Справа № 826/9299/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9299/14

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 липня 2014 року м. Київ № 826/9299/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-2"

про

застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

Територіальне управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз -2", в якому просить суд прийняти рішення, яким застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме: зупинити експлуатацію автомобільних газозаправних пунктів : - АГЗС в с. Людавка Жмеринського району; АГЗС в с. Лука Мелешківська Вінницького району; - АГЗС на 1й км. Хмельницького шосе в м. Вінниця; - АГЗП по вул. Глеба Успенського в м. Вінниця.

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) передбачає, що суддя, вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, з’ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 183-2 скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Стаття 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України визначає особливості провадження у справах щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно частини першої статті 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування на виявлені під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності порушення вимог законодавства у разі, якщо необхідність такого підтвердження передбачена законом, здійснюється на підставі адміністративного позову суб'єкта владних повноважень, яким ужито відповідних заходів реагування.

Згідно частини третьої статті 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява має відповідати вимогам, установленим статтею 106 цього Кодексу. У разі якщо порушення, яке стало підставою для вжиття заходів реагування, було виявлено відповідним суб'єктом владних повноважень під час проведення перевірки, до позовної заяви додаються копії документів, що підтверджують дотримання процедури проведення цієї перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акта перевірки № 041.04-13.14 від 12 червня 2014 року позивачем винесено припис № 041.04-1314 від 12 червня 2014 року, який в розумінні статті 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України не є розпорядчим документом про вжиття заходів реагування та який не містить вжиття заходів реагування.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем у позові взагалі не наведено норм закону, яким визначено застосування заходів реагування у даному випадку виключно за судовим рішенням.

Відповідно ж до статті 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема, забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Крім того, підпунктом 11 пункту 5 Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 408/2011 передбачається, що Держгірпромнагляд України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об'єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов'язаних з користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі розпорядчого документа про заборону зазначеного у випадках, передбачених законодавством, а також анулювати видані дозволи і ліцензії до усунення порушень, які створюють загрозу життю працівників.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовна заява Територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області не відповідає вимогам статей 106, 183-2, 183-6 Кодексу адміністративного судочинства України, що унеможливлює, в свою чергу, застосування відповідного провадження у справі, враховуючи особливості проваджень, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зазначені недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням відповідних правових норм, на підставі яких позивач звертається до суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву Територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом трьох днів з моменту отримання вказаної ухвали.

Згідно з частиною 2 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 106, 160, 165, 183-2, 183- 6 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Територіального управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області без руху .

2.Встановити позивачу строк до 15 липня 2014 року для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур