Справа № 2а/0370/2770/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.
Справа № 876/3592/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

представників відповідачів
Шпура Б.М., Ніколайчука Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Ягодинської митниці Міндоходів на
ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення про поновлення на
роботі від 13.03.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Міністерства доходів
і зборів України, Ягодинської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування наказу про звільнення,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.02.2014 року звернувся до суду із
заявою про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на роботі в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_3 до Міністерства доходів і
зборів України, Ягодинської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування наказу про звільнення,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
заяву задоволено частково. Стягнуто з
Ягодинської митниці Міндоходів на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі в сумі 38 414
гривень 65 копійок. В задоволенні решти
вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Ягодинська митниця
Міндоходів подала апеляційну скаргу. В
якій посилається на порушення судом
норм матеріального права та просить
ухвалу скасувати та прийняти нову, якою
в задоволенні заяви відмовити
повністю. Як обґрунтування апеляційної
скарги звертає увагу на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, вказав
на те, що статтею 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) передбачено
спеціальний порядок подання таких
заяв, також невиконання рішення суду
відбулося з вини самого позивача та
питання поновлення на посаді не
відносяться до повноважень
Ягодинської митниці.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 21.09.2012 року,
яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2013 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 28.01.2014 року, позов
задоволено повністю, визнано
протиправними та скасовано наказ
Державної митної служби України від 02
серпня 2012 року №1586-к «По особовому
складу Ягодинської митниці» та наказ
Ягодинської митниці від 02 серпня 2012
року №663-к «Про оголошення наказу
Держмитслужби України від 02.08.2012 року
№1586-к «По особовому складу Ягодинської
митниці» в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_3,
поновлено ОСОБА_3 на посаді головного
інспектора відділу митного оформлення
№2 митного поста «Ягодин» Ягодинської
митниці з 02 серпня 2012 року, стягнуто з
Ягодинської митниці на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 7 771,70 грн. за період з
02.08.2012 року по 21.09.2012 року. Постанову
суду в частині поновлення ОСОБА_3 на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
один місяць в розмірі 4 452,10 грн.
звернуто до негайного виконання.

15.04.2013 року Волинським окружним
адміністративним судом за заявою
позивача вх. №5170/13 від 15.04.2013 року було
видано виконавчі листи про поновлення
на роботі та стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу, що й не
заперечується сторонами, ОСОБА_3
фактично приступив до роботи з 01.06.2013
року.

Рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_3 на посаді головного інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста «Ягодин» Ягодинської митниці з 02
серпня 2012 року було виконане лише 01.06.2013
року, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією наказу
Ягодинської митниці №355-к від 07.06.2013
року про оголошення наказу
Держмитслужби України від 01.06.2013 року №
899-к «По особовому складу митних
органів» та копією трудової книжки
ОСОБА_3 НОМЕР_1, в якій зроблено запис №45
про поновлення позивача на посаді, на
підставі наказу ДМС України №899-к від
01.06.2013 року.

Згідно з статтею 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби та присудження
виплати заробітної плати, іншого
грошового утримання у відносинах
публічної служби у межах суми
стягнення за один місяць.

В силі вимог ч.2 ст.257 КАС України судове
рішення, яке набрало законної сили або
яке належить виконувати негайно, є
підставою для його виконання.

Тобто, постанова Волинського окружного
адміністративного суду від 21.09.2012 року
в частині поновлення позивача на
роботі підлягала виконанню незалежно
від наявності або відсутності
виконавчого провадження.

Порядок і умови вирішення питання про
оплату вимушеного прогулу при затримці
виконання судового рішення про
поновлення на роботі працівника
визначено статтею 236 Кодексу законів
про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ст.236 КЗпП України, у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки виконання рішення суду.

При несвоєчасному поновленні
працівника на роботі з вини власника
або уповноваженого ним органу середній
заробіток виплачується йому за чітко
визначений законом проміжок часу: з дня
винесення відповідного рішення
органом, що розглядає трудовий спір до
дня його фактичного виконання.

Таким чином, підставою для виплати
незаконно звільненому працівнику
середнього заробітку є затримка
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення про
поновлення на роботі.

Отже, підставою для виплати незаконно
звільненому працівнику середнього
заробітку є затримка власником або
уповноваженим ним органом виконання
рішення про поновлення його на роботі.

З наведеного випливає, що відповідач
порушуючи вимоги КЗпП України, негайно
не виконав постанову суду в частині
поновлення позивача на посаді, відтак
покликання відповідача на
неможливість негайного поновлення
позивача на посаді у зв'язку з його
відсутністю та необхідністю
дотримання норм КЗпП України,
апеляційний суд вважає безпідставними
і такі спростовуються обставинами
справи, адже жодних доказів вчинення
відповідачем будь-яких дій щодо
виконання судового рішення, яке було
допущено до негайного виконання, суду
першої та апеляційної інстанції надано
не було.

Крім того, колегія суддів визнає
безпідставними доводи апелянта щодо
пропущення позивачем строку звернення
до суду, оскільки в даному випадку
стягнення середнього заробітку є
санкцією за невиконання власником або
уповноваженим ним органом рішення суду
про поновлення на роботі незаконно
звільненого працівника і вирішується
за заявою працівника у
адміністративній справі про
поновлення на публічній службі, а не як
окремий трудовий спір. Тому строки
звернення до суду для вирішення
трудових спорів, встановлені статтею 233
КЗпП України не застосовуються.

Аналіз наведених правових актів, з
урахуванням рішення Конституційного
Суду України від 15 жовтня 2013 року №
8-рп/2013, дає підстави дійти висновку, що
у разі порушення роботодавцем
законодавства про оплату праці не
обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат.

Як встановлено судом, Ягодинською
митницею Міндоходів за період з 22.09.2012
року по 31.05.2013 року, в порушення вимог
ст.236 КЗпП України, середній заробіток
за час затримки виконання рішення суду
в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі
виплачено не було.

Згідно постанови Волинського
окружного адміністративного суду від
21.09.2012 року та довідки Ягодинської
митниці від 12.09.2012 року №4/45-1078
середньоденна заробітна плата
заявника становила на день звільнення -
222 грн. 05 коп.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що тривалість невиконання Ягодинською
митницею Міндоходів постанови суду в
частині поновлення ОСОБА_3 на посаді
головного інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста «Ягодин»
Ягодинської митниці складає 173 дні з
22.09.2012 року по 31.05.2013 року, середній
заробіток за час затримки виконання
рішення суду становить 38 414,65 грн. (173
робочих днів х 222,05 грн. = 38 414,65 грн.), який
слід стягнути з Ягодинської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_3 При
розрахунку розміру середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
при затримці виконання рішення про
поновлення на роботі слід виходити із
кількості робочих днів, зазначених у
листах Міністерства праці України від
23.08.2011 року № 8515/0/14-11/13 «Про розрахунок
тривалості робочого часу на 2012 рік»,
від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13 «Про
розрахунок норми тривалості робочого
часу на 2013 рік», а також з розміру
середньоденного заробітку 222,05 грн.,
визначеним довідкою Ягодинської
митниці від 12.09.2012 року №4/45-1078, що
бралася судом до уваги при вирішенні
даної справи по суті.

Поряд з тим, колегія суддів відмовляє
заявнику ОСОБА_3 у задоволенні вимоги
щодо стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу за період з 02.08.2012
року по 21.09.2012 року, оскільки середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
вищевказаний період в розмірі 7 771,70 грн.
було стягнуто згідно постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 21.09.2012 року
та видано з цього приводу виконавчий
лист.

Крім того, при вирішенні конкуренції
норм КЗпП та КАС України, оскільки
положення ч.9 та 10 ст.267 КАС України
передбачають прийняття постанови за
наслідками розгляду питання, а ст.235
КЗпП України - ухвали, колегія суддів
вважає спеціальними положення
трудового законодавства стосовно
порядку розгляду даного спору. Такий
висновок забезпечує вищий рівень
гарантій трудових прав працівників.

Враховуючи наведене та те, що позивач
був поновлений на роботі лише 01.06.2013
року, колегія суддів апеляційного суду
прийшла до переконання про те, що
позивачем правомірно заявлено вимоги
щодо стягнення на його користь
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду.

Розрахунок суми, стягнутої на користь
позивача, суд першої інстанції провів
вірно, ґрунтуючись на довідці, яка
надана відповідачем і наявна в
матеріалах справи.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці
Міндоходів - залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного
адміністративного суду про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення про поновлення на
роботі від 13.03.2014 року у справі
№2а/0370/2770/12 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
після проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а у разі складення
такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 10.07.2014
року