Справа № 360/586/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Унятицький
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка
В.В., Шурка О.І.,

при секретарі -
Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Бородянського районного суду
Київської області від 04 червня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Бородянської селищної ради
Бородянського району Київської
області, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання протиправними та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернувся до Бородянського
районного суду Київської області з
позовом до Бородянської селищної ради
Бородянського району Київської
області (далі - Відповідач, Бородянська
селищна рада), третя особа - ОСОБА_3 (далі
- Третя особа, ОСОБА_3), про: визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Бородянської
селищної ради від 10.12.2013 року № 199/07 в
частині відмови Позивачу у наданні
дозволу на приватизацію житлового
будинку по АДРЕСА_2.

Ухвалою Бородянського районного суду
Київської області від 04.06.2014 року
провадження у справі закрито. При цьому
суд першої інстанції виходив з того, що
вказаний позов не підлягає розгляду у
порядку адміністративного
судочинства.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
до суду першої інстанції для
продовження розгляду. При цьому
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Позивач та Відповідач, будучи належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися.

Третя особа проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала, а
ухвалу суду першої інстанції просила
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення третьої особи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, а ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
направити справу для продовження
розгляду, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої
інстанції, Позивач 08.11.2013 року
звернувся до Відповідача із заявою про
зупинення розгляду заяви Третьої особи
про передачу останній в одноособову
приватну власність житлового будинку
АДРЕСА_2. Крім того, у заяві просив
Відповідача згідно п. 2 Розпорядження
виконавчого комітету Бородянської
селищної ради від 18.05.2007 року № 36
оформити та видати свідоцтво про право
спільної сумісної часткової власності
на вищезазначений житловий будинок.

Рішенням виконавчого комітету
Відповідача «Про розгляд заяви ОСОБА_2,
який проживає без реєстрації в АДРЕСА_1,
щодо призупинення розгляду заяви
ОСОБА_3» від 10.12.2013 року № 199/07 (далі -
Рішення № 199/07) заяву Позивача щодо
призупинення розгляду заяви Третьої
особи залишено без розгляду та, у
зв'язку з виявленими обставинами,
відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на
приватизацію Житлового будинку
АДРЕСА_2.

На підставі встановлених вище
обставин, здійснивши системний аналіз
приписів ст. 17, 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції прийшов
до висновку, що вказаний позов не
підлягає розгляду у порядку
адміністративного судочинства,
оскільки у даному випадку наявний спір
про право.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
повністю погодитися з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 17 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Аналізуючи вищезазначені приписи КАС
України, слід зазначити те, що справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір. При цьому
публічно-правовим спором є спір, який
характеризується наявністю двох
елементів: специфічного суб'єкта, яким
є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування та їх
посадові чи службові особи та
здійснення таким суб'єктом владних
повноважень у спірних правовідносинах
владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного
судочинства владну управлінську
функцію необхідно розуміти як
діяльність усіх суб'єктів владних
повноважень з виконання покладених на
них Конституцією чи законами України
завдань.

При цьому, з огляду на положення ч. 2 ст.
17 КАС України також вбачається, що
спори, в яких урегульовані нормативно
визначеною процедурою управлінські
дії суб'єкта владних повноважень,
пов'язані з реалізацією житлових прав
фізичних осіб (щодо обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, нагляду і контролю за
забезпеченням реалізації права
громадян України на житло, додержання
правил користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків тощо),
є публічно-правовими і розглядаються
за правилами адміністративного
судочинства.

Аналогічна позиція викладена у
Постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» від 20.05.2013 року
№ 8.

Приписами Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» (далі - Закон) визначено правові
основи приватизації державного
житлового фонду, його подальшого
використання і утримання.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону приватизація
державного житлового фонду (далі -
приватизація) - це відчуження квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону державний
житловий фонд - це житловий фонд
місцевих Рад народних депутатів та
житловий фонд, який знаходиться у
повному господарському віданні чи
оперативному управлінні державних
підприємств, організацій, установ.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону закріплено,
що приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Крім того, приписами ст. 8 даного Закону
визначено особливості організації
проведення приватизації та оформлення
права власності: закріплено норми щодо
органів, які здійснюються приватизацію
та їх права, порядок оплати вартості
приватизованого майна, а також право
органів приватизації на діяльність по
оформленню та реєстрації документів
про право власності на квартиру
(будинок), житлове приміщення у
гуртожитку.

Таким чином, можна зробити висновок, що
Законом закріплено процедуру
управлінських дій суб'єкта владних
повноважень, зокрема і виконавчого
комітету Бородянської селищної ради,
які пов'язані з реалізацією житлових
прав Позивача щодо приватизації
державного житлового фонду.

За таких обставин, слід зауважити, що
Відповідач у даних правовідносинах діє
не від імені територіальної громади
щодо житлових відносин
приватно-правового характеру, а
виконує владні управлінські функції,
закріплені приписами ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування»
та ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» як суб'єкт владних повноважень.

Отже, враховуючи зміст позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що даний позов підлягає розгляду у
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції не повністю встановив
фактичні обставини справи та при
прийнятті рішення допустив порушення
норм процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 199 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при вирішенні питання про
закриття провадження у справі було
допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, у
зв'язку з чим вважає за необхідне
апеляційну скаргу Позивача
задовольнити повністю, а ухвалу суду
першої інстанції скасувати, направивши
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 199, 204, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити повністю.

Ухвалу Бородянського районного суду
Київської області від 04 червня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Бородянської селищної ради
Бородянського району Київської
області, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання протиправними та скасування
рішення - скасувати.

Справу направити до Бородянського
районного суду Київської області для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає як така,
що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.