Справа № 814/3111/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3111/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів в
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року, у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів в Миколаївській
області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 06
листопада 2013 року задоволено позов та
скасовано податкове
повідомлення-рішення відповідача
№ від 09.04.2013 року.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу, з якої вбачається
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати рішення
суду першої інстанції та винести нову
постанову, якою в задоволені позову
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини справи та зроблено
необґрунтований висновок щодо
необхідності скасування оскаржуваного
рішення податкового органу, так як
відповідачем в ході проведеної
перевірки встановлено безтоварність
проведених господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Адекс - Пром" у грудні
2010 року, що призвело до заниження
розміру ПДВ за цей період, а тому
податковим органом правомірно
прийнято оскаржуване рішення та
застосовано штрафні санкції.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що в період з 05.03.2013 року по
12.03.2013 року, податковим органом
проведено позапланову документальну
невиїзну перевірку позивача, з питань
достовірності задекларованих
господарських відносин з ТОВ
"Адекс-Пром", за грудень 2010 року, про що
складено акт №641/17-200- від 19.03.2013
року, яким встановлено порушення
позивачем п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість», що
призвело до заниження ПДВ у цей період,
на загальну суму 5363,10 грн.

Порушення полягає у тому, що у
вказаний період позивачем укладено
нікчемні (безтоварні) угоди з даним
контрагентом, оскільки ним не
підтверджено належними документами
товарність проведених операцій.

За результатами проведеної
перевірки податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення
відповідача № від 09.04.2013 року про
збільшення позивачу грошового
зобов'язання, з урахуванням штрафних
санкцій, з ПДВ, на 6703,87 грн.

За наслідком встановлених
обставин судом першої інстанції,
зроблено висновок щодо
обґрунтованості позовних вимог, з яким
погоджується судова колегія з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість» - не дозволяється включення
до податкового кредиту будь-яких
витрат по сплаті податку, що не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями, а при імпорті
робіт (послуг) - актом прийняття робіт
(послуг) чи банківським документом,
який засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг). У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до пп. 7.2.3 п.7.2. ст.7 цього
ж закону - податкова накладна
складається в момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, а копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Виписка
податкової накладної та її включення
до реєстру повинні відбуватися
одночасно. Податкова накладна,
виписана та не включена до реєстру на
дату її виписки, не може вважатися
оформленою відповідно до «Порядку
ведення реєстру отриманих та виданих
податкових неладних», затвердженого
Наказом ДПА України № 244 від 30.06.2005 року.

Згідно п.п. 7.2.6. п. 7.2 ст. 7
вищевказаного закону - податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов`язань, власному капіталі
підприємства. Таким чином,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. Первинним
документом є документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Статтею 9 цього ж Закону визначено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарських операцій, а якщо це
неможливо безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обовязкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Тобто, факт вчинення певних
господарських операцій та
правомірність подальшого відображення
їх у бухгалтерському та податковому
обліку, можливо досліджувати виключно
на підставі вивчення первинних
документів платника податків.

Судовою колегією встановлено, що
відповідно до акту перевірки позивачем
занижено ПДВ за грудень 2010 року, на 5363,10
грн.

На формування розміру вказаного
податку вплинули господарські
операції позивача з ТОВ "Адекс-Пром"
щодо придбання запчастин до
автомобілів, які здійснено на підставі
договору поставки №1 від 01.07.2010 року.

На підтвердження товарності
проведених операцій судом зібрано
наступні документи: копія договору
(а.с.55), видаткові накладні (а.с.56-60),
податкові накладні (а.с.61-65), платіжні
документи (а.с.66-68), докази подальшого
перепродажу придбаних товарів (а.с.73-87).

Судовою колегією досліджено дані
документи та встановлено, що між
позивачем та вищевказаним
контрагентом укладено договір щодо
купівлі запасних частин до автомобілів
та сільгосптехніки. За умовами
договору товар самовивозиться
покупцем (п.2.1), що й зроблено позивачем
власним транспортним засобом із
причепом (а.с.154).

З наданих позивачем документів
вбачається товарність проведеної
операції, а саме розкрито її сутність
та зміст, підтверджено отримання і
оплату придбаного товару та його
подальше використання у власній
господарській діяльності.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія приходить до висновку, що
позивачем підтверджено право на
віднесення сум за даним договором до
складу свого податкового кредиту,
тобто розмір податку за даними
операціями визначено ним вірно, а тому
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення є необґрунтованим та
правомірно скасовано судом першої
інстанції.

Колегія суддів не погоджується з
посиланнями відповідача, що
відсутність у контрагента позивача
необхідної матеріально - технічної
бази є підставою для визнання
нікчемними проведених господарських
операцій, оскільки позивачем
добросовісно придбано послуги у
вищевказаної юридичної особи, а якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи.

Такої правової позиції
додержується й Верховний Суд України у
постанові від 09.09.2008 року, по справі
№21-500во08, від 01.06.2010 року, по справі
№21-573во10 та від 31.01.2011 року, по справі
№21-47а10.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів в Миколаївській
області - залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
О.В. Яковлєв

Судді:
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло