Справа № 813/3861/14
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2014 року м. Львів
№ 813/3861/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі судді Клименко О.М. за
участю секретаря судового засідання
Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб,
які беруть участь у справі:
позивача: представник Кушнір Л.О.;
відповідача: представник Чабан О.С.;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління капітального
будівництва Львівської міської ради до
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування рішення, -
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради (далі - УКБ ЛМР)
звернулося до адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області (далі -
ДПІ у Франківському районі м. Львова)
про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
від 13.05.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
оскаржуване рішення про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску прийнято
на підставі ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та застосовано
Позивач з такими висновками не
погоджується, оскільки протягом 2013 -2014
років в УКБ ЛМР склалася важка
фінансова ситуація, так як управління є
лише розпорядником коштів і власними
коштами не володіє, утримується по
спецфонду за рахунок відрахувань на
утримання служби замовника у розмірі
не більше ніж 2,5 % від виконання
будівельно-монтажних робіт,
фінансується з державного та місцевого
бюджетів, і лише за умови оплати
виконаних робіт з бюджетів усіх рівнів
(міського, обласного, державного), УКБ
ЛМР має можливість виплачувати
заробітну плату працівникам та вносити
відповідно єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.
Зазначає, що податковим органом при
нарахуванні штрафу та пені не
враховано важке матеріальне становище
УКБ ЛМР, а тому прийняте рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування) єдиного
внеску є протиправним і підлягає
скасуванню. Представник позивача
позовні вимоги підтримав повністю,
просив позов задовольнити.
Відповідач позов заперечив повністю з
підстав, викладених в письмових
запереченнях на позовну заяву, зміст
яких зводиться до такого.
Згідно з ст.9 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», обчислення
єдиного внеску органами доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
звітності, що подається платниками до
органів доходів і зборів. Платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
календарний місяць, не пізніше 20 числа
В судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок. Проте, за несплату
(неперахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування) єдиного
внеску, до позивача застосовано штраф у
На думку представника відповідача
підстав для скасування рішення про
застосування штрафних санкцій немає,
просив у задоволенні позову відмовити
Суд заслухав пояснення представників
сторін, дослідив долучені до
матеріалів справи письмові докази,
оцінив їх в сукупності і встановив
наступні фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.
ДПІ у Франківському районі м. Львова
про застосування до УКБ ЛМР штрафу у
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
Згідно з цим рішенням, підставою для
застосування до позивача санкцій стала
несплата (неперахування) або
несвоєчасна сплата (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.
Дане рішення позивач оскаржив до суду.
Вирішуючи спір, суд керується
Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» 8 липня 2010 року
№ 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI
платниками єдиного внеску є:
роботодавці: підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.
З урахуванням наведеного положення,
УКБ ЛМР є платником єдиного внеску.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 2464-VI
обчислення єдиного внеску органами
доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.
Відповідно до ч. 7, 8, 11 ст. 9 Закону
України № 2464-VI єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку. Платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний
місяць, не пізніше 20 числа наступного
місяця. У разі несвоєчасної або не в
повному обсязі сплати єдиного внеску
до платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464-VI
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Частинами 2, 3, 10 ст. 25 Закону України №
2464-VI визначено, що у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків платники єдиного внеску
зобов'язані самостійно обчислити ці
внески і сплатити їх з нарахуванням
пені в порядку і розмірах, визначених
цією статтею. Суми недоїмки стягуються
з нарахуванням пені та застосуванням
штрафів. На суму недоїмки
нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.
Як вбачається із долученої до
матеріалів справи облікової картки
платника по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в УКБ ЛМР наявна
недоїмка по сплаті єдиного внеску.
З урахуванням зазначеного та на
виконання вимог ч. 14 ст. 25 Закону
України № 2464-VI, 13.05.2014 року ДПІ у
Франківському районі м. Львова було
прийнято рішення про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску.
Частиною 12 статті 9 Закону України №
2464-VI визначено, що єдиний внесок
підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.
Відтак, покликання позивача на те, що
відповідачем при прийнятті
оскаржуваного рішення про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування) єдиного
внеску не враховано важке матеріальне
становище УКБ ЛМР, не знайшли
підтвердження і не ґрунтуються на
вимогах Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».
Крім цього, суд враховує, що відповідно
до п. 100.2 ст. 100 Податкового кодексу
України платник податків має право
звернутися до контролюючого органу із
заявою про розстрочення та
відстрочення грошових зобов'язань або
податкового боргу. Проте, як
встановлено судом, позивач таким
правом не скористався і з такою заявою
до податкового органу не звертався.
Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд
відмічає, що позивачем не подано
допустимих та належних в розумінні ст.70
КАС України доказів протиправності
рішення відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, виконав покладений на
нього обов'язок щодо доказування, що
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
законодавством.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо. Матеріали справи
свідчать, що відповідні положення
відповідачем були дотримані.

Враховуючи вказане, суд дійшов
висновку, що підстави для задоволення
адміністративного позову відсутні.

Відповідно до ст. 94 КАС України
відшкодування судових витрат
позивачеві, якому відмовлено у позові,
не передбачено.

Ухвалою суду від 29.05.2014 року
відстрочено сплату судового збору до
ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 2. ст. 88 КАС України якщо у
строк, встановлений судом, судові
витрати не будуть оплачені, витрати
розподіляються між сторонами
відповідно до судового рішення у
справі, якщо оплату судових витрат
розстрочено або відстрочено до
ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру судовий збір становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак несплачена сума судового збору
становить 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 17-19, 69-71, 88, 94, 160-163, 167 КАС
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Стягнути з Управління капітального
будівництва Львівської міської ради
(вул. Горбачевського, 10, м. Львів, 79044, ) несплачений судовий збір в
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 07.07.2014 року.

Суддя
Клименко О.М.