Справа № 872/8957/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2014 рокусправа № 811/474/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 18
травня 2013 року

у справі № 811/474/13-а

за позовом приватного підприємства
«Будреаль»

до Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Будреаль»
звернулося до суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби, в
якому просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 29.01.2013 №№
, , якими збільшені суми
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 229736 грн. та
накладено штрафну санкцію - 114868 грн. і
податку на прибуток - 241223 грн. та
накладено штрафну санкцію - 120612 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
договори, які укладені позивачем з його
контрагентами, не віднесені законом до
нікчемних; відсутні судові рішення про
визнання їх недійсними, що свідчить про
правомірність формування позивачем
податкового кредиту та валових витрат.
Позивач зазначає, що жодним
законодавчим актом не передбачено
відповідальності однієї особи за дії
(бездіяльність) іншої, а відтак
посилання відповідача на акти
перевірок контрагентів позивача, якими
встановлено факти безтоварності
проведених господарських операцій, є
неприпустимим. До того ж перевірка
здійснювалась без дослідження
первинних документів, що свідчить про
безпідставність висновків податкового
органу, викладених в акті перевірки.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18.05.2013 позов
задоволено. Визнано протиправними та
скасовані податкові
повідомлення-рішення від 29 січня 2013
року, якими позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 229736 грн., накладено
штрафну санкцію - 114868 грн. та збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на 241223 грн., накладено
штрафну санкцію - 120612 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та задовольнити
апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
проведеними зустрічними перевірками
контрагентів позивача встановлено
недодержання вказаними підприємствами
вимог ч.1, 5 ст.203, п.1, 2 ст.215, 228 Цивільного
кодексу України, відсутність поставок
товарів та укладення угод без мети
настання реальних наслідків, не
підтвердження придбання товарів
стосовно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, наявності трудових,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для здійснення господарських операцій,
що свідчить про відсутність
спрямованості укладених правочинів на
настання реальних наслідків.

Представники позивача та відповідача в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи сторони
повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, внаслідок
наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість та доходів
та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток підприємств по
взаємовідносинах з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 за січень 2011
року, ТОВ «Арсалон» за лютий 2012 року,
ТОВ «Сініат» за березень 2012 року, ТОВ
«Арагон Торг» за квітень 2012 року, за
результатами якої складено акт
№6/22-4/36514174 від 09.01.2013.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

п.198.3, п.198.6, п.198.2 ст.198 Податкового
кодексу України в частині включення до
складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість у зв'язку з
придбанням товарів, який проведено на
підставі нікчемного правочину, в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість
всього в розмірі 266280 грн., в т. ч. за
січень 2011 року на суму 36544 грн., за лютий
2012 року на суму 59806 грн., за квітень 2012
року на суму 169930 грн.;

п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
п.138.2 п.138.4 п.138.8 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України в частині
включення до складу скоригованих
валових витрат та витрат, що
враховуються при визначення об'єкта
оподаткування з податок на прибуток
підприємств за період, що
перевіряється, обсягів придбання
товарів (робіт, послуг), яке проведено
на підставі нікчемного правочину, в
результаті чого підприємством
занижено податок на прибуток
підприємств на суму 286903 грн., в тому
числі: за 1 квартал 2011 року на суму 45680
грн., за 2 квартал 2012 року на суму 62797
грн., за 2 квартал 2012 року на суму 178426
грн.

Як зазначено в акті перевірки,
перевіркою встановлено відсутність
поставок товарів та укладення угод без
мети настання реальних наслідків.
Господарські операції за лютий 2012 року
та квітень 2012 року щодо придбання
позивачем товарів (робіт, послуг) у ТОВ
«Арсалон», ТОВ «Арагон Торг» не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для здійснення господарських операцій.

За висновком податкового органу, у
зв'язку з тим, що угоди поставки є
нікчемними, нікчемний правочин є
недійсним в силу закону, такий
нікчемний правочин не створює інших
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. Згідно п.1,
п.5 ст.203, п.1, п.2 ст.215, п.1 ст.216, ст.ст.228, 626,
629, 650, 655, 658, 662 ЦК України встановлено
нікчемні правочини по
взаємовідносинам з ТОВ «Арсалон», ТОВ
«Арагон Торг» на обсяг взаємовідносин
1378416 грн., в т.ч. ПДВ - 229736 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення:

№ від 29.01.2013, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 344604,00 грн., в тому числі
за основним платежем - 229736 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 114868
грн.;

№ від 29.01.2013, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток
приватних підприємств на загальну суму
361835,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 241223 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 120612 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011, витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті,
пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього
Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК
України).

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що до
податкового кредиту не відносяться
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.01.2012 між позивачем (Покупець) та ТОВ
«Арсаон» (Продавець) укладено договір
№1, відповідно до умов якого
Постачальник зобов'язується постачати
(передавати) товар у власність Покупця
для використання його у
підприємницькій діяльності, а Покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
та сплатити за нього на умовах
договору. Предметом поставки є
будматеріали, санітарно-технічні
вироби, залізні вироби, вироби з
деревини в асортименті.

Фактичне виконання вказаного договору
підтверджується видатковими
накладними: №РН-000198 від 01.02.2012 р.,
№РН-000199 від 01.02.2012 р., №РН-000200 від 01.02.2012
р., №РН-000247 від 10.02.2012 р., №РН-000248 від
10.02.2012 р., №РН-000331 від 24.02.2012 р.;
податковими накладними: №198 від 01.02.2012
р. на загальну суму 59910,00 грн., в т. ч. ПДВ
99985,00 грн., №199 від 01.02.2012 р. на загальну
суму 59938,85 грн., в т. ч. ПДВ 9989,91 грн., №200
від 01.02.2012 р. на загальну суму 59326,37 грн.,
в т. ч. ПДВ 9887,73 грн., №247 від 10.02.2012 р. на
загальну суму 59841,50 грн., в т. ч. ПДВ 9973,58
грн., №248 від 10.02.2012 р. на загальну суму
59985,77 грн., в т. ч. ПДВ 9997,53 грн., №331 від
24.02.2012 р. на загальну суму 59831,00 грн., в т.
ч. ПДВ - 9971,83 грн.; виписками з особового
рахунку від 17.02.2012 р., 29.02.2012 р., 14.03.2012 р.,
15.03.2012 р.

01.04.2012 між позивачем (Покупець) та ТОВ
«Арагон Торг» (Продавець) укладено
договір №01/04, відповідно до умов якого
Постачальник зобов'язується постачати
(передавати) товар у власність Покупця
для використання його у
підприємницькій діяльності, а Покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
та сплатити за нього на умовах
договору. Предметом поставки є
будматеріали, санітарно-технічні
вироби, залізні вироби, вироби з
деревини в асортименті.

Фактичне виконання вказаного договору
підтверджується видатковими
накладними: №СФ-00013 від 01.04.2012 р., №СФ-014
від 01.04.2012 р., №СФ-0015 від 01.04.2012 р., №СФ-0016
від 01.04.2012 р., №СФ-0017 від 01.04.2012 р., №СФ-0052
від 02.04.2012 р.. №СФ-0053 від 02.04.2012 р., СФ-0054
від 02.04.2012 р., СФ-0055 від 02.04.2012 р., №СФ-0056
від 02.04.2012 р., №СФ-0076 від 05.04.2012 р., №СФ-0077
від 05.04.2012 р., №СФ-0073 від 05.04.2012 р., №СФ-0074
від 05.04.2012 р.. №СФ-0075 від 05.04.2012 р., №СФ-00144
від 23.04.2012 р., №СФ-00145 від 23.04.2012 р.,
податковими накладними: №13 від 01.04.2012 р.
на загальну суму 59998,00 грн., в т. ч. ПДВ
99999,77 грн., №14 від 01.04.2012 р. на загальну
суму 59997,97 грн., в т. ч. ПДВ 9999,66 грн., №15
від 01.04.2012 р. на загальну суму 59973,89 грн.,
в т. ч. ПДВ 9995,65 грн., №16 від 01.04.2012 р. на
загальну суму 59960,23 грн., в т. ч. ПДВ 9993,37
грн., №17 від 01.04.2012 р. на загальну суму
59992,80 грн., в т. ч. ПДВ 9998,80 грн., №52 від
02.04.2012 р. на загальну суму 59997,54 грн., в т.
ч. ПДВ - 9999,59 грн., №53 від 02.04.2012 р. на
загальну суму 59997,00 грн., в т. ч. ПДВ 9999,50
грн., №54 від 02.04.2012 р. на загальну суму
59955,60 грн., в т. ч. ПДВ 9992,60 грн., №55 від
02.04.2012 р. на загальну суму 59999,40 грн., в т.
ч. ПДВ 9999,90 грн., №56 від 02.04.2012 р. на
загальну суму 59994,24 грн., в т. ч. ПДВ 9999,04
грн., №73 від 05.04.2012 р. на загальну суму
59985,06 грн., в т.ч. ПДВ 9997,51 грн., №74 від
05.04.2012 р. на загальну суму 59974,60 грн., в т.
ч. ПДВ 9995,77 грн., №75 від 05.04.2012 р. на
загальну суму 59897,68 грн., в т. ч. ПДВ 9982,95
грн., №76 від 05.04.2012 р. на загальну суму
59951,40 грн., в т. ч. ПДВ 9991,90 грн., №77 від
05.04.2012 р. на загальну суму 59945,10 грн., в т.
ч. ПДВ 9990,85 грн., №144 від 23.04.2012 р. на
загальну суму 59975,00 грн.. в т. ч. ПДВ 9995,83
грн., №145 від 23.04.2012 р. на загальну суму
59989,50 грн., в т. ч. ПДВ 9998,25 грн.; виписками
з особового рахунку від 10.04.2012 р., 12.04.2012
р., 13.04.2012 р., 19.04.2012 р., 23.04.2012 р., 24.04.2012 р.,
25.04.2012 р., 27.04.2012 р., 03.05.2012 р., 14.05.2012 р.,
17.05.2012 р., 18.05.2012 р.

У подальшому придбаний за
вищевказаними договорами товар
реалізований ОКВП «Дніпро-Кіровоград»,
ТОВ «Друкмаш-центр», ТОВ
«Кіровоградєвробуд», ТОВ «ВТ
Кіровоград-Трансгазбуд», ТОВ П
«Арталекс», ПП «НССФ «Соєвий вік», ТОВ
«Агро-Зоо-ВЄТ», ТОВ «Хотей-СА», ТОВ
«РЕМБУД-Н», МППФ «Полюс», Автомобільній
базі Кіровоградської обласної ради,
ТОВ «Мостнік», ПАТ
«Кіровоградавтотранс», ТОВ
«Кримський», що підтверджується
відповідними видатковими накладними.

Як вбачається з матеріалів справи,
документи, складені на підтвердження
виконання укладених позивачем з
переліченими вище контрагентами
договорів, містять всі обов'язкові
реквізити, що передбачені ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», в
розумінні вказаного Закону є
первинними, такими, що підтверджують
здійснення відповідної господарської
операції.

Податкові накладні, на підставі яких
позивачем суми податку на додану
вартість включені до складу
податкового кредиту, складені
вказаними вище підприємствами ТОВ
«Арсалон», ТОВ «Арагон Торг» у
відповідності до вимог ст. 201
Податкового кодексу України.

Виявлені під час перевірки фактичні
обставини щодо взаємовідносин між
позивачем та його контрагентами, які
зазначені податковим органом в акті
перевірки, відображення позивачем
операцій з отримання обумовлених
договорами товарів у відповідних
податкових (звітних) періодах
відповідачем не спростовані.

На момент укладення та реалізації
вказаних вище договорів контрагенти
позивача мали зареєстровані у
встановленому порядку установчі
документи та цивільну дієздатність
згідно з чинним законодавством, були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість.

Законодавчо встановлені вимоги,
необхідні для чинності правочину (ст.203
ЦК України), позивачем та його
контрагентами дотримані. Також
господарські зобов'язання з поставки
товарів не містять ознак фіктивності
(вчинених без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
відповідними правочинами), Укладені
позивачем договори не містять і умов та
ознак, які б свідчили про їх
суперечність інтересам держави та
суспільства або порушували публічний
порядок.

Крім того, відповідно до ст.234 ЦК
України фіктивний правочин визнається
судом недійсним. Відповідно до ч.3 ст.228
ЦК України у разі недодержання вимоги
щодо відповідності правочину
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам такий правочин може
бути визнаний недійсним.

Відповідачем вказані нормі
законодавства не враховані, належні
докази на підтвердження викладених в
акті перевірки доводів щодо
відсутності фактичного здійснення
господарських операцій з поставки
товарів відповідачем не зазначені,
суду не подані. Жодний документ, який в
установленому порядку встановлював би
відповідні факти та був обов'язковим
для застосування на всій території
України, в матеріалах справи відсутній.

Дії позивача та його контрагентів,
вчинені на виконання укладених
позивачем правочинів, направленні саме
на створення наслідків, які обумовлені
правовою природою правочинів такого
виду.

Належні докази, які б свідчили про
порушення з боку контрагентів
позивача, які б позбавляли позивача
права на віднесення відповідних сум до
валових витрат, податкового кредиту
відповідачем не подані, в матеріалах
справи такі докази відсутні.

Виявлені обставини щодо контрагентів
позивача ґрунтуються лише на
відомостях, отриманих від податкових
органів. При цьому жодний документ,
який в установленому порядку
встановлював би відповідні факти щодо
порушення норм податкового
законодавства контрагентами позивача
та був обов'язковим для застосування на
всій території України, відповідачем
не наведений, в матеріалах справи
відсутній.

Акт перевірки ТОВ «Арсаон» №655/1520/37867421
від 17.09.2012 та довідка про результати
перевірки ТОВ «Арагон Торг» №648/1520/38164764
від 17.09.2012, на які посилається
відповідач як на докази нереальності
проведених господарських операцій,
колегія суддів не приймає, зважаючи на
наступне.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового
кодексу України, положення якого
кореспондуються з пунктом 4 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, платниками податків
- фізичними особами, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації №1003 від 24.12.2010,
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Пунктом п'ятим Порядку №1003
передбачено, що акт документальної
перевірки повинен містити
систематизований виклад виявлених під
час перевірки фактів порушень норм
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби. Факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та у повній
мірі, з посиланнями на первинні або
інші документи, які зафіксовані за
обліком та підтверджують наявність
зазначених фактів (п.7 Порядку №1003).

У разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно, зокрема,
зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи з обліку,
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем, всупереч вищевказаним
нормам права, не вказано в акті
перевірки первинні документи, на
підставі яких податковий орган дійшов
висновку про нереальність проведених
позивачем з його контрагентами
операцій.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
недоведеність відповідачем факту
порушення позивачем вимог Податкового
кодексу України, оскільки в матеріалах
справи відсутні належні докази
порушень, зазначених в акті перевірки.

Крім того, зазначені відповідачем
обставини щодо контрагентів позивача
не є законодавчо встановленими
підставами для позбавлення позивача
права на податковий кредит та
формування валових витрат з операцій
поставки товару.

Посилання податкового органу на
відсутність у вказаних ним підприємств
необхідних ресурсів в даному випадку
не впливають на реальність здійснених
господарських операцій з виконання
робіт; вказані обставини не
знаходяться в прямому зв'язку між
собою. Крім того, наведені податковим
органом обставини щодо відсутності
реальної можливості виконати
обумовлені договорами роботи, послуги
в установленому порядку, як того
вимагає ст.ст.70, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не доведені.

Судом встановлено, що позивачем як
отримувачем товарів виконані всі
законодавчо передбачені умови для
віднесення вартості цих товарів до
валових витрат, сум податку на додану
вартість - до складу податкового
кредиту у відповідних (податкових)
періодах.

Чинним законодавством України на одну
із сторін цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), яка є
платником податків, не покладено
обов'язку здійснення контролю за
дотриманням усіма постачальниками по
ланцюгу постачання вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності, сплати
податку і в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
постачальників у ланцюгу постачання
або через відсутність висновків
зустрічних перевірок таких
постачальників зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
з податку на додану вартість, яке
виникло в результаті сплати податку на
додану вартість при придбанні товарів
(робіт, послуг).

Добросовісний платник податків, який в
силу покладеного на нього законом
обов'язку щодо сплати податків, зборів
вступає у зв'язку з цим у відповідні
правовідносини з державою, не може
нести відповідальність за невиконання
чи неналежне виконання такого
обов'язку іншими платниками податків.
Слід врахувати і те, що якщо контрагент
не виконував свої зобов'язання перед
державою та податковим органом, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення добросовісного платника
податку права на віднесення сплачених
ним у ціні виконаних робіт сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту, якщо останній виконував усі
передбачені законом умови щодо цього
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Отже у відповідача відсутні правові
підстави для зменшення валових витрат
та податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Виходячи з наведених вище норм, колегія
суддів вважає позовні вимоги
обґрунтованими, оскаржувані податкові
повідомлення-рішення підлягають
визнанню протиправними та скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи в повному обсязі дослідив
обставини, які мають значення для
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 18 травня 2013
року у справі №811/474/13-а залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко