Справа № 647/3318/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2014 р. м. Київ
К/800/3133/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні у
касаційній інстанції адміністративну
справу

за поданням відділу Державної
виконавчої служби Бериславського
районного управління юстиції в
Херсонській області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 (далі також - позивач) до
управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області (далі також - відповідач) про
визнання незаконними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,
провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області на ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10 грудня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року відділ Державної
виконавчої служби Бериславського
районного управління юстиції в
Херсонській області звернувся до суду
із поданням про зміну способу і порядку
виконання постанови Бериславського
районного суду Херсонської області від
22 серпня 2011 року (далі також - постанова
суду) в справі № 2-а-3386/11.

Подання обґрунтовував тим, що
постановою суду зобов'язано управління
Пенсійного Фонду України в
Бериславському районі здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 по
інвалідності відповідно до ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок та
провести відповідні виплати позивачу.

Зазначив на те, що на виконання
постанови суду відповідачем ОСОБА_1
нарахована доплата до пенсії в розмірі
26204,65 гривень, яку не виплачено
останньому через відсутність коштів у
боржника (відповідача), що, на його
думку, є обставинами, які ускладнюють
виконання постанови суду.

З таких підстав просив змінити спосіб
виконання постанови суду із
зобов'язання провести відповідні
виплати на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області 26 204 гривні 65 копійок.

Ухвалою Бериславського районного суду
Херсонської області від 15 жовтня 2013
року відділу Державної виконавчої
служби Бериславського районного
управління юстиції в Херсонській
області відмовлено у задоволенні
подання.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року ухвалу суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову, якою
подання відділу Державної виконавчої
служби Бериславського районного
управління юстиції в Херсонській
області задоволено.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його судове рішення скасувати
та ухвалити нове, яким у задоволенні
подання відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Бериславський районний суд
Херсонської області своєю постановою
від 22 серпня 2011 року зобов'язав
управління Пенсійного Фонду України в
Бориславському районі здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 по
інвалідності відповідно до ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із мінімального розміру пенсії за
віком,встановленого ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
провести відповідні виплати за період
з 17.01.2002 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року по 22.08.2011 року.

Відповідач частково виконав вимоги
суду та нарахував ОСОБА_1 доплату до
пенсії в розмірі 26204,65 гривень, однак не
здійснив тому відповідних виплат через
відсутність коштів.

Вбачаючи в цьому обставину, яка
ускладнює виконання постанови суду,
відділ Державної виконавчої служби
Бериславського районного управління
юстиції в Херсонській області 02 жовтня
2013 року звернувся до Бериславського
районного суду Херсонської області із
поданням про зміну способу і порядку
виконання судового рішення, вимагаючи
стягнення з відповідача нарахованої
доплати до пенсії.

Суд першої інстанції ухвалою від 15
жовтня 2013 року відмовив у задоволенні
вказаного подання.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року ухвалу суду першої інстанції
скасовано та прийнято нову, якою
подання відділу Державної виконавчої
служби Бериславського районного
управління юстиції в Херсонській
області задоволено: змінено спосіб та
порядок виконання виконавчого листа №
2-а-3386/2011 виданого 20 травня 2013 року
Бериславським районним судом
Херсонської області шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України в
Бериславському районі Херсонської
області на користь ОСОБА_1 нарахованої,
але не виплаченої суми підвищення до
пенсії, по інвалідності відповідно до
ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
ст. 50 зазначено Закону, виходячи із
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 29 грудня 2010 року по
22 липня 2011 року у розмірі 26204,65 гривень.

Колегія суддів такий висновок суду
апеляційної інстанції вважає
помилковим, виходячи при цьому з
наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Бериславського районного суду
Херсонської області від 22 серпня 2011
року та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави колегії суддів
Вищого адміністративного суду України
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а безпосередньо саме це судове
рішення по суті позовних вимог, а також
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. У той час як в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій і
лише в установленому процесуальним
законом порядку оскарження цієї
постанови (ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд апеляційної інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
"захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
апеляційної інстанції свідчить про те,
що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

В той же час судом апеляційної
інстанції були неправильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, що призвело до
ухвалення рішення про безпідставне
скасування законної ухвали суду першої
інстанції.

Стаття 226 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає право
суду касаційної інстанції скасувати
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Оскільки фактичні обставини справи
судами попередніх інстанцій
встановлено повно та правильно,
колегія суддів вважає необхідним
ухвалу суду апеляційної інстанцій
скасувати та залишити без змін ухвалу
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231, 254, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Бериславського
районного управління юстиції в
Херсонській області задовольнити
частково.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 10 грудня 2013
року у цій справі скасувати та залишити
без змін ухвалу Бериславського
районного суду Херсонської області від
15 жовтня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська