Справа № 2а-153/10
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м.
Київ К/9991/9489/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Вербівської сільської ради про
скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Вербівської сільської ради про
скасування рішення від 09.01.1999.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю рішення виконавчого
комітету Вербівської сільської ради
від 09.01.1999, яким громадянці ОСОБА_3
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,24 га, оскільки на
підставі вказаного рішення ОСОБА_3
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку із
збільшеною площею, у зв'язку з чим
позивач не може приватизувати земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування належного йому будинку
у бажаному розмірі.

Постановою Ружинського районного суду
Житомирської області від 20 вересня 2010
року позов задоволено: скасовано
рішення виконавчого комітету
Вербівської сільської ради від 09.01.1999
щодо видачі Державного акту на право
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_3.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 січня 2012
року постанову Ружинського районного
суду Житомирської області від 20
вересня 2010 року скасовано, прийнято
нову, якою у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом судового розгляду є
правомірність рішення виконавчого
комітету Вербівської сільської ради
від 09.01.1999, яким за посиланням позивача
та судів попередніх інстанцій
громадянці ОСОБА_3 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,24
га та на підставі якого видано
державний акт на право приватної
власності на землю із зазначенням
площі, яка не відповідає фактичній
площі земельної ділянки.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вказує на недотримання
як судом першої інстанції, так і судом
апеляційної інстанції вимог щодо
обґрунтованості судового рішення.

Так, в матеріалах справи відсутня копія
рішення виконавчого комітету
Вербівської сільської ради від 09.01.1999,
що оскаржується. Прийняття виконавчим
комітетом сільської ради зазначеного
рішення є юридичним фактом, з яким
пов'язується, у першу чергу, характер
спірних правовідносин.

Відсутність копії зазначеного рішення
у матеріалах справи або ж належним
чином завіреної виписки із нього у
сукупності із відсутністю заперечень
та, відповідно, позиції відповідача з
приводу як наявності факту прийняття
рішення, так і його правомірності,
унеможливлює встановлення судом
касаційної інстанції характеру
спірних правовідносин та, відповідно,
перевірки обґрунтованості
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права.

За вказаних обставин, колегія суддів не
погоджується із позицією судів
попередніх інстанцій щодо достатності
встановлених обставин справи для
вирішення переданого на розгляд суду
спору.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Судам попередніх інстанцій при новому
розгляді спору на підставі рішення, що
оскаржується, необхідно встановити
характер спірних правовідносин,
перевірити, чи порушено виконавчим
комітетом сільської ради як суб'єктом
владних повноважень при прийняття
вказаного рішення права чи інтереси
позивача, чи є підстави для захисту
прав та інтересів позивача, у випадку
їх порушення , у спосіб, заявлений
позивачем тощо.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанрову Ружинського районного суду
Житомирської області від 20 вересня 2010
року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 січня 2012 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до
Вербівської сільської ради про
скасування рішення направити до суду
першої інстанції на новий судовий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: