Справа № 826/18600/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Соколова О.О.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Оболонського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
за участю третьої особи - ОСОБА_4, про
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
зобов'язати Оболонського РВ ГУ
Державної міграційної служби України в
м. Києві зняти ОСОБА_2 з реєстрації
місця проживання в АДРЕСА_1.

Третя особа ОСОБА_2 також заявила
позовні вимоги про визнання
протиправними дій відповідача щодо
здійснення реєстрації місця
проживання ОСОБА_3 у житловому будинку
по АДРЕСА_1 як у цілому, зобов'язати
зняти її з реєстрації та відшкодувати
моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
жовтня 2013 року адміністративний позов
ОСОБА_3 був задоволений, а вимоги ОСОБА_4
- залишені без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням третя особа подала апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_3 та задоволення своїх
позовних вимог. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
просила суд перенести розгляд справи у
зв'язку з хворобою, яке не було прийняте
до уваги. Також ОСОБА_3 вказує на те, що
не втратила право проживання в АДРЕСА_1.
Крім того апелянт вважає, що ОСОБА_3
була прописана в зазначеному будинку
незаконно.

Під час судового засідання ОСОБА_2 та її
представник підтримали свою
апеляційну скаргу та просили суд її
задовольнити з підстав, викладених в
ній.

Позивач в судовому засіданні
заперечувала проти апеляційної скарги
та просила суд відмовити в її
задоволенні посилаючись на те, що судом
першої інстанції було винесене законне
і обґрунтоване рішення, а підстави для
його зміни чи скасування - відсутні.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, явку
свого представника в судове засідання
не забезпечив. Про причини своєї неявки
суд не повідомив. Враховуючи, що в
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
апеляційної скарги, а особиста участь
представника відповідача в судовому
засіданні - не обов'язкова, колегія
суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС
України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, третьої особи та
представника третьої особи,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
квітня 2014 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 просить
суд зобов'язати Оболонське РВ ГУ
Державної міграційної служби України в
м. Києві зняти ОСОБА_2 з реєстрації
місця проживання в АДРЕСА_1.

Приймаючи рішення про задоволення
позовної вимоги ОСОБА_3 суд першої
інстанції виходив з того, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, а
реєстрація ОСОБА_2 за вказаною адресою
створює їй перешкоди в реалізації
права на володіння, користування та
розпорядження квартирою.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 05 лютого 2009 року, що
залишене без змін ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 11 лютого 2010 року, за
ОСОБА_3 було визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2 - на
АДРЕСА_2 за цією ж адресою.

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно ОСОБА_3 - єдиний
власник АДРЕСА_1.

Разом з тим, в паспорті ОСОБА_2
зазначено, що вона зареєстрована у
вказаній квартирі з 31 серпня 1972 року.
Третя особа вважає, що з набранням
законної сили рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 05 лютого 2009
року не втратила право користування
відповідною квартирою, а тому
заперечує проти зняття її з реєстрації
за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим позивач звернулася до
Оболонського РВ ГУ Державної
міграційної служби України в м. Києві
із заявою про зняття третьої особи з
реєстрації за вказаною адресою.

Відповідач листом від 01 листопада 2013
року № 6/вх.М-168 повідомив позивача, що
при особистому зверненні ОСОБА_2 до
Оболонського РВ ГУ Державної
міграційної служби України в м. Києві
їй буде проставлений в паспорті
громадянина України штамп реєстрації
місця проживання у зв'язку з уточненням
адреси. Тобто, відповідач фактично
відмовив ОСОБА_3 в знятті ОСОБА_2 з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі, зокрема, судового рішення,
яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

В даному випадку рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 05 лютого 2009
року право власності на квартиру, в
якій зареєстрована ОСОБА_2, було
визнане за іншою особою, ніж була
власником вказаного житлового
приміщення у 1972 році.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» підставою
для реєстрації місця проживання є
відповідна заява, до якої додані,
зокрема, документи, що підтверджують
право на проживання в житлі.

Після набрання законної сили рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 05 лютого 2009 року змінилися
обставини, які існували станом на 31
серпня 1972 року - дату реєстрації ОСОБА_2
в квартирі АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим перебування ОСОБА_2
обліку за вказаною адресою можливе
виключно у разі наявності у неї
документів, що підтверджують право на
проживання в АДРЕСА_1. Разом з тим, такі
документи в матеріалах справи
відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було винесене законне
і обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання
Оболонського РВ ГУ Державної
міграційної служби України в м. Києві
зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця
проживання в АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги третьої
особи не спростовують висновки суду
першої інстанції, викладені в
постанові від 17 квітня 2014 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 містить
виключно вимоги про скасування
постанови суду від 17 квітня 2014 року та
прийняття нової постанови про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
Вимог про задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 апеляційна скарга третьої особи
- не містить.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 17 квітня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 08
липня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.