Справа № 369/541/14-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/541/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

19.03.2014 року
м. Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді
Пінкевич Н.С.

при секретарі
Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Петрушківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, управління Державної
міграційної служби України у Київській
області в особі Києво-Святошинського
районного відділу УДМС України у
Київській області про зобов'язання
вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року позивачка звернулась до
суду з позовом до Петрушківської
сільської ради. Свої вимоги мотивувала
тим, що вона має праві власності
садовий будинок, який має всі зручності
для постійного проживання. Іншого
житла не має, тому проживає в даному
будинку. При зверненні до сільської
ради щодо реєстрації свого місця
проживання отримала відмову. Вважає, що
відповідач порушив вимоги закону та її
право. Тому просила суд зобов'язати
сільську раду зареєструвати місце
проживання за адресою: АДРЕСА_1.

При розгляді справи позивачка подала
заяву про уточнення позовних вимог,
залучивши у якості співвідповідача
Києво-Святошинський районний відділ
управління Державної міграційної
служби України в Київській області.
Свої вимоги мотивувала тим, що
відповідача їй відмовлено в реєстрації
її місця проживання в будинку, який має
всі зручності, придатний для
проживання протягом всього року.
Іншого житла не має.

Просила суд зобов'язати Петрушківську
сільську раду погодити реєстрацію
місця проживання позивачки за адресою:
АДРЕСА_1 - відповідно до її письмової
заяви; зобов'язати Києво-Святошинський
районний відділ УДМС України в
Київській області провести реєстрацію
місця проживання позивача за адресою:
АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з'явився.
Подала до суду з письмове клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Також надав письмові пояснення, зі
змісту яких слідує, що позивачу
відмовлено у реєстрації місця
проживання у вказаному будинку з тих
підстав, що він не включений до
житлового фонду та знаходиться за
межами населеного пункту.

У судове засідання представники
Петрушківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, управління Державної
міграційної служби України у Київській
області в особі Києво-Святошинського
районного відділу УДМС України у
Київській області не з'явились. Про час
та місце розгляду справи повідомлені.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

При розгляді справ судом встановлено,
що 21 червня 2012 року ОСОБА_1 отримала
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а саме: садовий будинок
загальною площею 195,6 кв.м., за адресою:
за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка проживає у даному будинку, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою №2 від 15 січня 2014 року
СТ «Мрія».

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Позивачка звернулась до
Петрушківської сільської ради із
заявою про реєстрацію її місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1, але
отримала відмову, що підтверджується
листом №13 від 16 січня 2014 року.

Також відповідно до листа № 706 від 14
лютого 2014 року ОСОБА_1 отримала відмову
в реєстрації і від
Києво-Святошинського районного
відділу УДМС України у Київській
області щодо її заяви про реєстрацію
місця проживання у вказаному будинку.
Підставою для відмови у реєстрації
було те, що реєстрація місця проживання
фізичних осіб здійснюється у житлових
будинках, придатних для проживання, що
віднесені до житлового фонду. У зв'язку
з тим, що будинок, у якому проживає
позивач, не є житловим, його не включено
до житлового фонду, у зв'язку з чим у
реєстрації місця проживання позивачу
відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» слідує, що
реєстрація - це внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції; місце
проживання - це
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік.

Крім того, з аналізу норм Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» слідує, що даний Закон не
містить посилань на поняття житлового
фонду та не встановлює обмежень у
реєстрації за адресою приміщення, яке
не відноситься до житлового фонду.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Отже, реєстрація за адресою житла
фізичної особи, зокрема, садового
будинку, є можливою та повністю
узгоджується зі ст. 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні».

Як зазначено вище, позивач є власником
садового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У даному будинку позивач проживає
разом зі своєю сім'єю, будинок
знаходиться у належному стані,
придатний для експлуатації та
проживання у ньому на протязі цілого
року, що підтверджується звітом про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта, що не заперечувалось
відповідачами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

З викладеного слідує, що висновки
відповідача, які стали підставою для
відмови позивачу у реєстрації місця
проживання у вказаному будинку є
необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідачем як суб'єктом
владних повноважень не надано суду
доказів, які б спростовували доводи
позивача, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

До позовної заяви позивачем
додано докази сплати згідно квитанції
від 21 січня 2014 року судового збору у
сумі 243,60 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог,
вказані витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Разом з тим, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання Петрушківську сільську
раду Києво-Святошинського району
Київської області погодити її місце
реєстрації, оскільки погодження місця
реєстрації не відповідає вимогам
закону.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 122, 124, 157-163, 167,
257 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати управління Державної
міграційної служби України у Київській
області в особі Києво-Святошинського
районного відділу управління
Державної міграційної служби України
здійснити реєстрацію місця проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

На постанову суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення постанови. У разі
застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя