Справа № 2а-2634/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
Справа № 61648/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного підприємця ОСОБА_1 на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 22.02.2012 року у справі 2а-2634/11
за позовом прокурора м.Ужгорода в
інтересах держави в особі
Закарпатської обласної ради та
Закарпатського обласного українського
музично-драматичного театру до
приватного підприємця ОСОБА_1 та
Ужгородської міської ради про визнання
незаконним та скасування рішень,-

В С Т А Н О В
И В:

До Ужгородського міськрайонного суду
звернувся прокурор м. Ужгорода в
інтересах держави в особі
Закарпатської обласної ради та
Закарпатського обласного українського
музично-драматичного театру до
приватного підприємця ОСОБА_1 та
Ужгородської міської ради про визнання
незаконним та скасування п.1 рішення
Ужгородської міської ради №1181 від
16.07.2009 року « Про перелік земельних
ділянок, які підлягають продажу у
власність шляхом аукціону» щодо
продажу земельної ділянки площею 0,12 га
в АДРЕСА_1, визнання незаконним та
скасування п.1рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради №266
від 23.09.2009 року «Про проведення
аукціону з продажу земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» в частині затвердження
стартової ціни земельної ділянки для
комерційного використання,
розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,11 га в
сумі 622 457,0 грн. та визнання недійсним
аукціону з продажу земельної ділянки
від 03.06.2010 року та договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
07.06.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначають про те, що статтею 134
Земельного кодексу України визначено
обов'язковість продажу земельних
ділянок державної чи комунальної
власності або прав на них на
конкурентних засадах (земельних
торгах). Земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
(оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому
числі з розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті. Не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них у разі
розташування на земельних ділянках
об'єктів нерухомого майна (будівель,
споруд), що перебувають у власності
фізичних або юридичних осіб. З
врахуванням того, що продаж,
організація та проведення земельних
торгів земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
не відповідає вимогам законодавства,
зокрема, Земельного кодексу України,
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», вказують
про підстави до задоволення позовних
вимог.

Постановою Ужгородського
міськрайнного суду Закарпатської
області від 22.02.2012 року позовні вимоги в
частині визнання незаконним та
скасування п.1 рішення Ужгородської
міської ради №1181 від 16.07.2009 року « Про
перелік земельних ділянок, які
підлягають продажу у власність шляхом
аукціону» щодо продажу земельної
ділянки площею 0,12 га в АДРЕСА_1,
визнання незаконним та скасування п.1
рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради № 266 від
23.09.2009 року «Про проведення аукціону з
продажу земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» в частині затвердження
стартової ціни земельної ділянки для
комерційного використання,
розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,11 га в
сумі 622 457,0 грн. задоволено.

З висновками суду першої інстанції не
погодився апелянт - приватний
підприємець ОСОБА_1, котрий у
апеляційній скарзі вказує про
порушення норм матеріального та
процесуального права судом першої
інстанції, а тому просить задовольнити
апеляційну скаргу, скасувати постанову
суду та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши думку судді головуючого,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи докази та їх відповідність
висновкам суду першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
прокуратурою м.Ужгород проведено
перевірку дотримання Ужгородською
міською радою вимог законодавства щодо
законності відчуження земель та
проведення земельних торгів.

За наслідками перевірки встановлено та
судом першої інстанції
підтверджується, що продаж,
організація та проведення земельних
торгів земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
приватному підприємцю ОСОБА_1 не
відповідає вимогам законодавства,
суперечить вимогам Земельного кодексу
України, Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Як засвідчують матеріали справи,
Ужгородською міською радою 16.07.2009 року
прийнято рішення №1181 « Про перелік
земельних ділянок, які підлягають
продажу у власність шляхом аукціону»
щодо продажу земельної ділянки площею
0,12 га в АДРЕСА_1, на якій розміщена
частина споруди «Бризгальний басейн»
Закарпатського обласного українського
музично-драматичного театру, яка є на
балансі вказаної установи, як система
кондиціювання будівлі драматичного
театру(а.с.6).

Суд першої інстанції вказав на те, що
відповідно до технічного паспорту
Закарпатського обласного українського
музично-драматичного театру від 05.12.2008
року драматичний театр включає в себе
будівлю театру, пожарний резервуар,
«Бризгальний басейн», а також
вимощення. Згідно висновку про
вартість нерухомості від 04.02.2011 року
вартість об'єкту «Бризгальний басейн»
становить 170 079,00 грн..

Вказана умова, на думку суду першої
інстанції, слугувала доказом того, що
Закарпатський обласний український
музично-драматичний театр володів
майном на земельній ділянці, яка була
виставлена на продаж шляхом проведення
аукціону.

Наведені обставини стали підставою для
визнання незаконними та скасування п.1
рішення Ужгородської міської ради №1181
від 16.07.2009 року « Про перелік земельних
ділянок, які підлягають продажу у
власність шляхом аукціону» щодо
продажу земельної ділянки площею 0,12 га
в АДРЕСА_1, п.1рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради №266
від 23.09.2009 року « Про проведення
аукціону з продажу земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» в частині затвердження
стартової ціни земельної ділянки для
комерційного використання,
розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,11 га в
сумі 622 457,0 грн..

Щодо визнання недійсним аукціону з
продажу земельної ділянки від 03.06.2010
року та договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 07.06.2010 року в
судовому засіданні прокурором
заявлено клопотання про зменшення
позовних вимог у цій частині, що
засвідчується записами з журналу
судового засідання від 22.02.2012 року (а.с.
43-45).

Колегія суддів вважає такі висновки
суду першої інстанції помилковими,
необґрунтованими та такими, що не
відповідають обставинам справи.

Зважаючи на ту обставину, що заявлений
до Ужгородського міськрайонного суду
адміністративний позов пред'явлений
прокурором м. Ужгород в особі
Закарпатської обласної ради та
Закарпатського обласного українського
музично-драматичного театру, судом
першої інстанції слід було отримати
докази перебування вказаної установи
серед об'єктів державної власності, що
зумовлювало представництво інтересів
Закарпатської обласної ради та
дослідити причини пропуску строку
звернення з відповідним позовом.

Судом першої інстанції не
здійснювалось витребування доказів на
доведення цієї обставини, а наявні в
матеріалах справи документи, зокрема,
Акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 02.03.2011
року (а.с. 17-22), містить інформацію
наступного змісту. Вказаний документ
не містить інформації про участь у
складанні акта зацікавлених осіб,
доказів офіційного направлення
стороні, яка була об'єктом перевірки та
підстав проведення позапланової
перевірки, про що зазначено в описовій
частині документа, а також не завірений
відповідною печаткою з записом про
відповідність оригіналу.

Колегія суддів вважає, що вказаний
документ без належного обґрунтування
був підставою для звернення до суду з
вимогами про оскарження рішень
Ужгородської міської ради та
подальшого визнання недійсним
аукціону з продажу земельної ділянки
від 03.06.2010 року та договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
07.06.2010 року.

З огляду на те, що Ужгородською міською
радою не виконано вимогу суду щодо
представлення документів, а судом
першої інстанції не вимагалось інших,
крім долучених до позовної заяви
документів, з яких вбачається, що
власником Закарпатського обласного
українського музично-драматичний
театру є Закарпатська обласна рада на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 8 квітня 2004 року
серія САА №910058, виданого на підставі
рішення XI сесії XXI скликання
Закарпатської обласної ради народних
депутатів від 23.12.1992року №448.

27 січня 2006 року Ужгородською міською
радою було видано рішення № 803, яким
Закарпатському обласному державному
українському музичному драматичному
театру надався дозвіл на підготовку
матеріалів інвентаризації земельної
ділянки площею 1,52 га по вул. Л. Толстого,
12 для обслуговування будівлі театру.

Рішенням Ужгородської міської Ради №
1225 від 04.09.2009року «Про
землекористування по вул. Толстого, 12»
Закарпатському обласному українському
музично-драматичному театру було
надано дозвіл на розроблення проекту
відведення земельної ділянки по вул.
Толстого, 12 в м. Ужгороді в межах
існуючої будівлі .

Рішенням V сесії VI скликання за № 136 від
08.04.2011року було внесено зміни до
рішення Ужгородської міської Ради № 1225
від 04.09.2009року в частині вилучення з
цього рішення слів «в межах існуючої
будівлі» .

Разом з цим, як вбачається з матеріалів
справи, 16.07.2009року Ужгородською міською
Радою було прийнято рішення № 1181 «Про
перелік земельних ділянок, які
підлягають продажу шляхом аукціону»
(а.с. 6), яким затверджено перелік
земельних ділянок, які підлягають
продажу у власність шляхом аукціону.
Зокрема, до даного переліку включено
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

23 вересня 2009 року виконавчим комітетом
Ужгородської міської Ради прийнято
рішення № 266 «Про проведення аукціону з
продажу земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» (а.с.7), які зазначені в
рішенні від 16.07.2009 року № 1181.

На підставі наведених рішень
Ужгородської міської ради ОСОБА_1, як
суб'єктом підприємницької діяльності,
за результатами проведення аукціону
(земельних торгів), було придбано
земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,12
га, про що було укладено договір
купівлі-продажу №101 від 09.06.10 (а.с.8-9).

Частиною 5 ст. 16 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
визначено, що від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом. Рішення ради
приймається відкритим (у тому числі
поіменним) або таємним голосуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування мають
право приймати рішення, вносити до них
зміни та скасовувати їх на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України, керуючись у своїй діяльності
ними та актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку
(частина 10 статті 59 Закону).

Статтею 140 Конституції України
встановлено, що місцеве самоврядування
є правом територіальної громади
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
рішення виконавчого комітету ради з
питань, віднесених до власної
компетенції виконавчих органів ради,
можуть бути скасовані відповідною
радою. Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку (ч. 9, 10
ст. 59 Закону).

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
визнання незаконними та скасування п.1
рішення Ужгородської міської ради №1181
від 16.07.2009 року «Про перелік земельних
ділянок, які підлягають продажу у
власність шляхом аукціону» щодо
продажу земельної ділянки площею 0,12 га
в АДРЕСА_1, визнання незаконним та
скасування п.1рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради №266
від 23.09.2009 року «Про проведення
аукціону з продажу земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» в частині затвердження
стартової ціни земельної ділянки для
комерційного використання,
розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,11 га в
сумі 622 457,0 грн., оскільки прокурором м.
Ужгород не доведено порушення
законодавства при прийнятті спірних
рішень. Основним аргументом для
оскарження вказаних рішень є наявність
спору щодо земельних ділянок, які
придбані підприємцем ОСОБА_1, оскільки
як, вважає прокурор, порушується право
театру на використання земельних
ділянок за цільовим призначенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 125 Земельного
кодексу України, право власності та
право постійного користування виникає
після одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного
Кодексу України, право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Отже, станом на час прийняття
оскаржуваних рішень у Закарпатського
обласного українського
музично-драматичного театру повинен
був існувати державний акт на право
постійного користування землями, тоді
як доказів існування такого документу
під час розгляду справи надано не було.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Обставини, визнані судом
загальновідомими, не потрібно
доказувати.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2014 року
у справі № 5008/1417/2011, в якій брали участь
сторони даного адміністративного
спору, встановлено, що предметом
розгляду було визнання нечинним
рішення Ужгородської міської ради №803
від 27.01.2006 року та визнання незаконним
та скасування рішення Ужгородської
міської ради за №136 від 08.04.2011 року. За
результатами апеляційного розгляду,
правомірність висновків
Господарського суду Закарпатської
області від 11.10.2013 року у справі №
5008/1417/2011 щодо визнання незаконним та
скасування пункту 11 рішення V сесії VІ
скликання Ужгородської міської ради
№136 від 08.04.2011 року судом апеляційної
інстанції не заперечується.

Визнання незаконним та скасування
пункту 11 рішення V сесії VІ скликання
Ужгородської міської ради №136 від
08.04.2011року повністю спростовує
твердження прокуратури щодо порушення
міською радою вимог ч.2 п.1 статті 134
Земельного кодексу України, у
відповідності до якої передбачено
випадки, коли земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них не підлягають продажу на
конкурентних засадах (земельних
торгах), зокрема, у разі розташування на
земельних ділянках об'єктів нерухомого
майна (будівель, споруд), що перебувають
у власності фізичних або юридичних
осіб.

Доводи позивача, що спірна земельна
ділянка не була вільною від забудови, а
тому неправомірно було прийнято
рішення про надання згоди ОСОБА_1 на
виготовлення проекту відведення та
подальшого включення до переліку
об'єктів, що підлягають продажу, судом
апеляційної інстанції обґрунтовано
визнано безпідставним, оскільки
належними доказами існування об'єкту
нерухомості на цій земельній ділянці,
яке б належало на праві власності
Закарпатському обласному українському
музично-драматичному театру, не
підтверджено.

На виконання рішення Ужгородської
міської Ради № 1225 від 04.09.2009року «Про
землекористування по вул. Толстого, 12»
Закарпатський обласний український
музично-драматичний театр отримав
дозвіл на розроблення проекту
відведення земельної ділянки по вул.
Толстого, 12 в м. Ужгороді в межах
існуючої будівлі .

Окрім цього, під час апеляційного
розгляду справи №5008/1417/2011було
встановлено, що земельна ділянка за
адресою: м. Ужгород, пров. Мостовий,
поз.3, не накладається на земельну
ділянку, під якою розміщені два пожежні
резервуари ємкістю 250 куб. метрів кожен,
як і не суміщена зі спорудою
бризкального басейну, в тому числі і
системою розбризкувальних сопел,
оскільки її межа проходить по одній із
стінок (парапету) басейну, що
підтверджується схемою місця
розташування земельної ділянки, що
придбана у власність підприємцем
ОСОБА_1.

Судом апеляційної інстанції також
встановлено, що даний басейн перебуває
в неробочому стані і не
використовується за призначенням - для
забезпечення системи кондиціювання
театру, що підтверджується висновками
проведеної експертизи. Одночасно, як
зазначено вище, судом встановлено, що
право позивача на земельну ділянку, яка
надана йому у власність, не порушує
право третіх осіб ( Закарпатської
обласної ради та Закарпатського
обласного українського
музично-драматичний театру) на вільне
використання будівлі театру та її
допоміжних приміщень, щодо порушення
якого зазначає прокурор м. Ужгорода.

На вимогу суду апеляційної інстанції
Ужгородська міська рада не представила
жодних документів щодо підтвердження
права власності, права користування
земельними ділянками у Закарпатського
обласного українського
музично-драматичний театру на момент
прийняття спірних рішень, що дає
підстави колегії суддів вважати, що
процедура прийняття рішень
Ужгородської міської ради №1181 від
16.07.2009 року « Про перелік земельних
ділянок, які підлягають продажу у
власність шляхом аукціону» щодо
продажу земельної ділянки площею 0,12 га
в АДРЕСА_1, рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради №266
від 23.09.2009 року « Про проведення
аукціону з продажу земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» в частині затвердження
стартової ціни земельної ділянки для
комерційного використання,
розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,11 га в
сумі 622 457,0 грн.,була здійснена у
відповідності до вимог законодавства,
без порушення прав та законних
інтересів учасників даного спору.

Колегія суддів зазначає про порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, що знайшло своє
відображення у відсутності ухвали за
наслідками часткової відмови позивача
від адміністративного позову.

У відповідності до вимог статті 112 КАС
України позивач може відмовитися від
адміністративного позову повністю або
частково, а відповідач - визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Відмова від
адміністративного позову чи визнання
адміністративного позову під час
підготовчого провадження мають бути
викладені в адресованій суду письмовій
заяві, яка приєднується до справи.

Про прийняття відмови від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі. У разі часткової
відмови позивача від
адміністративного позову суд
постановляє ухвалу, якою закриває
провадження у справі щодо частини
позовних вимог.

У разі часткового визнання
адміністративного позову відповідачем
і прийняття його судом може бути
прийнята постанова суду про
задоволення визнаних відповідачем
позовних вимог відповідно до статті 164
цього Кодексу. У разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

З врахуванням цього, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції не
розглянуто частину позовних вимог, а
саме, визнання недійсним аукціону з
продажу земельної ділянки від 03.06.2010
року та договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 07.06.2010 року.

Відповідно до ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Вирішуючи питання про
визначення юрисдикції
адміністративних судів щодо вирішення
адміністративних справ, суд повинен
враховувати, що КАС України встановлює
такі правила відмежування
адміністративної юрисдикції від інших
видів юрисдикції:

- понятійно-функціональне, тобто
визначення адміністративної справи, що
наведене у пункті 1 частини першої
статті 3 КАС України;

- визначення видів публічних
правовідносин (управлінські
правовідносини та правовідносини,
пов'язані з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень),
зазначених у частині першій статті 17
КАС України;

- встановлення переліку
публічно-правових спорів, що
підпадають під юрисдикцію
адміністративних судів (частина друга
статті 17 КАС України);

- встановлення переліку
публічно-правових справ, що не належать
до предмета адміністративної
юрисдикції (частина третя статті 17 КАС
України).

Колегія суддів вважає, що позовні
вимоги в частині визнання недійсним
аукціону з продажу земельної ділянки
від 03.06.2010 року та договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
07.06.2010 року не підлягають розгляду в
адміністративному процесі, а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають закриттю провадження у
справі.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що висновки суду першої
інстанції про порушення Ужгородською
міською радою вимог законодавства при
прийнятті рішення Ужгородської
міської ради №1181 від 16.07.2009 року « Про
перелік земельних ділянок, які
підлягають продажу у власність шляхом
аукціону» щодо продажу земельної
ділянки площею 0,12 га в АДРЕСА_1,рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради №266 від 23.09.2009 року «Про
проведення аукціону з продажу
земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» в частині затвердження
стартової ціни земельної ділянки для
комерційного використання, не знайшли
документального підтвердження у
матеріалах справи та не відповідають
вимогам законодавства, що діяло на час
виникнення спірних правовідносин, що є
підставою для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
першої інстанції.

З огляду на викладене, висновок суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позовних вимог є
необґрунтованим і таким, що не
відповідає фактичним обставинам
справи, а відтак, постанова суду
підлягає скасуванню.

Підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст. 205, ст.ст.207, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 22.02.2012 року у справі 2а-2634/11
скасувати.

Закрити провадження в частині позовних
вимог щодо визнання недійсним
результатів аукціону з продажу
земельної ділянки розміром 0,1100 га для
комерційної діяльності в АДРЕСА_1 від
03.06.2010 року та договору купівлі-продажу
земельної ділянки розміром 0,1100 га для
комерційної діяльності в АДРЕСА_1 від
07.06.2010 року.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог щодо
визнання незаконним та скасування п.1
рішення Ужгородської міської ради від
16.07.2009 року №1181 «Про перелік земельних
ділянок, які підлягають продажу шляхом
аукціону» яким затверджено перелік
земель і ділянок, які підлягають
продажу у власність шляхом аукціону,
зокрема земельна ділянка розміром 0,12
га в АДРЕСА_1, та п.1рішення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради від
23.09.2009 року № 266 «Про проведення
аукціону з продажу земельних ділянок
несільськогосподарського
призначення» в частині затвердження
стартової ціни земельної ділянки для
комерційного використання,
розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,11 га в
сумі 622 457,00 грн. відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль