Справа № 818/1035/14
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 р.
Справа №818/1035/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Афанасьєвої
І.М.,

представників відповідача - Матюхи Д.М.,
Дейнеги О.Л., Семенової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/1035/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Полісан"

до Державної екологічної інспекції у
Сумській області

про визнання протиправним та
скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Полісан» звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Державної екологічної інспекції у
Сумській області, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
пункти 4 та 7 припису №64/02-16 від 08.04.2014
року.

Свої вимоги мотивує тим, що з 20.01.2014 року
до 06.02.2014 року відповідачем проводилася
планова перевірка дотримання
позивачем вимог екологічного
законодавства, за результатами якої
виданий припис №24/02-16 від 11.02.2014 року
щодо необхідності отримання дозволів
та лімітів на розміщення відходів та
укладення договору зі спеціалізованим
підприємством, що має відповідну
ліцензію на надання послуг з
організації та збирання, заготівлі та
утилізації використаних тари та
пакувальних матеріалів продукції, що
реалізується в Україні, згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
«Про впровадження системи збирання,
заготівлі та утилізації відходів як
вторинної сировини» №915 від 26.07.2001 року.
З 21.03.2014 року до 03.04.2014 року на ТОВ «ВП
«Полісан» проводилася позапланова
перевірка виконання позивачем
зазначеного припису та виданий
оскаржуваний припис, пунктом 4 якого
товариство зобов'язано отримати
дозволи та ліміти на утворення та
розміщення відходів, а пунктом 7 -
укласти договір із спеціалізованим
підприємством, що має відповідну
ліцензію на надання послуг з
організації та збирання, заготівлі та
утилізації використаних тари та
пакувальних матеріалів продукції, що
реалізується в Україні.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач безпідставно
зробив висновок про порушення ним норм
законодавства, оскільки в 2013 році
створилася ситуація, коли внаслідок
передачі владних повноважень та
нормативної неврегульованості обласна
державна адміністрація не розглядала
документи на отримання дозволів та
лімітів. Зокрема до набрання чинності
Постановою Кабінету Міністрів України
№748 від 7 серпня 2013 року (після
публікації документа в офіційному
виданні «Урядовий кур'єр» №199 від 30.10.2013
року) обласна держадміністрація не
була уповноважена розглядати
документи щодо видачі дозволів та
лімітів, а після набрання чинності -
відповідно до існуючого Порядку
терміни подання та розгляду документів
були вичерпані (до 01.06.2013 року для
отримання дозволів та лімітів на 2014
рік). Стосовно цього питання 21.03.2014 року
позивачем направлений запит №21-03-3 до
Департаменту екології,
паливно-енергетичного комплексу та
природних ресурсів Сумської обласної
державної адміністрації. Таким чином,
позивач вважає, що на даний момент
відсутня можливість отримання
дозволів та лімітів на 2014 року, у
зв'язку з чим пункт 4 припису №64/02-16 від
08.04.2014 року є протиправним. З приводу
пункту 7 припису вказав, що дію абз.2 п.5
Постанови Кабінету України від 26.07.2001
року №915, згідно з яким підприємства,
установи та організації усіх форм
власності, які використовують в
Україні тару і пакувальні матеріали
або імпортують їх разом з продукцією,
зобов'язані самостійно з дотриманням
вимог законодавства забезпечити
приймання та утилізацію використаних
тари і пакувальних матеріалів
відповідно до встановлених пунктом 3
цієї постанови мінімальних норм
утилізації або укласти з Компанією
договори про організацію їх збирання,
заготівлі та утилізації з оплатою
послуг за тарифами, затвердженими
пунктом 2 цієї постанови, зупинено
Указом Президента від 08.09.2009 року «Про
зупинення дії окремих положень
постанов Кабінету Міністрів України
від 26.07.2001 року №915 та від 20.05.2009 року
№508», який і досі залишається чинним.
Отже, обов'язок укладення такого
договору на даний момент ТОВ «ВП
«Полісан» законодавством не
передбачений, внаслідок чого пункт 7
оскаржуваного припису також підлягає
скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представники
відповідача позовні вимог не визнали
(а.с.11-13), пояснивши, що позивач в 2013 році
не вчинив жодної дії, передбаченої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.1998 року №1218 «Про затвердження
Порядку розроблення, затвердження і
перегляду лімітів на утворення та
розміщення відходів» для того, щоб
отримати дозвіл та ліміт на розміщення
відходів на 2014 рік. Враховуючи, що ТОВ
«ВП «Полісан» під час проведення
позапланової перевірки не надано
доказів звернення за отриманням
дозволів та лімітів у встановлений
законодавством строк, а також доказів,
що б підтверджували відмову
відповідних органів видати йому такі
дозволи та ліміти, відповідач вважає,
що пункт 4 оскаржуваного припису є
правомірним. Крім того, позивачем не
враховано, що Президентом України
08.09.2009 року внесено конституційне
подання щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
абз.2 п.5 Постанови Кабінету України
«Про впровадження системи збирання,
заготівлі та утилізації відходів як
вторинної сировини» від 26.07.2001 року №915
та абз.4 пункту 2 змін, що вносяться до
цієї Постанови, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 року №508. Ухвалою
Конституційного Суду України від 03.03.2010
року у справі №1-17/2010 провадження у
даній справі було припинено з підстав
невідповідності конституційного
подання вимогам, передбаченим
Конституцією України та Законом
України «Про Конституційний Суд
України». Відтак, на думку відповідача,
дія абз.2 п.5 Постанови Кабінету України
від 26.07.2001 року №915 не припиняється і є
такою, що відповідає Конституції
України, внаслідок чого пункт 7 припису
№64/02-16 від 08.04.2014 року теж є правомірним.
Тому просить суд у задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши представлені документи та
інші зібрані у справі матеріали,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що в період з 20.01.2014
року до 06.02.2014 року посадовими особами
відповідача проведено планову
перевірку по дотриманню ТОВ «ВП
«Полісан» вимог природоохоронного
законодавства, за результатами якої
складено акт та встановлено порушення
ст.ст.32,33 Закону України «Про відходи»
та постанови Кабінету Міністрів
України «Про впровадження системи
збирання, заготівлі та утилізації
відходів як вторинної сировини» від
26.07.2001 року №915 (а.с.14-19).

З метою усунення виявлених порушень
Державною екологічною інспекцією у
Сумській області видано припис №24/02-16
від 11.02.2014 року, пунктами 4 та 8 якого
позивача зобов'язано з урахуванням
показника загального утворення
відходів отримати дозвіл та ліміти на
розміщення відходів або скласти
декларацію про відходи та укласти
договір зі спеціалізованим
підприємством, що має відповідну
ліцензію на надання послуг з
організації та збирання, заготівлі та
утилізації використаних тари та
пакувальних матеріалів продукції, що
реалізується в Україні (а.с.21-22).
Вказаний припис у встановленому
законодавством порядку ТОВ «ВП
«Полісан» не оскаржувався.

Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», Постанови Кабінету
Міністрів України від 14.09.2011 року №995
«Про утворення територіальних органів
Державної екологічної інспекції»,
Указу Президента України №454/2011 «Про
Положення про Державну екологічну
інспекцію України», Положення «Про
Державну екологічну інспекцію у
Сумській області», затвердженого
наказом Державної екологічної
інспекції України від 12.12.2011 року №136,
ст.6 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та наказу
Державної екологічної інспекції у
Сумській області №124-П від 20.03.2014 року в
період з 21.03.2014 року до 03.04.2014 року
проведена позапланова перевірка
контрою виконання приписів на ТОВ «ВП
«Полісан», за результатами якої
встановлено невиконання останнім
пунктів 4 та пункту 8 припису №24/02-16 від
11.02.2014 року, про що складено акт (а.с.23-24).

08.04.2014 року з метою усунення виявлених
порушень посадовою особою відповідача
винесений припис №64/02-16, пунктом 4 якого
позивача зобов'язано отримати дозволи
та ліміти на утворення та розміщення
відходів, а пунктом 7 - укласти договір
із спеціалізованим підприємством, що
має відповідну ліцензію на надання
послуг з організації та збирання,
заготівлі та утилізації використаних
тари та пакувальних матеріалів
продукції, що реалізується в Україні
(а.с.26).

Вважаючи пункт 4 та пункт 7 цього
припису протиправними, позивач
звернувся до суду з позовом про їх
оскарження.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 159 від 13.03.2013 року були ліквідовані як
юридичні особи публічного права
територіальні органи Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища за переліком згідно з
додатком. При цьому, установлено, що
територіальні органи, які
ліквідуються, продовжують виконання
своїх повноважень до 17 травня 2013 року.

Згідно з п. 8 розділу І Закону України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
оптимізації повноважень органів
виконавчої влади у сфері екології та
природних ресурсів, у тому числі на
місцевому рівні" до Закону України "Про
відходи" були внесені зміни, зокрема в
частині положень, які стосуються
передачі повноважень від
територіальних органів центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, обласним,
Київській, Севастопольській міським
державним адміністраціям, органам
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим.

На виконання п. 1 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
оптимізації повноважень органів
виконавчої влади у сфері екології та
природних ресурсів, у тому числі на
місцевому рівні", зміни до Закону
України "Про відходи" набирають
чинності з дня, наступного за днем їх
опублікування, крім положень, які
стосуються передачі повноважень від
територіальних органів центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, обласним,
Київській, Севастопольській міським
державним адміністраціям, органам
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, які набирають
чинності через шість місяців з дня
набрання чинності цим Законом, тобто з
19 травня 2013 року.

В той же час, правила розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів, у
тому числі небезпечних, на території
України визначаються «Порядком
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів», затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України № 1218 від
03.08.1998 року, який є спеціальним
нормативним актом, що регулює спірні
правовідносини.

Так, згідно з п. 12, 13 зазначеного Порядку
(в редакції, яка діяла до 30 жовтня 2013
року) власники відходів, які здійснюють
лише їх розміщення, до 1 квітня, а
власники відходів, які утворюють та
розміщують їх на своїй території, до 1
червня поточного року подають до
органів Мінекоресурсів на місцях заяви
на одержання дозволу на розміщення
відходів у наступному році.

Органи Мінекоресурсів на місцях
розглядають заяви і до 1 липня видають
дозволи на розміщення відходів або
надсилають власникам відходів
повідомлення з викладенням причин
відмови у видачі дозволів,
встановлюючи термін повторного
подання необхідних документів.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 748 від 07.08.2013 року "Про внесення змін
та визнання такими, що втратили
чинність, деяких постанов Кабінету
Міністрів України", яка набрала
чинності 30 жовтня 2013 року, до «Порядку
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 1218 від
03.08.1998 року, були внесені зміни, і
повноваження щодо видачі дозволів на
розміщення відходів були закріплені за
обласними держадміністраціями.

При цьому, можливості видачі дозволу на
розміщення відходів після 1 липня
поточного року, а також доведення до
власників відходів лімітів на
утворення і розміщення відходів після 1
жовтня поточного року, ні «Порядком
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів», ні Постановою Кабінету
Міністрів України № 748 від 07.08.2013 року
"Про внесення змін та визнання такими,
що втратили чинність, деяких постанов
Кабінету Міністрів України", не
передбачено.

Виходячи з системного аналізу вказаних
нормативних актів, до 17 травня 2013 року
повноваження щодо видачі дозволу та
лімітів на утворення і розміщення
відходів належали територіальним
органам Міністерства охорони
навколишнього природного середовища,
зокрема Державному управлінню охорони
навколишнього природного середовища в
Сумській області. В той же час, у
Департаменту екології,
паливно-енергетичного комплексу та
природних ресурсів Сумської обласної
державної адміністрації вказані
повноваження виникли з 30 жовтня 2013
року, з дня набрання чинності
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 748 від 07.08.2013 року "Про внесення змін
та визнання такими, що втратили
чинність, деяких постанов Кабінету
Міністрів України". Тобто, фактично, в
період з 18 травня 2013 року до 30 жовтня 2013
року був відсутній державний орган,
який би мав нормативно закріплені
повноваження щодо видачі дозволів та
лімітів на утворення і розміщення
відходів.

Проте, суд не погоджується із доводами
позивача, що вказані дозволи та ліміти
йому не були видані саме через
невизначеність законодавства та
відсутність в період з 18 травня до 30
жовтня 2013 року уповноваженого
державного органу, оскільки він не
подавав заяви про отримання дозволів
та лімітів, внаслідок чого і не
одержував відмов щодо прийняття такого
рішення, що призвело до порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
та винесення припису №64/02-16 від 08.04.2014
року.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«ВП «Полісан» протягом 2013 року не
вживало жодних заходів для отримання
дозволів та лімітів на утворення і
розміщення відходів на 2014 рік з метою
дотримання законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Лише 21.03.2014 року товариством
направлений запит №21-03-3 до
Департаменту екології,
паливно-енергетичного комплексу та
природних ресурсів Сумської обласної
державної адміністрації з проханням
роз'яснити, до компетенції якого органу
віднесено розгляд документів на
отримання дозволів та лімітів на
розміщення відходів на 2014 рік (а.с.6).

З огляду на викладене вище суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
в частині визнання протиправним та
скасування пункту 4 оскаржуваного
припису.

Разом з тим, суд звертає увагу на
обставину, яка не була врахована
відповідачем при винесені пункту 7
припису №64/02-16 від 08.04.2014 року щодо
необхідності укласти договір зі
спеціалізованим підприємством, що має
відповідну ліцензію на надання послуг
з організації та збирання, заготівлі та
утилізації використаних тари та
пакувальних матеріалів продукції, що
реалізується в Україні.

Як вже зазначалось судом, предметом
перевірки були обставини дотримання
позивачем вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.2001 року №915
«Про впровадження системи збирання,
заготівлі та утилізації відходів як
вторинної сировини» як суб'єктом
підприємницької діяльності.

Відповідно до абзацу другого пункту 5
вказаної постанови Кабінету Міністрів
України підприємства, установи та
організації усіх форм власності, які
використовують в Україні тару і
пакувальні матеріали або імпортують їх
разом з продукцією, зобов'язані
самостійно з дотриманням вимог
законодавства забезпечити приймання
та утилізацію використаних тари і
пакувальних матеріалів відповідно до
встановлених пунктом 3 цієї постанови
мінімальних норм утилізації або
укласти з Державною компанією
«Укрекокомресурси» договори про
організацію їх збирання, заготівлі та
утилізації з оплатою послуг за
тарифами, затвердженими пунктом 2 цієї
постанови.

Суд звертає увагу на те, що дію даної
норми зупинено Указом Президента
України від 08.09.2009 №718/2009.

При цьому, як вказав Президент України
в Указі, постанова Кабінету Міністрів
України № 508 по суті зобов'язує
виробників та імпортерів укладати
контракти з єдиним підприємством -
державною компанією
«Укрекокомресурси», чим унеможливлює
здійснення підприємницької діяльності
більш як 1800 спеціалізованими
підприємствами, що мають ліцензії і
умови для надання відповідних послуг
на території України. Таке рішення
Кабінету Міністрів України не
відповідає Конституції України, за
якою кожен має право на підприємницьку
діяльність, яка не заборонена законом,
держава забезпечує захист конкуренції
у підприємницькій діяльності,
неправомірне обмеження конкуренції та
недобросовісна конкуренція не
допускаються, види і межі монополії
визначаються законом (частини перша і
третя статті 42), правила конкуренції
визначаються виключно законами
України (пункт 8 частини першої статті
92), держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, усі суб'єкти права
власності рівні перед законом (частина
четверта статті 13), кожен має право
розпоряджатися своєю власністю
(частина перша статті 41). Вирішивши
підзаконним актом питання, віднесені
Конституцією України до сфери
законодавчого регулювання, Кабінет
Міністрів України порушив і норми
статті 75, пункту 3 частини першої статті
85, статті 91 Конституції України, за
якими прийняття законів належить до
повноважень парламенту - Верховної
Ради України як єдиного законодавчого
органу в Україні.

Дані обставини не були взяті до уваги
Державною екологічною інспекцією у
Сумській області при винесенні пункту
7 оскаржуваного припису.

Суд вважає безпідставними послання
відповідача на припинення
Конституційним Судом України ухвалою
від 03.03.2010 року провадження у справі
№1-17/2010 за конституційним поданням
Президента України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
абз.2 пункту 5 Постанови Кабінету
України «Про впровадження системи
збирання, заготівлі та утилізації
відходів як вторинної сировини» від
26.07.2001 року №915 та абз.4 пункту 2 змін, що
вносяться до цієї Постанови,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України «Про внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від 26 липня 2001 року №915» як на
доказ відповідності вказаних положень
законодавства Конституції України,
оскільки відповідно до ч.1 ст.61 Закону
України «Про Конституційний Суд
України» від 16.10.1996 року № 422/96-ВР
Конституційний Суд України за
результатами розгляду справ щодо
конституційності законів та інших
правових актів Верховної Ради України,
актів Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, правових
актів Верховної Ради Автономної
Республіки Крим щодо офіційного
тлумачення Конституції України та
законів України приймає рішення.

Однак, у даному випадку рішення щодо
конституційності акту Кабінету
Міністрів України за результатами
розгляду справи прийнято не було, а
лише винесено ухвалу про припинення
конституційного провадження на
підставі пункту 2 статті 45 Закону
України «Про Конституційний Суд
України» внаслідок невідповідності
конституційного подання вимогам,
передбаченим Конституцією України та
Законом України «Про Конституційний
суд».

Таким чином, припис №64/02-16 від 08.04.2014
року в частині пункту 7 підлягає
скасуванню як протиправний.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
підприємство "Полісан" до Державної
екологічної інспекції у Сумській
області про визнання протиправними та
скасування пунктів 4 та 7 припису №64/02-16
від 08.04.2014 року -задовольнити частково
.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 7 припису №64/02-16 від 08.04.2014 року
"Про усунення порушень вимог
природоохоронного законодавства",
винесений Державною екологічною
інспекцією у Сумській області.

У задоволенні позовних вимог в іншій
частині - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя
О.О. Осіпова

Повний текст постанови складено та
підписано 01.07.2014 року.