Справа № 183/6819/13-а(2а/183/256/13)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2014 рокусправа №
183/6819/13-а(2а/183/256/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2;

та апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05 лютого 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області
про визнання дій протиправними та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.08.2013 року звернулася до
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області від
29.07.2013 року № 1920 про застосування до неї
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (перерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску та
скасувати виклик старшого державного
виконавця Давиденко Я.М. № В7/10431 від
04.10.2013 року. В позові посилався на те, що
всупереч положення Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" Пенсійний фонд
незаконно нарахував за період з 20.01.2012
року по 30.03.2012 рік єдиний внесок у
розмірі 393,05 грн. Вона є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності. Згідно норм
законодавства вона звільняється як
пенсіонер від сплати за себе єдиного
внеску.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05 лютого 2014 р. позовні
вимоги задоволені частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області від
29.07.2013 року № 1920 про застосування до неї
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (перерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску. В іншій
частині позовних вимог - відмовлено.
Свою позицію суд першої інстанції
обґрунтував тим, що законодавством
читко встановлено після досягнення
якого віку особи мають право на
призначення пенсії за віком, а також
передбачено випадки коли такий вік
підлягає зниженню за певних умов.
Позивач ОСОБА_2 є пенсіонеркою за віком,
займається підприємницькою
діяльністю, а тому відноситься до осіб,
які з 01.08.2011 року звільнені від сплати
єдиного внеску.

У апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Посилається на те, відповідно до
п. 3.2. - 3.4 розділу 3 постанови Управління
пенсійного фонду України від 10 грудня
2012 року № 24 - 1 змінилися терміни та
форма подання звіту фізичними особами.
Звіт позивача про суми нарахованого
доходу застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за 2012 рік
направлено по пошті, і, до Управління
лише доставлено 05.02.2013 року, а тому до
платників єдиного внеску за неподання
або несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності
застосовуються штрафні санкції.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
постанову суду першої інстанції
підтвердити в частині скасування
незаконного рішення ПФ № 1920 від 27.07.2013
року та прийняти рішення про
повернення стягнутих в незаконний
спосіб з її пенсії суми в січні та
лютому 2014 року в розмірі 393,05 грн. і суми
на виконавче провадження 14,91 грн. і
виконавчого збору 39,30 грн., та
повернути суму оплаченого судового
збору в розмірі 36,54 грн.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про день та час
судового розгляду повідомлений
належним чином.

Представник позивача (апелянта) в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав, просить апеляційну скаргу
задовольнити, надав пояснення
аналогічні викладеним в апеляційній
скарзі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є фізичною особою-підприємцем
та з 01.04.2012 року перебуває на спрощеній
системі оподаткування, обліку та
звітності, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
(а.с. 34), позивач також є пенсіонером та
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області.
30.03.2012 року на вимогу працівників УПФ
ОСОБА_2 оплатила єдиний внесок у
розмірі 2312,07 грн. Однак, 12.08.2013 року вона
отримала рішення УПФ «Про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату або несвоєчасну оплату
єдиного внеску» згідно якого їй було
нарахована пеня у розмірі 161,84 грн. та
штраф у розмірі 231,21 грн. (а.с.7)

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
правильно застосував до даних
правовідносин норми ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування стягнення».

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пенсійний Фонд України, відповідно до
п. 1 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого КМУ від 24.10.07 №
1261, є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується КМУ через
Міністерство праці та соціальної
політики. Як передбачено п. 3 Положення
про ПФУ, основним завданням Пенсійного
фонду України є : участь у формуванні і
реалізації державної політики у сфері
пенсійного забезпечення та
соціального страхування; забезпечення
збирання та акумулювання внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, ведення їх обліку;
ефективне та цільове використання
коштів, удосконалення методів
фінансового планування, звітності та
системи контролю за використанням
коштів.

Частиною 6 ст. 20 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003 року,
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідні періоди. Базовим звітнім
періодом для страхових внесків є
календарний місяць.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 106 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та /або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону,
вважаються простроченою
заборгованістю зі сплати страхових
внесків (недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

В силу ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» особи,
зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті (п.4:
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності), які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На думку колегії суддів апеляційної
інстанції, суд першої інстанції
правильно послався на ч. 1 ст.9 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» N 1058-IV від 09.07.2003,
зазначивши, що за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

В силу ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області як
платник страхових внесків, відповідно
до свідоцтва платника єдиного податку
Серія НОМЕР_1 від 29.05.2012 року з 01.04.2012
року є суб'єктом підприємницької
діяльності, який обрав спрощену
систему оподаткування.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є пенсіонером
за віком, яка займається
підприємницькою діяльністю, а тому
відноситься до категорії осіб, які
01.08.2011 року звільнені від сплати
єдиного внеску.

Колегія суддів апеляційної інстанції
бере до уваги, що в апеляційній скарзі
позивач ОСОБА_2 зазначив відповідачами:
Новомосковський міськрайонний суд та
Відділ державної виконавчої служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції(а.с. 49). Однак
адміністративний позов пред'явлено до
УПФ (а.с. 2). Після усунення недоліків
апеляційної скарги, апелянтом
зазначено в апеляційній скарзі
відповідачем УПФ. Однак вимоги
апеляційної скарги виходять за межі
вимог, заявлених в суді першої
інстанції. При цьому, у відповідності з
ч. 4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні
вимоги, що не були заявлені в суді
першої інстанції.

У зв'язку з викладеним, колегія
суддів апеляційної інстанції прийшла
до висновку, що суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
права, а повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм відповідну
правову оцінку, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційні скарги слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, статтями 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Управління Пенсійного фонду України в
м. Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську та Новомосковському
районі Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна