Справа № 1519/2-а-3567/11
Суддя: Роїк Д. Я.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1519/2а-3567/11
Провадження№2-а/521/7/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» червня 2014 року Малиновський райсуд
м. Одеси

в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.,

при секретарях судового засідання -
Гриценко А.С., Чайковської О.В., Гречко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м.Одеси,
заступника начальника Управління
Пенсійного Фонду України в
Малиновському районі м. Одеси Орищенко
Ірини Борисівни про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси, в якому
просила суд винести постанову, якою
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Малиновському районі м.
Одеси, щодо здійснення перерахунку
пенсії неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії з 2009 року із
застосуванням стажу 45 років 4 місяці 23
дні, нарахувати та виплатити пенсію з
основної та допоміжної роботи з 1994р.
згідно довідок з основної та
допоміжної роботи. ОСОБА_1 обґрунтовує
свої вимоги тим, що отримує пенсію за
віком пенсія була призначена при
загальному стажі роботи 36.05.12 із
середньомісячного заробітку за період
з 01.12.1992р. по 30.11.1994р на підставі довідки
Стоматполіклініки №4, а довідку про
заробітну плату з роботи за
сумісництвом загублена в пенсійному
фонді. Просила стягнути з Орищенко
Ірини Борисівни моральну шкоду в
розмірі 40000 грн. посилаючись на її
непрофесійну діяльність. Також просила
стягнути невиплачену пенсію.

Представник відповідача УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси в
судовому за сіданні проти позовних
вимог заперечував, при цьому посилався
на те, що позовні вимоги безпідставні
та необґрунтовані, а дії УПФУ були
законні та обґрунтовані чинним
законодавством.

Орищенко І.Б. в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, про причин неявки суд не
повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Указом
Президента України № 384/2011 від 06 квітня
2011 року затверджено Положення про
Пенсійний фонд України, відповідно до
якого Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
його діяльність спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України. Пенсійний фонд України у своїй
діяльності керується Конституцією
України та Законами України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами
Міністерства соціальної політики
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями
Президента України та Міністра.
Пенсійний фонд України, відповідно до
покладених на нього завдань,
організовує, координує та контролює
роботу головних управлінь Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, управлінь у районах,
містах і районах у містах щодо, зокрема,
призначення (перерахунку) і виплати
пенсій.

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси, отримує
пенсію за віком.

Вказані обставини були визнані
сторонами в судовому засіданні, а тому
у відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України
доведенню не підлягають.

02 грудня 1994 року Відділом соціального
захисту населення Малиновського
району призначена пенсія за віком.
Розмір пенсії при призначенні пенсії
визначений із заробітної плати за
період з 01.12.1992 по 30.11.1994 на підставі
довідки Стомаполіклініки № 4.

01 липня 2002 року функції призначення та
виплати пенсії перейшли до органів
Пенсійного фонду України. Пенсійна
справа позивача разом з іншими була
передана нам. Розрахунок пенсії
провадиться на підставі наявних в
пенсійній справі документів.

Управлінням для перерахунку пенсії
було запропоновано надати довідки про
заробітну плату за будь-які 60
календарних місяців роботи підряд як з
основної роботи так і з роботи за
сумісництвом до 1 липня 2000 року.

З 01.10.2008р. при коефіцієнті страхового
стажу 0,61200 (45.04.23) розмір пенсії,
розрахованої із заробітку 903,75грн.
(індивідуальний коефіцієнт заробітку з
01.12.1992р. по 30.11.1994р. - 0,97302), складає 738,90
грн.

25.05.2009р. позивач надала заяву на
перерахунок пенсії, до заяви були
додані довідки про заробітну плату з
01.01.1983р. по 31.12.1988р. та з 01.01.1990р. по
31.12.1994р.(Стоматполіклініка №4) та двох
довідок про заробітну плату за роботу
по сумісництву з «Чорноморська
іграшка» з 15.09.1983 р. по 30.11.1988 р. та НДІ
спецспособів лиття з 16.02.1989 р. по 28.12.1991
р. Перерахунок проведено з 01.06.2009р., при
коефіцієнті страхового стажу 0,57038
(42.03.21) розмір пенсії, розрахований із
заробітку 1063,36грн. (індивідуальний
коефіцієнт з 01.10.1983р. по 30.09.1988р. - 1,14486),
склав 776,00грн.

Щодо відсутності в пенсійному фонді
довідки про заробітну плату з
допоміжної роботи, то доказів у
відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України
до суду надано не було.

Судом встановлено, що з 01.01.2008р. ОСОБА_1
встановлена надбавка як особі, що має
статус «Дитина війни».

З 01.10.2008 року при коефіцієнті
страхового стажу 0,61200 (45.04.23) розмір
пенсії ОСОБА_1, розрахованої із
заробітку 903,75грн. (індивідуальний
коефіцієнт заробітку з 01.12.1992р. по
30.11.1994р. - 0,97302), складав 738,90 грн. 25.05.2009р.
ОСОБА_1 надала заяву на перерахунок
пенсії, до заяви були додані довідки
про заробітну плату з 01.01.1983р. по 31.12.1988р.
та з 01.01.1990р. по 31.12.1994р. Перерахунок
проведено з 01.06.2009р. , при коефіцієнті
страхового стажу 0,57038 (42.03.21) розмір
пенсії, розрахований із заробітку
1063,36грн. (індивідуальний коефіцієнт з
01.10.1983р. по 30.09.1988р. - 1,14486), склав 776,00грн.
Коефіцієнт трудового стажу
визначається згідно ст. 25 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При проведенні перерахунку страховий
стаж приведено в відповідність з
вимогами діючого законодавства. З
01.01.2004р. до страхового стажу було
зараховано період з 27.07.2000р. по 31.12.2003р.
як СПД по довідки ДПІ. Так як, згідно
відповіді відділу СПОВ, за період
2000-2003рр. звіти до ПФУ не надавались,
період з 27.07.2000р. по 31.12.2003р. вилучено із
розрахунку. До страхового стажу
зарахований стаж 2004-2005рр. в залежності
від сплачених внесків (4м. 3дн.).

Враховуючи вищевикладене розмір
пенсії, розрахований із заробітку
1371,44грн., складає 1060,45 грн., в тому числі:

782,24грн. - розмір пенсії за віком;

168,08грн. - доплата за понаднормативний
стаж 22 роки;

0,44грн. - підвищення по ст. 42;

62,58 грн. - надбавка дітям війни;

47,11грн. - доплата по постанові КМУ №327.

Суд також, окремо зазначає, що довідка
Відкритого акціонерного товариства
«Науково дослідний інститут
спеціальних способів лиття» або його
правонаступників про розмір
заробітної плати ОСОБА_1 за період з 1985
року по момент звільнення з належним
чином завіреними копіями наказів, до
суду надано не було. Вказні докази
забезпечувались ухвалами
Малиновського районного суду м. Одеси
від: 01.02.2012 року; 18.05.2012 року; 15.08.2012 року;
20.12.2012 року; 28.02.2013 року, 24.03.2014 року.
Виконані вказані ухвали суду не були. З
цього приводу судом винесено окрему
ухвалу у відношенні Відкритого
акціонерного товариства «Науково
дослідний інститут спеціальних
способів лиття», а саме винних у
невиконанні вищевказаних ухвал
Малиновського районного суду м. Одеси,
що також сприяло затягуванню розгляду
справи.

Згідно до копії довідки від 13.04.2009 року
ВАТ «Науково дослідний інститут
спеціальних способів лиття», яка
наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1
працювала на вказаному підприємстві на
посаді лікаря-стоматолога за
сумісництвом з 16.02.1989 року по 28.12.1991
року, з 10.01.1996 року по 03.01.1998 року.
Останнє звільнення сталося через
прогули з неповажних причин. Вказане
підтверджується копією вказаної
довідки.

Проте свідками, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, в судовому засіданні від 24.04.2014
року було зазначено, що ОСОБА_1 дійсно
працювала в період з 16.02.1989 року по
03.01.1998 року в Відкритому акціонерному
товаристві «Науково дослідний
інститут спеціальних способів лиття».
Розмір заробітної плати ОСОБА_1
зазначити не змогли. Таким чином
посилання позивача на наявність стажу
після 1998 року у відповідності до ч. 1 ст.
70 КАС України доведеними не були.
Оригінал трудової книжки на вимогу
суду з боку позивача надано не було.

Відповідно до постанови Кабінету
міністрів України від 12.08.1993 року № 637
«Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній», а саме п. 2, у
разі коли документи про трудовий стаж
не збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків. Згідно до п. 17 цієї ж постанови
за відсутності документів про наявний
стаж роботи та неможливості їх
одержання у зв'язку з воєнними діями,
стихійним лихом, аваріями,
катастрофами або іншими надзвичайними
ситуаціями стаж роботи, який дає право
на пенсію, встановлюється на підставі
показань не менше двох свідків, які б
знали заявника по спільній з ним роботі
на одному підприємстві, в установі,
організації (в тому числі колгоспі) або
в одній системі.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
весь період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином суд вважає, що Управління
Пенсійного Фонду України в
Малиновському районі м. Одеси слід
зобов'язати провести перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з урахуванням
безперервної роботи останньої за
сумісництвом в ВАТ «Науково-дослідний
інститут спеціальних способів лиття» в
період 16.02.1989 року по 03.01.1998 року. Проте
такий перерахунок обумовлений
показаннями свідків, а не належними в
даному випадку доказами, а саме
відповідною довідкою про розмір
заробітної плати та трудовий стаж з
відповідного підприємства.

Суд вважає, що в задоволенні вимог
позивача про стягнення моральної шкоди
в розмірі 50000 грн. слід відмовити в
повному обсязі, оскільки відповідно до
ч. 1 ст. 70 КАС України позивач не довела
належними доказами заподіяння їй такої
шкоди через винні дії відповідачів.

Посилання позивача про протиправну,
принижуючу та умисну поведінку
Орищенко І.Б. у відношенні ОСОБА_1 в
судовому засіданні у відповідності до
ч. 1 ст. 70 КАС України доведені не були.

Нявність або надання до матеріалів
пенсійної справи довідки про розмір
заробітної плати ОСОБА_1 за період з
16.02.1989 року, на підприємстві ВАТ
«Науково-дослідний інститут
спеціальних способів лиття», в
судовому засіданні у відповідності до
ч. 1 ст. 70 КАС України не доведено.
Доказів, у відповідності до ч. 1 ст. 70 КАС
України, знищення працівниками УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси,
вищевказаної довідки а також опису
документів у пенсійній справі, не
доведено. Як встановлено в судовому
засіданні УПФУ в Малиновському районі
м. Одеси не є правонаступником Відділу
соціального захисту населення в
Малиновському районі м. Одеси.

Суд вважає, що конституційні права
ОСОБА_1 порушені не були, оскільки УПФУ
в Малиновському районі м. Одеси, під час
перерахунку пенсії виходило з наявних
в пенсійній справі документів, на
підставі заяви ОСОБА_1, а тому
виправлення помилки, а саме невірно
розрахованого трудового стажу
позивача і відповідно не вірно
призначеної пенсії Відділу
соціального захисту населення не є
порушенням конституційних прав
позивача.

Згідно до ліцензії від 02.11.2000 року
НОМЕР_2 Міністерства охорони здоров'я
України ОСОБА_1 має право на зайняття
медичною практикою. Відповідно до
ліцензії серії НОМЕР_1 Міністерства
охорони здоров'я України ОСОБА_1 має
право на зайняття медичною практикою.
Відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи від 27.07.2000 року ОСОБА_1
зареєстрована як ФОП. Згідно до витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії НОМЕР_3 станом на 02.04.2014 рік,
ОСОБА_1 значиться як ФОП, що була
зареєстрована до набрання чинності
Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців». Відповідно до
довідки від 08.11.2012 року № 9548/02 ОСОБА_1
зареєстрована та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси з 27.07.2000
року. Проте в судовому засіданні було
встановлено, що відрахування до
пенсійного фонду позивачем було не в
повному об'ємі. При проведенні
перерахунку страховий стаж приведено в
відповідність з вимогами діючого
законодавства. З 01.01.2004р. до страхового
стажу було зараховано період з 27.07.2000р.
по 31.12.2003р. як СПД по довідки ДПІ. Так як,
згідно відповіді відділу СПОВ, за
період 2000-2003рр. звіти до ПФУ не
надавались цей період з 27.07.2000р. по
31.12.2003р. вилучено із розрахунку. До
страхового стажу зарахований стаж
2004-2005рр. в залежності від сплачених
внесків (4м. 3 дн.) Вказане
підтверджується відповіддю Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області від 31.07.2009 року №
3561/К-02. Вказане не позбавляє позивача
права сплатити суми страхових внесків
та зарахувати вказаний вище страховий
стаж. Надане суду позивачем рішення
Господарського суду Одеської області
від 11.11.2009 року № 20/160-09-4027 та податкові
декларації подані до податкової
інспекції не можуть вважатися
належними доказами зняття ОСОБА_1 з
реєстраційного обліку як фізичної
особи підприємця. Тому дії УПФУ в
Малиновському районі м. Одеси є
правомірними.

Суд вважає, що в задоволенні вимог
позивача про стягнення конкретних сум
невиплаченої пенсії через її невірний
розрахунок слід відмовити, оскільки
суд не вправі виконувати функції
суб'єкта владних повноважень,
покладені на нього законом. Питання
щодо здійснення перерахунку пенсії
відносяться до компетенції органів
Пенсійного фонду України, суд визнав
необхідним зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси
здійснити перерахунок пенсії.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст. ст. 70, 71, 158 - 161 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси,
заступника начальника Управління
Пенсійного Фонду України в
Малиновському районі м. Одеси Орищенко
Ірини Борисівни про стягнення з
Управління Пенсійного Фонду України в
Малиновському районі м. Одеси на її
користь недоврахованної пенсії з 16.06.2009
року до моменту ухвалення постанови
суду в розмірі 54021 гривни; стягнення з
заступника начальника Управління
Пенсійного Фонду України в
Малиновському районі м. Одеси Орищенко
Ірини Борисівнина її користь моральної
шкоди в розмірі 50000 гривень;
зобов'язання сплатити на її користь з
Управління Пенсійного Фонду України в
Малиновському районі м. Одеси пенсію за
віком за 24 місяці згідно заробітної
плати з стоматологічної поліклініки №4
та з Науково-дослідного інституту
спеціальних способів лиття, де остання
працювала з 1989 по 2006 рік та сплачувала
страхові внески за стажем роботи 45
років 4 місяці 23 дні, виходячи з
основного розміру пенсії в 1158 гривень 33
копійки; стягнення судових витрат -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Малиновському районі м.
Одеси провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням безперервної
роботи останньої за сумісництвом в ВАТ
«Науково-дослідний інститут
спеціальних способів лиття» в період
16.02.1989 року по 03.01.1998 року.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10 денний строк з дня отримання
повного тексту постанови.

Суддя: