вимог закону визнається
судом протиправними.

Разом з тим, відповідно до частини 2
статті 99 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд за заявою особи, яка його
подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

До суду ОСОБА_1 звернулась 16 квітня 2014
року, тому за період 28.04.2011р. по 16.10.2013р.
позивачем пропущений шестимісячний
строк звернення до суду. Жодних
поважних причин пропущення цього
строку звернення до суду за вказаний
період позивачем не наведено, тому суд
не знаходить законних підстав для
поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку
для звернення до адміністративного
суду.

Ухвалою суду від 17 квітня 2014 року
позовні вимоги в частині оспорюваного
періоду з 28.04.2011р. по 16.10.2013р. - залишено
без розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що вимоги
ОСОБА_1 про зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
здійснювати нарахування та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
стосуються спонукання відповідача
вчинити певні дії у майбутньому, тому у
суду на теперішній час відсутній
предмет розгляду по справі (рішення,
дія чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень), який би можливо було
перевірити на предмет відповідності
вимогам ч.3 ст. 2 КАС України. Так, у
відповідача на момент розгляду справи
відсутні підстави для прийняття
будь-якого рішення, вчинення дії або
бездіяльності стосовно нарахування та
виплати допомоги у майбутньому. Отже у
суду відсутні і підстави для визнання
таких дій (бездіяльності) законними або
навпаки або для спонукання до вчинення
цих дій у майбутньому, оскільки захисту
в судовому порядку підлягають порушені
права, а не можливість їх порушення у
подальшому.

Оскільки не можуть бути захищені права,
які не порушені, суд приходить до
висновку, що позивачка має право на
перерахунок та виплату недоплаченої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 16.10.2013 року по день винесення
рішення судом, тобто по 02 липня 2014 року.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, вказана норма встановлює
презумпцію протиправності рішення
суб'єкта владних повноважень, та
покладає на нього обов'язок довести
суду правомірність свого рішення.

З огляду на це, суд вважає, що
відповідач не виконав зазначених вимог
в частині доказування та обґрунтування
правомірності прийнятих рішень та
вчинених дій, а тому вимоги є
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

За правилами статті частини 3 статті 94
КАС України якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

За наведених обставин на користь
ОСОБА_1 з Державного бюджету України
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 73,08 грн.

На підставі вищевикладеного і
керуючись статтями 3, 8, 19, 22, 75, 83, 87, 90, 92
Конституції України, статтями 9, 11, 71, 88,
99, 100, 105, 158, 159, 160, 162, 163, Кодексу
адміністративного судочинства
України, статтями 42 і 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», статями 4, 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради про визнання дій неправомірними,
здійснення перерахунку та стягнення
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
вік-задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради, щодо
виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
зареєстрована та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, щомісячної допомоги по
догляду за дитиною, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16 жовтня 2013 року по 02
липня 2014 року у розмірі меншому ніж
прожитковий мінімум для дітей до шести
років.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
здійснити перерахунок та нарахування
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІПН:НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає
за адресою: АДРЕСА_2, допомоги по
догляду за дитиною, ОСОБА_2, з 16 жовтня
2013 року по 02 липня 2014 року у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років та забезпечити виплату
цих коштів з урахуванням проведених
виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати - 73
грн. 08 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через суд
Ленінського району м. Дніпропетровська
у порядку подання апеляційної скарги,
яка може бути подана протягом 10-ти днів
з дня отримання копії постанови

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано;
якщо була подана апеляційна скарга, то
постанова суду набиратиме законної
сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Суддя
Н.Г.Остапенко