Справа № 813/4316/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2014 року 12 год. 15 хв.
Справа № 813/4316/14
адміністративний суд у складі
головуючого судді Сакалоша В.М.,
розглянувши у м. Львові у скороченому
провадженні адміністративну справу за
позовом Городоцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до платника
податку - фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу,-
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Городоцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до платника податку
- фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в сумі 6 700, 00 грн.
Скорочене провадження у справі
відкрито 19.06.2014 року.
Поштова кореспонденція отримана
відповідачем особисто 26.06.2014 року.
З врахуванням того, що на адресу суду
від відповідача не надходило
заперечення проти позову та заяви про
визнання позову, суд вважає за можливе,
у відповідності до вимог ч.4 ст.183-2 КАС
України, розглядати справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд даючи
правову оцінку спірним
правовідносинам виходив з наступного.
Згідно з реєстраційних даних платника
податків ФОП ОСОБА_1 взята на облік
Городоцького об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області як платник податків 25.05.2009 року
за № 3621.
Згідно з довідкою позивача № 4685/10-25 від
16.06.2014 року станом на 16.06.2014 року платник
податку - фізична особа ОСОБА_1 має
податкову заборгованість по платежах
до бюджету в сумі 6700 грн., зокрема:
адміністративні штрафи та інші
санкції- 6700 грн. (штрафна санкція)
Проведеним аналізом картки особового
рахунку боржника встановлено, що
заборгованість по штрафних санкціях
виникла на підставі наступного.
15.09.2012 року Регіональним управління
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів у Львівській області
здійснено перевірку магазину, який
розташований за адресою АДРЕСА_2,що
належить платнику податку - фізичній
За результатами перевірки складено акт
від 15.09.2012 року №162/210/НОМЕР_1 та винесено
рішення про застосування штрафних
санкцій від 11.10.2012 року №130120 на суму 6700
грн.

Вищевказане рішення про застосування
штрафних санкцій від 11.10.2012 року
оскаржувалось відповідачем в судовому
порядку.

За результатами судового оскарження,
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду по справі
№876/13225/13 (813/6263/13-а) від 13.03.0214 року
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
07.10.2013 року про залишення без розгляду
позовної заяви в справі №813/6263/13-а - без
змін.

Згідно з реєстром заборгованості,
станом на 16.06.2014 року відповідачем
податковий борг не погашено.

Позивачем вживались заходи щодо
погашення відповідачем податкового
боргу, зокрема сформовано та вручено з
повідомленням про вручення податкову
вимогу форми «Ф» №99-25 від 09.04.2014 року.

Спірні правовідносини регулюються
положеннями Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Відповідно до ст. 16 ПК України платник
податків зобов'язаний, зокрема,
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК
України орган стягнення - державний
орган, уповноважений здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до п.41.5 ст.41 ПК України
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень.

Підпунктом 20.1.28 п.20.1 ст.20 ПК України
визначено право органів державної
податкової служби застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

У п. 31.1 ст.31 ПК України визначено, що
строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

У п. 57.1 ст.57 ПК України зазначено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідач не подав доказів, які б
свідчили про те, що вказана ним сума
податкових зобов'язань є не узгодженою,
а тому, з врахуванням згаданих норм та
обставин справи, суд дійшов до
висновку, що згадане податкове
зобов'язання є податковим боргом.
Відповідач не надав суду доказів на
підтвердження факту погашення боргу
перед бюджетом та не спростував вимог
позивача, а тому податковий борг
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до положень, закріплених
статтею 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані
матеріалами справи, не спростовані
відповідачем належними та допустимими
доказами, а відтак підлягають
задоволенню.

Згідно вимог ч. 4 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати по справі з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-165, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з платника податку -
фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь державного бюджету кошти в
сумі 6 700,00 грн. (шість тисяч сімсот
гривень 00 копійок).

Постанова виконується негайно
відповідно до п.9 ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
сторонами до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку
також іншими особами у зв'язку з тим, що
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

Суддя
Сакалош В.М.