Справа № 815/3517/13-а
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3517/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року 10 год.
36 хв. м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря
Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

представника Позивача Геращенка
Р.М.,

представника Відповідача Бабич
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за позовом комунального
підприємства
«Білгород-Дністровськводоканал» до
Білгород - Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів в Одеській області про
зобов'язання відповідача списати
комунальному підприємству нараховану
пеню на реструктуризовану
заборгованість з 2003 по 2012 рік;
зобов'язання відповідача провести з
підприємством взаєморозрахунок суми
пені, стягнутої з 2003-2012 рік;
зобов'язання відповідача в майбутньому
не нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з КП «Білгород -
Дністровськводоканал»,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява комунального
підприємства
«Білгород-Дністровськводоканал» до
Білгород - Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року адміністративний позов залишено
без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року апеляційну скаргу комунального
підприємства «Білгород -
Дністровськводоканал» задоволено
частково. Ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2013
року в частині позовних вимог про
зобов'язання відповідача списати
комунальному підприємству нараховану
пеню на реструктуризовану
заборгованість з 2003 по 2012 рік;
зобов'язання відповідача провести з
підприємством взаєморозрахунок суми
пені, стягнутої з 2003-2012 рік;
зобов'язання відповідача в майбутньому
не нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з КП «Білгород -
Дністровськводоканал» скасовано,
постановлено в цій частині позовних
вимог нову ухвалу, якою матеріали
адміністративної справи за позовом
комунального підприємства «Білгород -
Дністровськводоканал» про
зобов'язання відповідача списати
комунальному підприємству нараховану
пеню на реструктуризовану
заборгованість з 2003 по 2012 рік;
зобов'язання відповідача провести з
підприємством взаєморозрахунок суми
пені, стягнутої з 2003-2012 рік;
зобов'язання відповідача в майбутньому
не нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з КП «Білгород -
Дністровськводоканал» - направлено до
суду першої інстанції для продовження
розгляду. В іншій частині ухвалу
Одеського окружного адміністративного
суду від 03 червня 2013 року залишити без
змін..

17.06.2014 року справа повернулась до
Одеського окружного адміністративного
суду.

17.06.2014 року справу передано судді
Тарасишиній О.М.

Ухвалою від 18.06.2014 року Одеським
окружним адміністративним судом
справу за позовом комунального
підприємства
«Білгород-Дністровськводоканал» до
Білгород - Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Одеської області Державної податкової
служби про зобов'язання відповідача
списати комунальному підприємству
нараховану пеню на реструктуризовану
заборгованість з 2003 по 2012 рік;
зобов'язання відповідача провести з
підприємством взаєморозрахунок суми
пені, стягнутої з 2003-2012 рік;
зобов'язання відповідача в майбутньому
не нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з КП «Білгород -
Дністровськводоканал» прийнято до
свого провадження.

Адміністративний позов обґрунтовано
тим, що згідно ч. 2 ст. 5 Закону України
«Про реструктуризації заборгованості
з квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги спожитий
газ та електроенергію», на суму
реструктуризованої заборгованості не
нараховується пеня житлово-
комунальним підприємствам,
енергогенеруючим компаніям та
підприємствам Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" на їх недоїмку з платежів до
бюджетів усіх рівнів. КП
«Білгород-Дністровськводоканал» є
комунальною установою, яка на
території м. Білгород-Дністровського
здійснює забезпечення населення
питною водою. Робота підприємства, його
платоспроможність, господарська
діяльність на пряму залежить від плати
населення за отримані послуги. З
отриманої від споживачів плати за
комунальні послуги позивач платить до
бюджету податок на додану вартість. З
моменту набрання законної сили Закону
України «Про реструктуризації
заборгованості з квартирної плати,
плати за житлово-комунальні послуги
спожитий газ та електроенергію»,
позивачем зі споживачами, які мали
заборгованість перед ним з постачання
питної води було укладено договори про
реструктуризацію заборгованості.
Позивач вказує на те, що відповідач в
супереч вимогам ст. 5 Закону України
«Про реструктуризації заборгованості
з квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги спожитий
газ та електроенергію», при
перерахуванні позивачем коштів на
оплату чергових податкових зобов'язань
продовжував нараховувати та стягувати
пеню, що є порушення вимог
законодавства України.

В судове засідання 09.07.2014 року
представник позивача з'явився, позовні
вимоги підтримав, в тому числі
посилаючись на доводи наведені в
адміністративному позові, просив суд
зобов'язати відповідача списати
позивачу нараховану пеню на
реструктуровану заборгованість з 2003 по
2012 р.р.; зобов'язати відповідача
провести з позивачем, враховуючи суми
стягнутої з 2003-2012 рік, суму пені
взаєморозрахунок; зобов'язати
відповідача в майбутньому не
нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з позивача.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, проти задоволення
адміністративного позову заперечував,
в тому числі посилаючись на письмові
заперечення по справі.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, заслухавши пояснення
сторін, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно з вимогами Кодексу
адміністративного судочинства
України, особа має право звернутись до
адміністративного суду з позовом у
разі, якщо вона вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів має довести належними та
допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті вимоги,
які відновлюють порушені права чи
інтереси особи в сфері
публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України захист прав,
свобод та інтересів осіб завжди є
наступним, тобто передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання відповідача в майбутньому
не нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з позивача та зобов'язати
відповідача списати позивачу
нараховану пеню на реструктуровану
заборгованість з 2003 по 2012 р.р суд
зазначає, що відповідно до ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про систему оподаткування",
Податкового кодексу України, платники
податків зобов'язані, зокрема,
сплачувати належні суми податків і
зборів (обов'язкових платежів) у
встановлені законами терміни.

Закон України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закон України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів
або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закон України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податковий борг (недоїмка)
визначається як податкове зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Згідно статті 5 Закону України від
20.02.2003 року №554 - IV „Про
реструктуризацію заборгованості з
квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги, спожиті
газ та електроенергію", визначено, що на
суму реструктурованої заборгованості
не нараховується пеня
житлово-комунальним підприємствам,
енергогенеруючим компаніям та
підприємствам Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" на їх недоїмку з платежів до
бюджетів усіх рівнів, Білгород -
Дністровська ОДПІ повідомляє, що облік
платежів в органах ДПС здійснюється з
використанням автоматизованої
інформаційної системи,
нормативно-правова база (методика)
проведення розрахунку сум пені
відносно задекларованих сум податку на
додану вартість, в якому рахувалась
конкретна частка податку на додану
вартість від реструктурованого
населенню боргу за послуги
водопостачання та водовідведення, не
була доведена для практичного
застосування. Крім того, незрозумілий
механізм визначення підприємством
самостійно пені, яка нарахована на
реструктуровані населенню суми боргу.
Згідно п.п.18.1.1 п. 18.1 ст.18 Закону України
№ 2181 -III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" списанню з платників податків
підлягав податковий борг (крім пені та
штрафних санкцій), який виник становм
на 31 грудня 1999 року і не сплачений на
день набрання чинності цією статтею,
тобто 21.02.2001 року. Станом на 31.12.1999 рік по
підприємству позивача податковий борг
був відсутній, відтак списання не
проводилось.

Згідно п.п.18.1.2 п. 18.1 ст.18 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
податковий борг, який виник у період з 1
січня 2000 року до 1 січня 2001 року і не
сплачений на день набрання чинності
цією статтею міг бути за бажанням
платника податку розстрочений. Станом
на 01.01.2001 року податковий борг
підприємства складав 26195,78 грн. та на
день набрання чинності ст.18 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", а саме, станом на 21.02.2001 року,
несплачений податковий борг складав 8635
грн. За заявою КП
„Білгород-Дністровськводоканал" даний
податковий борг був розстрочений на
підставі рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ від 12.04.2001
року №3426/24. Однак, п.п.18.1.2 п 18.1 ст.18
передбачено дострокове розірвання
договору про розстрочення суми боргу,
якщо платник податків, який уклав
договір про розстрочення, до
закінчення дії такого договору
накопичує новий податковий борг або не
сплачує чергову частку
реструктурованого податкового боргу
протягом двох податкових періодів,
наступних за податковим періодом
виникнення такого нового податкового
боргу, або податковим періодом, за який
сплачується чергова частка
реструктурованого податкового боргу.
Внаслідок не сплати підприємством
чергової частки розстроченої суми та
нарахованих на неї відсотків, а також
накопичення позивачем нового боргу,
рішенням відповідача про скасування
розстрочення (відстрочення) податкових
зобов'язань (боргу) від 11.06.2002 року № 4
скасоване рішення про надання
розстрочки податкового боргу від
12.04.2001 року №3426/24.

Згідно п.п. 18.1.3 п. 18.1 ст.18 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" списанню
з платників податків підлягають пеня
та штрафні санкції, нараховані на
податковий борг, визначений у
підпунктах 18.1.1 та 18 1.2 цього пункту, та
не сплачені до дня набрання чинності
цією статтею, у тому числі пеня та
штрафні санкції, нараховані у зв'язку з
порушенням строків розрахунків під час
здійснення операцій у сфері
зовнішньоекономічної діяльності. По
підприємству КП
,Білгород-Дністровськводоканал"
податковий борг визначений п.п. 18.1.1 був
відсутній, а на податковий борг,
визначений п.п.18.1.2, а саме, 8653 тис. грн.,
пеня та штрафні санкції не
нараховувались.

На підставі даних облікових карток,
Білгород-Дністровська ОДПІ ГУ
Міндоходів зазначає, що всі положення
ст.18 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", які було необхідно
та/або можливе застосувати відносно
зменшення податкового боргу КП
„Білгород-Дністровськводоканал" були
податковою інспекцією своєчасно
застосовані. Надання відстрочки згідно
рішення від 30.07.2001 р. №7932/24 в сумі 30 тис.
грн. обумовлено тим, що згідно Порядку
розстрочення та відстрочення
податкових зобов'язань платників
податків, затвердженого наказом ДПА
України від 18.09.2001 №378 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29.10.2001 за № 912/6103,
відстрочення та розстрочення
податкових зобов'язань можуть
надаватися в межах повноважень по
кожному окремому випадку: Державна
податкова адміністрація України - без
обмежень суми; державні податкові
адміністрації в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі - на суму не більше 3 млн.
гривень; державні податкові інспекції
в містах з районним поділом (крім міст
Києва і Севастополя), в районах, містах
без районного поділу, районах у містах,
міжрайонних та об'єднаних державних
податкових інспекціях - на суму не
більше 30 тис. грн.

Окрім того суд зазначає, що Закон
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Під час розгляду справи судом не
встановлено, що відповідачем по справі
було порушено приписи положень діючого
законодавства, чи проявлена
бездіяльність під час виконання
покладених на нього обов'язків в
частині нарахування на
реструктуризовану заборгованість з
плати за житлово-комунальні послуги
пені. В свою чергу, позивачем не було
доведено обставину дійсного
(фактичного) порушення відповідачем
його прав, свобод чи інтересів
належними та допустимими доказами в
цій частині позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції
України зобов'язано органи державної
влади та їх посадових осіб діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення.

З аналізу вказаної правової норми
випливає, що рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень повинні бути прийняті чи
здійснені в межах компетенції
відповідного органу та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, не порушувати інтересів
держави, прав та інтересів фізичних та
юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), відповідати вимогам
діючого законодавства.

Встановлення невідповідності
діяльності суб'єкта владних
повноважень хоча б одному із
зазначених критеріїв для оцінювання
його рішень, дій та бездіяльності може
бути підставою для задоволення
адміністративного позову, однак лише
за умови, що встановлено порушення
прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визначаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на
підставі встановлених в судовому
засіданні фактів та обставин,
враховуючи, що докази, наведені
позивачем під час розгляду
адміністративної справи є
недоведеними та безпідставними в
частині протиправності нарахування
пені та не дають адміністративному
суду підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію представника відповідача суд
дійшов висновку, що у задоволені
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача в майбутньому не
нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з позивача та зобов'язання
відповідача списати позивачу
нараховану пеню на реструктуровану
заборгованість з 2003 по 2012 р.р необхідно
відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача провести
звірку взаєморозрахунку суми пені,
стягнутої з комунального підприємства
«Білгород-Дністровськводоканалу» з 2003
по 2012 роки, суд зазначає, що такі
позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки відповідач, як орган
державної податкової служби та є
органом державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою суб'єктами
господарювання податків та зборів. Під
час розгляду адміністративної справи
було встановлено, що позивачем
направлялись листи з проханням не
нараховувати пеню за платежами в
бюджет (а.с. 8-12). На виконання вимоги
суду надати відповідні відповіді на
зазначені листи позивача, відповідачем
було надано службову записку № 51 від
04.07.2014 року начальника
координаціно-моніторингового відділу
Білгород - Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів в Одеській області, щодо
неможливості надання відповідей на
листи позивача, оскільки термін
зберігання таких відповідей складає 5
років, відтак копії відповідей на листи
позивача за 2003-2009 роки надати
неможливо. Відтак, суд дійшов висновку
про необхідність зобов'язання
відповідача провести звірку
взаєморозрахунку суми пені, стягнутої
з комунального підприємства
«Білгород-Дністровськводоканалу» з 2003
по 2012 роки.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 09.07.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі
відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст.
167 Кодексу адміністративного
судочинства України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов комунального
підприємства
«Білгород-Дністровськводоканал» до
Білгород - Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів в Одеській області про
зобов'язання відповідача списати
комунальному підприємству нараховану
пеню на реструктуризовану
заборгованість з 2003 по 2012 рік;
зобов'язання відповідача провести з
підприємством взаєморозрахунок суми
пені, стягнутої з 2003-2012 рік;
зобов'язання відповідача в майбутньому
не нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з КП «Білгород -
Дністровськводоканал» - задовольнити
частково.

Зобов'язати Білгород-Дністровську
об'єднану державну податкову інспекцю
ГУ Міндоходів в Одеській області
провести звірку взаєморозрахунку суми
пені, стягнутої з комунальноно
підприємства
«Білгород-Дністровськводоканалу» з 2003
по 2012 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення
постанови. Якщо рішення було прийняте у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії такого рішення.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі статтею 254 КАС
України.

Повний текст постанови підписаний
суддею 14.07.2014 року.

Суддя
О.М. Тарасишина

Адміністративний позов комунального
підприємства
«Білгород-Дністровськводоканал» до
Білгород - Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів в Одеській області про
зобов'язання відповідача списати
комунальному підприємству нараховану
пеню на реструктуризовану
заборгованість з 2003 по 2012 рік;
зобов'язання відповідача провести з
підприємством взаєморозрахунок суми
пені, стягнутої з 2003-2012 рік;
зобов'язання відповідача в майбутньому
не нараховувати на реструктуризовану
заборгованість з плати за
житлово-комунальні послуги пеню та не
стягувати її з КП «Білгород -
Дністровськводоканал» - задовольнити
частково.

Зобов'язати Білгород-Дністровську
об'єднану державну податкову інспекцю
ГУ Міндоходів в Одеській області
провести звірку взаєморозрахунку суми
пені, стягнутої з комунальноно
підприємства
«Білгород-Дністровськводоканалу» з 2003
по 2012 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

14 липня 2014 року