Справа № 2а-12756/11/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
Справа №
2898/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської
З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової
адміністрації у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Храніпекс» до Державної податкової
адміністрації у Львівській області про
визнання податкових консультацій
недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2011 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Храніпекс» звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової адміністрації у Львівській
області в якому просило визнати
недійсними податкові консультації
відповідача від 24.03.2011 року №
7956/10/31-224/131, від 25.07.2011 року № 20130/10/17-119/299
та від 29.09.2011 року № 25895/10/17-117/410 кожна в
частині другого питання щодо витрат у
разі сплати за орендовані для
працівників квартири.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
висновок відповідача суперечить
пункту 134.1 статті 134, пункту 142.1 статті 142
Податкового кодексу України, а надані
ним податкові консультації є
недійсними в частині невизнання права
на витрати підприємства у податковому
обліку по оренді квартир для
працівників, коли це передбачено
умовами трудового договору.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року визнано недійсними податкові
консультації Державної податкової
адміністрації у Львівській області від
24.03.2011 року № 7956/10/31-224/131, від 25.07.2011 року
№ 20130/10/17-119/299 та від 29.09.2011 року №
25895/10/17-117/410 кожна в частині другого
питання щодо витрат у разі сплати за
орендовані для працівників квартири.

Постанова суду мотивована тим, що
орендна плата за користування житлом
найманими працівниками, є витратами
платника податків, передбаченими
пунктом 142.1. статті 142 Податкового
кодексу України, та відповідно є
витратами операційної діяльності
суб»єкта господарювання і відносяться
до витрат, що враховуються при
обчисленні об»єкта оподаткування.

З цією постановою не погодився
відповідач Державна податкова
адміністрація у Львівській області,
яка звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13.12.2011 року,
а в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що судом першої
інстанції порушено норми підпункту
139.1.1 пункту 139.1 статті 193 Податкового
Кодексу, згідно якої не включаються до
складу витрат витрати, не пов'язані з
провадженням господарської
діяльності, а саме витрати на
фінансування особистих потреб
фізичних осіб за винятком виплат,
передбачених статтями 142 і 143 Кодексу,
та в інших випадках, передбачених
нормами цього Кодексу.

Заслухавши суддю - доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
зобов'язано органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до пункту 52.1. статті 52
Податкового кодексу України за
зверненням платників податків
контролюючі органи надають безоплатно
консультації з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом.

Як встановлено судом першої інстанції
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Храніпекс» тричі
направляло до Державної податкової
адміністрації у Львівській області
запити з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства, серед яких було
прохання надати роз'яснення щодо
відображення витрат з оренди житла для
іногородніх найманих працівників
відповідно до умов трудових договорів
з ними.

Державна податкова адміністрація у
Львівській області 24.03.2011 року за
№7956/10/31-224/131, від 25.07.2011 року за №
20130/10/17-119/299 та від 29.09.2011 року за №
25895/10/17-117/410 відповідно надала
роз'яснення, згідно яких податковий
орган зазначає, що оплата оренди
квартир для проживання працівників є
витратами на фінансування особистих
потреб фізичних осіб і не пов'язана з
провадженням господарської
діяльності, тому відповідно до
підпункту 139.1.1 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України вона не
включається до складу витрат платника
податку на прибуток.

Відповідно до статті 134 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
у цьому розділі є:

134.1.1. прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг тасуму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу;

134.2.1. дохід (прибуток) нерезидента, що
підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Стаття 138 Податкового кодексу України
визначає склад витрат та порядок їх
визнання.

Відповідно до пункту 138.1. статті 138
витрати, що враховуються при
обчисленні обєкта оподаткування,
складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10,пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами
138.10.5,138.10.6пункту 138.10,пунктами 138.11, 138.12
цієї статті,пунктом 140.1 статті 140 і
статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати операційної діяльності
відповідно до підпункту 138.1.1. пункту
138.1. статті 138 включають, зокрема,
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати, які беруться для визначення
обєкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів
140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до вимог п.142.1 ст.142 ПК
України, до складу витрат платника
податку включаються витрати на оплату
праці фізичних осіб, що перебувають у
трудових відносинах з таким платником
податку (далі - працівники), які
включають нараховані витрати на оплату
основної і додаткової заробітної плати
та інших видів заохочень і виплат
виходячи з тарифних ставок, у вигляді
премій, заохочень, відшкодувань
вартості товарів, робіт, послуг,
витрати на оплату авторської
винагороди та за виконання робіт,
послуг згідно з договорами
цивільно-правового характеру, будь-яка
інша оплата у грошовій або натуральній
формі, встановлена за домовленістю
сторін, (крім сум матеріальної
допомоги, які звільняються від
оподаткування згідно з нормами розділу
IV цього Кодексу).

Кодексом Законів про працю України
визначено трудовий договір як угоду
(домовленість) між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом чи фізичною особою, за якою
працівник зобов'язується виконувати
роботу, визначено цією угодою, з
підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства,
установи, організації або
уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується виплачувати
працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

Проаналізувавши вище наведені норми
Податкового кодексу України колегія
суддів приходить до переконання, що
виплати фізичним особам згідно з
трудовими договорами відносяться до
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування.

Як встановлено судом першої інстанції
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено з ТзОВ
«Храніпекс» строкові трудові договори
в умовах оплати праці та матеріального
забезпечення яких передбачено
зобов'язання роботодавця у якості
заохочувальної виплати, яка входить до
фонду оплати праці, надати працівнику
на весь період його працевлаштування в
користування житло, оплата вартості
оренди якого проводиться роботодавцем.

З вище наведеного колегія суддів
приходить до висновку, що витратами
платника податків та відповідно
витратами операційної діяльності
суб'єкта господарювання які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування відповідно до норм
чинного на даний момент Податкового
кодексу України є орендна плата за
користування житлом найманими
працівниками.

У відповідності до ст.200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана
постанова Львівського окружного
адміністртивного суду від 13.12.2011 року
прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права
при правильно встановлених обставинах
справи, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової адміністрації у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року у справі № 2а-12756/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С.
Затолочний

суддя
З.М. Матковська