Справа № 2а-1670/6597/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м. Київ
К/800/22189/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Кобилянського
М.Г.,

Кочана В.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління юстиції
у Полтавській області, Міністра
юстиції України, третя особа - ОСОБА_5
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, касаційне провадження в
якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 05
листопада 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
юстиції у Полтавській області,
Міністра юстиції України за участю
третьої особи - ОСОБА_5 (залученої до
участі у справі ухвалою Полтавського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2012 року), в якому (з врахуванням
заяви від 30.10.2012р. про збільшення
позовних вимог) просив скасувати
рішення, прийняте за результатами
розгляду його звернень; визнати
бездіяльність та порушення
законодавства приватним нотаріусом
ОСОБА_5 при посвідченні договору
купівлі-продажу від 21.06.2006р. та
бездіяльність Міністерства юстиції
України та Головного управління
юстиції в Полтавській області при
розгляді його звернень; зобов'язання
Міністерства юстиції України надати
доручення Головному управлінню
юстиції в Полтавській області на
проведення позапланової перевірки
приватного нотаріуса ОСОБА_5 як вимагає
Наказ Міністерства Юстиції України від
24.12.2008р. за №2260/5 та дану позапланову
перевірку взяти на контроль;
зобов'язання приватного нотаріуса
ОСОБА_5 визнати, що нею допущена помилка
при вчиненні нотаріальних дій по
посвідченню договору купівлі-продажу
від 21.06.2006р.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року, в частині позовних вимог про
визнання бездіяльності та порушення
законодавства приватним нотаріусом
ОСОБА_5 при посвідченні договору
купівлі-продажу від 21.06.2006р. та
зобов'язання її визнати, що нею
допущена помилка при вчиненні
нотаріальних дій по посвідченню
договору купівлі-продажу від 21.06.2006р.,
провадження у справі закрито на
підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України; в
задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення судів скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов.

Відповідач (Головне управління юстиції
у Полтавській області) в письмових
запереченнях на касаційну скаргу проти
доводів та вимог останньої заперечив,
вважаючи їх безпідставними та такими,
що не підлягають задоволенню, а рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
які він просив залишити без змін, -
обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за зверненнями
позивача відповідно до наказу
начальника Головного управління
юстиції у Полтавській області від
11.05.2010р. №251/5 відповідачем 14.05.2010р. було
проведено позапланову перевірку
організації нотаріальної діяльності
та виконання приватним нотаріусом
ОСОБА_5 правил нотаріального
діловодства, про результати якої
позивача повідомлено листом від
28.05.2010р. №04-064535, в якому вказано, що
порушень правил нотаріального
діловодства приватним нотаріусом
ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, позивач неодноразово
звертався до Головного управління
юстиції в Полтавській області та
Міністерства юстиції України зі
зверненнями, в яких просив, зокрема,
провести повторну перевірку
приватного нотаріуса ОСОБА_5 з питань
дотримання нею чинного законодавства
під час оформлення та реєстрації
договору купівлі-продажу від 21.06.2006р.

Листами Міністерства юстиції України,
зокрема, від 07.10.2010р. №Р-25381-31 та №Р-26879-31,
від 19.10.2010р. №Р -27289-31, від 08.11.2010р.
№Р-30057-31, від 13.12.2010р. №Р-31798-31 та №Р-31808-31
й листами Головного управління юстиції
в Полтавській області від 10.10.2011р.
№04-08/8986, від 02.04.2012р. №04-06/4642 позивачу
надано відповіді на його запити та
повідомлено його, зокрема, про те, що за
результатами проведеної в межах
компетенції перевірки посвідчення
21.06.2006р. приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 договору купівлі-продажу
не виявлено порушень організації
нотаріальної діяльності та виконання
правил нотаріального діловодства, а
тому оскільки позапланова перевірка
організації нотаріальної діяльності
та виконання вказаним приватним
нотаріусом правил нотаріального
діловодства проводилась Головним
управлінням юстиції 14.05.2010р. з виходом
до нотаріальної контори нотаріуса
ОСОБА_5, то підстави для здійснення
чергової перевірки відсутні; крім того,
позивача повідомлено, що на виконання
вимог Порядку перевірки організації
нотаріальної діяльності державних і
приватних нотаріусів та виконання ними
правил нотаріального діловодства,
затвердженого наказом МЮУ №2260/5 від
24.12.2008р., складена довідка про
результати проведеної позапланової
перевірки організації нотаріальної
діяльності приватного нотаріуса
ОСОБА_5 та виконання нею правил
нотаріального діловодства, рішення ж
щодо правової оцінки дій приватного
нотаріуса при посвідченні договору
купівлі-продажу не приймалося,
враховуючи, що питання правомірності
та законності вчиненої нотаріальної
дії відповідно до статті 50 Закону
України «Про нотаріат» можуть
вирішуватися виключно судом.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
чи прийняті (вчинені) вони: 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено);5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до пункту 2 Положення про
Головне управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головні
управління юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, затвердженого
наказом міністерства юстиції України
від 14.02.2007р. №47/5 (чинного до 07.07.2011р.), та
Положення про Головні управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 23.06.2011р. №1707/5,
Головне управління юстиції у
Полтавській області у своїй діяльності
керується Конституцією та законами
України, актами Президента України та
Кабінету Міністрів України, наказами
Мін'юсту та іншими актами
законодавства.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про нотаріат" (в редакції станом на
11.05.2010р.) головні управління юстиції в
областях здійснюють перевірку
організації нотаріальної діяльності
нотаріуса та виконання ним правил
нотаріального діловодства за певний
період. Повторна перевірка з тих
питань, які вже були предметом
перевірки, не допускається за
виключенням перевірки звернень
громадян чи юридичних осіб в межах
предмету звернення та головних
управлінь юстиції в областях щодо
перевірок організації нотаріальної
діяльності.

Як встановлено судами та вже
вказувалось в цій ухвалі, позивач
неодноразово з підстав та в порядку,
визначеному Законом України "Про
звернення громадян", направляв до
відповідачів звернення, зі змісту яких
вбачається, що вони стосуються одного й
того ж питання, а саме: незгоди
відповідача з діями приватного
нотаріуса ОСОБА_5 під час оформлення та
реєстрації договору купівлі-продажу
від 21.06.2006 р., а також проведення
повторної перевірки дій нотаріуса при
посвідченні вказаного договору, й
відповідно до вимог чинного
законодавства України листами
Міністерства юстиції України, зокрема,
від 07.10.2010р. №Р-25381-31 та №Р-26879-31, від
19.10.2010р. №Р -27289-31, від 08.11.2010р. №Р-30057-31,
від 13.12.2010р. №Р-31798-31 та №Р-31808-31 та
листами Головного управління юстиції в
Полтавській області від 09.04.2010р. №
04-08/2970, від 10.10.2011р. №04-08/8986, від 02.04.2012р.
№04-06/4642 позивачу надавались відповіді
на його звернення.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 8
Закону України "Про звернення громадян"
не розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті, а також ті
звернення, терміни розгляду яких
передбачено статтею 17 цього Закону, та
звернення осіб, визнаних судом
недієздатними; рішення про припинення
розгляду такого звернення приймає
керівник органу, про що повідомляється
особі, яка подала звернення.

Таким чином, як правильно вказали суди,
дії відповідачів по припиненню
розгляду звернень позивача
відповідають вимогам чинного
законодавства, зокрема, ст.8 Закону
України "Про звернення громадян".

При цьому, як правильно вказали суди
попередніх інстанцій, підстави для
зобов'язання Міністерства юстиції
України провести позапланову повторну
перевірку приватного нотаріуса ОСОБА_5
згідно з вимогами пункту 2.10 Наказу
Міністерства юстиції України №2260/5 від
24.12.2008р. «Про затвердження Порядку
перевірки організації нотаріальної
діяльності державних і приватних
нотаріусів та виконання ними правил
нотаріального діловодства» відсутні, а
незгода позивача з висновками
перевірки, проведеної Головним
управлінням юстиції у Полтавській
області 14.05.2010р., не є підставою для
повторної перевірки вказаного
приватного нотаріуса.

Крім того, 15-16 лютого 2011 року Головним
управлінням юстиції у Полтавській
області проведено планову комплексну
перевірку роботи приватного нотаріуса
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 щодо організації
нотаріальної діяльності та виконання
правил нотаріального діловодства за
період з 26 лютого 2009 року по 16 лютого 2011
року, за результатами якої встановлено,
що організація роботи та виконання
правил нотаріального діловодства
приватним нотаріусом знаходиться на
належному рівні.

З огляду на викладене, судова колегія
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про відсутність в
діях відповідачів порушень вимог
чинного законодавства.

Що ж до позовних вимог про визнання
бездіяльності та порушення
законодавства приватним нотаріусом
ОСОБА_5 при посвідченні договору
купівлі-продажу від 21.06.2006р. та
зобов'язання її визнати, що нею
допущена помилка при вчиненні
нотаріальних дій по посвідченню
договору купівлі-продажу від 21.06.2006р.,
то слід вказати на таке.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією України чи законами
України встановлено інший порядок
судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п.7 ч.1 вказаної статті).

Відповідно до приписів статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

За змістом п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Як вже вказувалось, позивач оскаржує
дії приватного нотаріуса ОСОБА_5 під
час оформлення та реєстрації договору
купівлі-продажу від 21.06.2006р. й вказана
особа, в даному випадку, не є суб'єктом
владних повноважень при здійсненні
владних управлінських функцій в
розумінні статті 3 КАС України, а відтак
зазначений спір не є публічно-правовим
і його розгляд не належить до
юрисдикції адміністративного суду,
визначеної статтею 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Натомість, як правильно вказали суди,
розгляд таких позовних вимог має
здійснюватись в порядку цивільного
судочинства, враховуючи, що згідно з
частиною 1 статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для закриття провадження у
справі у вказаній частині й
відсутність підстав для задоволення
решти позовних вимог.

Згідно з приписами частини 3 статті 220-1
КАС України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суди першої та
апеляційної інстанцій при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій не допустили
порушень норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтею 210, 220, 220-1, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кобилянський М.Г.

Кочан В.М.