Справа № 812/1834/14
Суддя: К.В. Агевич
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/1834/14

приміщення суду за адресою: 91055, м.
Луганськ, вул. Поштова, 1

Луганський окружний адміністративний
суд у складі

Головуючого судді
Агевича К.В.,

при секретарі судового засідання
Ліпко Т.М.,

за участю:

представника позивача: не прибув

відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
Стахановської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
у розмірі 3767,12 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Стахановської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
у розмірі 3767,12 грн.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа виконкомом
Стахановської міської ради 11.08.2000.
Відповідачем не сплачено до бюджету
узгоджену суму податкового боргу з
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 3767,12 грн., у т.ч. основний платіж
- 3536,51 грн. та пеня - 230,61 грн.

У зв'язку з чим, позивач просить
стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 3767,12
грн., який виник з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. 02.07.2014 до Луганського
окружного адміністративного суду від
представника позивача надійшла заява
про розгляд справи без його участі (арк.
справи 50).

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не відомі. Заяви
про розгляд справи без участі
відповідача до суду не надходило.
Правом подати суду заперечення проти
позову та докази на підтвердження
своїх доводів не скористався.

Оскільки відповідно до частини 4 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України) у
разі повторного неприбуття в судове
засідання відповідача, який не є
суб'єктом владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у
ній доказів.

Судом було вирішено питання про
можливість проведення судового
засідання без участі сторін.

Відповідно до частини 6 статті 71 КАС
України суд вирішує справу на основі
наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.69-72 КАС України, суд дійшов до
наступного.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Частина 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, основним завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України, який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до положень статті 15
Податкового кодексу України,
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути
платником податку за одним або
кількома податками та зборами.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, зареєстрована в
якості суб'єкта підприємницької
діяльності виконавчим комітетом
Стахановської міської ради Луганської
області від 11.08.2000 (а.с.6, 26).

Станом на 11.03.2014 відповідач має
податкову заборгованість з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування 3767,12 грн. - з яких
основний платіж на суму 3536,51 грн. та
пеня на суму 230,61 грн. Сума податкового
боргу підтверджується податковою
декларацією № 644 від 18.01.2011, розрахунком
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, отриманих
фізичною особою - підприємцем від
провадження господарської діяльності
та обліковою карткою платника податків
(а.с.11-18).

Відповідно до п.п. 14.1.175 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно ст.15 Податкового кодексу
України платники податків - фізичні
особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з Податковим
кодексом України або податковими
законами, і на яких покладено обов'язок
із сплати податків та зборів згідно з
вищезазначеним Кодексом.

Таким чином, податковий борг може
існувати у разі, коли існує податкове
зобов'язання, узгоджене саме платником
податків, статус якого визначається
відповідним законом щодо відповідного
податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до п.87.2 ст. 87 ПК України
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст.95 ПК України встановлено,
що стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно з п.95.3 ст.95 ПК України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, податкова вимога
від 04.06.2013 року №142-19, була надіслана
ОСОБА_1 05.06.2013.

Однак на адресу контролюючого органу
повернувся конверт з позначкою «за
закінченням терміну зберігання» (а.с.5).

Згідно з п.58.3 ст. 58 ПК України, у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

У зв'язку з тим, що податкова вимога не
була вручена платнику податків з
причин, незалежних від контролюючого
органу, суд вважає зазначену податкову
вимогу такою, що вручена відповідачу
належним чином.

Доказів оскарження відповідачем даної
податкової вимоги суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги Стахановської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу з податку
на доходи фізичних осіб у сумі 3767,12 грн.
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до статті 5 Закону України
від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий
збір» від сплати судового збору
звільнений, судові витрати у цій справі
не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 16, 20, 57, 87, 95, 102
Податкового кодексу України, статтями
2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 158-163, 167, 183 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Стахановської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу у розмірі
3767,12 грн. - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в
доход місцевого бюджету податковий
борг, який виник з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування у розмірі 3767,12
грн. (три тисячі сімсот шістдесят сім
гривень 12 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд у порядок і строки, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 07 липня 2014 року.

Суддя
К.В. Агевич