Справа № 186/403/14-а
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2014 рокусправа № 186/403/14-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Мельника В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження

апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення

виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради,

на постанову
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області,

від 26.03.2014 року

у справі № 186/403/14-а

за позовом ОСОБА_2,

до відповідача Управління
праці та соціального захисту населення

виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради,

про стягнення
допомоги по догляду за дитиною,

встановив: у березні 2014 року ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради, в якому просила суд визнати
протиправними дії Відповідача щодо
нарахування та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку;
зобов'язати Відповідача здійснити
перерахунок державної допомоги по
догляду за дитиною за період з 07
вересня 2013 року до досягнення дитиною
трирічного віку в розмірі,
передбаченому Законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, з
урахуванням проведених виплат.

Постановою Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 26
березня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради щодо нарахування та
виплати позивачу державної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 11 вересня
2013 року до досягнення дитиною
трирічного віку. Зобов'язано
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради здійснити позивачу перерахунок
та виплату державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 11 вересня
2013 року до досягнення дитиною
трирічного віку в розмірі,
передбаченому ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», з
урахуванням проведених виплат. В решті
позовних вимог відмовлено.

Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради, не погодившись із постановою
суду, подало апеляційну скаргу, у якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області та прийняти
нову постанову, якою визнати
правомірними дії відповідача щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду відповідно до ст. 195 КАС
України - в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а постанова суду
першої інстанції - зміні, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 має
малолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) у зв'язку з чим
знаходиться на обліку у Відповідача та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
позивач має право на виплату
відповідної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
заявлених вимог, однак вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач є працюючою особою, що
підтверджується довідкою Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради № 202 від 03.03.2014 р. (а.с.10).

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що Позивач має
право на отримання державної допомоги
по догляду за дитиною відповідно до 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" , про що свідчить аналіз
наступних правових норм.

До 1 січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися як
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб, ( що стосується безпосередньо
Позивача). Розмір допомоги також
визначався цими Законами ( статтями 15
та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. При
цьому, будь яких обмежень щодо розміру
указаної допомоги норма Закону не
містила, та не визначала будь-якого
іншого порядку щодо призначення
вказаної допомоги.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III, а
саме: дію статті 13 Закону № 2811-ХІІ з 01
січня 2008 року поширено і на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
виключено статті 40-44.

В той же час, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано неконституційними
положення пункт 25 розділу II Закону №
107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІІ Закону
№ 107-VI було передбачено, що розділ II
цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Аналіз указаних правових норм свідчить
про те, що з 01 січня 2009 року відновлено
дію вищезазначених положень Закону №
2240-III, у тому числі, і статті 43 цього
Закону, адже даною нормою Закону чітко
визначено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму.

Правлінням Фонду у період з 2009 року і по
теперішній час будь яких рішень щодо
визначення розміру указаної допомоги
не приймалось.

В той же час, є діючим Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, який був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Однак розміри і порядок виплати
допомоги відповідно до Закону № 2240-III
на виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у даній справі спірні
правовідносини виникли щодо виплати
допомоги з вересня 2013 року особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги Позивачу у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що поновлення порушених прав має
відбутись шляхом зобов'язання
Відповідача з 11 вересня 2013 року до
досягнення дитиною трирічного віку
включно здійснити нарахування їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до дії правових норм,
що регулюють спірні правовідносини.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок.

Разом з тим, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
призначення такої допомоги у
відповідності до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
адже Позивач є працюючою особою, у
зв'язку з чим призначення та виплата
відповідної допомоги має
здійснюватися відповідно до приписів
статті 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" від 18 січня 2001 року №
2240-ІІІ, а саме - у розмірі прожиткового
мінімуму за відповідні періоди, та
зобов'язанням Відповідача провести
виплату зазначеної допомоги за мінусом
отриманих сум.

Указана правова позиція викладена у
рішенні Верховного суду України від 25
грудня 2012 року, яке, у відповідності до
приписів КАС України, є обов'язковим
для застосування судами усіх ланок.

Відповідно до ч.1 ст. 201КАС України,
підставами для зміни судового рішення
є правильне по суті вирішення справи,
але з помилковим застосуванням норм
матеріального права.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ч.1 ст.201, 205, 207 КАС
України, суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради - залишити без
задоволення.

Постанову Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 26
березня 2014 року у справі № 186/403/14-а -
змінити, виклавши пункт третій
постанови у наступній редакції
«Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Першотравенської
міської ради здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 11 березня 2013 року до
досягнення дитиною трирічного віку в
розмірі, передбаченому 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ».

В решті постанову Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 26 березня 2014 року у справі
№ 186/403/14-а - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник