Справа № К/9991/25396/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/25396/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмови у виплаті недоотриманої суми
допомоги на оздоровлення та стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення, за касаційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення Дебальцівської
міської ради Донецької області на
постанову Дебальцевського міського
суду Донецької області від 26 вересня 2009
року та ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 4 квітня 2011 року, -

встановив:

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмови і стягнення недоотриманої
щорічної допомоги на оздоровлення за
2008-2009 роки відповідно до розмірів,
встановлених статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від
28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон №
796-ХІІ), у сумі 4120 гривень.

Постановою Дебальцевського міського
суду Донецької області від 26
вересня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 4 квітня 2011 року, позов
задоволено частково. Визнано
неправомірною відмову Управління
праці та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області у виплаті ОСОБА_4 недоотриманої
суми разової грошової допомоги за 2008
рік відповідно до статті 48 Закону №
796-ХІІ. Стягнуто з відповідача за
рахунок Державного бюджету України на
користь ОСОБА_4 1790 гривень
недоотриманої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік відповідно до
статті 48 Закону № 796-ХІІ. У
решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову
Дебальцевського міського суду
Донецької області від 26 вересня 2009 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 4 квітня 2011 року і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Оскільки рішення судів попередніх
інстанцій оскаржуються відповідачем у
частині задоволення позову, в іншій
частині рішення судів сторонами не
оскаржуються, колегія суддів перевіряє
законність та обґрунтованість судових
рішень лише в частині задоволення
позову за 2008 рік.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що ОСОБА_4 має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
є інвалідом ІII групи внаслідок
захворювання, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач перебуває
на обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області, допомога на оздоровлення за 2008
рік їй була виплачена у січні 2008 року
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 у розмірі 90 гривень.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в

Законі № 796-ХІІ.

Абзацом 3 частини 4 статті 48 Закону №
796-ХІІ було передбачено, що інвалідам ІII
групи щорічна допомога на оздоровлення
виплачується у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, а
частиною 7 цієї статті встановлено, що
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI статтю 48 Закону №
796-ХІІ викладено в новій редакції,
відповідно до якої щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 було установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, інвалідам ІІІ групи - 90
гривень.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення
підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Зазначене рішення Конституційного
Суду України є обов'язковим до
виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене,
крім того, воно має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, положення підпункту
11 пункту 28 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними та втратили
чинність з 22 травня 2008 року - дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення № 10-рп/2008, яке
відповідно до положень частини 1 статті
58 Конституції України не має зворотної
дії в часі. Якщо суб'єкт владних
повноважень виплатив грошову допомогу
під час дії зазначеної норми Закону, то
після прийняття рішення
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачеві щорічної разової грошової
допомоги.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено судами
попередніх інстанцій щорічна допомога
на оздоровлення за 2008 рік позивачеві
була виплачена у січні 2008 року, - в
період, коли наведені норми Закону були
чинними, а їх виконання обов'язковим, а
тому дії Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області на час виплати позивачеві
зазначеної щорічної допомоги у 2008 році
були правомірними.

Таким чином, суди попередніх
інстанцій дійшли помилкового висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_4
за 2008 рік.

Відповідно до статті 229
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції має
право скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове рішення, якщо обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди першої та апеляційної
інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 229,
230, 232 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області - задовольнити.

Постанову Дебальцевського
міського суду Донецької області від
26 вересня 2009 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області
від 4 квітня 2011 року в частині
задоволення позову скасувати і
прийняти у цій частині нову постанову
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Дебальцівської міської ради Донецької
області про визнання неправомірною
відмови у виплаті недоотриманої суми
допомоги на оздоровлення та стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення за 2008 рік. В решті рішення
судів попередніх інстанцій залишити
без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.