Справа № 815/3557/14
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3557/14
УХВАЛА

10 липня 2014 року
м.Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря
Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

Позивача не
з'явився,

Представника Відповідача
Кобилінського С.В., -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний
позов ОСОБА_2 до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки про визнання дій
протиправними.

Ухвалою від 20.06.2014 року Одеським
окружним адміністративним судом
відкрито провадження по даній справі.

Через канцелярію Одеського окружного
адміністративного суду за вхід. № 17161/14
від 07.07.2014 року від позивача надійшла
заява про забезпечення доказів шляхом
витребування з Регістру джерел
іонізуючого випромінювання України та
оглядом письмових доказів - оригіналу
довідки з ЄДРПОУ (єдиного реєстру
підприємств, організацій та установ
України) про реєстрацію Регістру, а
також оригіналу витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців про
реєстрацію Регістру та оглядом його
судом.

В судове засідання 10.07.2014 року позивач
не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи.

07.07.2014 року за вхід. № 17150/14 від позивача
надійшло клопотання про розгляд заяви
про забезпечення доказів без його
участі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, проти задоволення
заяви про забезпечення доказів
заперечував.

Заява позивача про забезпечення
доказів обґрунтована тим, що
відповідач протиправно, на думку
позивача, надав запит до публічної
інформації неналежному розпоряднику
інформації, а саме до Головного
реєстрового центру Державного
Регістру джерел іонізуючого
випромінювання України. Позивач вважає
за необхідне забезпечити докази по
справі шляхом витребування з Регістру
джерел іонізуючого випромінювання
України та оглядом письмових доказів -
оригіналу довідки з ЄДРПОУ (єдиного
реєстру підприємств та організацій
України) про реєстрацію Регістру, а
також оригіналу витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних підприємців про реєстрацію
Регістру, оскільки в цих довідці та
витягу на думку позивача наявна
інформація про Регістр, а відсутність
такої довідки та витягу буде свідчить
про відсутність серед юридичних осіб
такої юридичної особи, як Регістру
джерел іонізуючого випромінювання
України. На думку позивача, ця
інформація має суттєве значення для
розгляду адміністративної справи.

Суд вважає, що заява позивача не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу
адміністративного судочинства України
особи, які беруть участь у справі та
обґрунтовано вважають, що надання
потрібних доказів стане згодом
неможливим або ускладненим, мають
право просити суд забезпечити ці
докази.

Частиною 1 статті 75 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що надання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази, або
з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відтак, інститут забезпечення
доказів в адміністративному
судочинстві спрямований на
забезпечення здійснення процесу
доказування шляхом збирання і
закріплення доказів, якщо існують
обставини, які свідчать про те, що
надання потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, якщо є
загроза їх втрати до початку судового
розгляду.

Отже, підставою для забезпечення
доказів можуть бути такі обставини, що
свідчать про неможливість чи
ускладнення подання доказів у
майбутньому.

На підтвердження зазначених підстав,
щодо необхідності забезпечення
доказів, позивачем не зазначено та не
додано до заяви жодного доказу щодо
наявності хоча б однієї з обставин щодо
необхідності забезпечення доказів
шляхом витребування вищевказаної
інформації.

Окрім того, у судовому засіданні 10.07.2014
року до матеріалів справи був
залучений лист керівника Головного
реєстрового центру Державного
регістру джерел іонізуючого
випромінювання, згідно якого, окремий
підрозділ Головного реєстрового
центру Державного регістру джерел
іонізуючого випромінювання не є
окремою юридичною особою та не може
бути внесений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців та до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України.

Відтак, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог про вжиття заходів забезпечення
доказів з огляду на те, що вони не
ґрунтуються на вимогах закону,
необґрунтовані і не можуть бути
задоволені судом.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 10.07.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі
відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст.
167 Кодексу адміністративного
судочинства України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 73, 76, 165, 260 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви позивача про
забезпечення доказів шляхом
витребування з Регістру джерел
іонізуючого випромінювання України та
оглядом письмових доказів - оригіналу
довідки з ЄДРПОУ (єдиного реєстру
підприємств, організацій та установ
України) про реєстрацію вищезгаданого
Регістру, а також оригіналу витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців про
реєстрацію вищезгаданого Регістру та
оглядом його судом у справі за позовом
ОСОБА_2 до Південної державної
інспекції з ядерної та радіаційної
безпеки - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали підписано суддею
14.07.2014 року.

Суддя
О.М. Тарасишина

07 липня 2014 року