Справа № 815/896/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2014 р. м. Київ
К/800/31904/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Моторного О.А.,

Суддів
Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Державної
податкової служби

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013

у справі № 815/896/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.К.О."

до Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Державної
податкової служби

про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.05.2013, позов задоволено: визнано
протиправними висновки акта Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Державної податкової
служби від 29.12.2012 № 8096/22-5/35931018 «Про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Т.К.О."».

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з доводами та вимогами
заявника не погодився, просив скаргу
залишити без задоволення, оскаржувані
рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем позапланової
виїзної документальної перевірки
позивача з питань взаємовідносин з
контрагентами за період липень 2012 року,
складено акт від 29.12.2012 № 8096/22-5/35931018, в
якому зафіксовано порушення позивачем:
пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 138.2 ст. 138
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 878 005,00 грн.;
пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1, п. 135.2 ст. 135
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податок на
прибуток на загальну суму 901 760,00 грн.;
абз. "а", "б" п. 185.1 ст. 185, п. 186.1, п. 186.2 ст. 186
Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено суму
податкових зобов'язань всього в
розмірі 180 352,00 грн.; абз. "а" п. 198.1, п. 198.2,
п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму податкового кредиту у розмірі 175
609,00 грн.

Такі висновки податкового органу
ґрунтуються на тому, що вартість
товарів, отриманих позивачем від ПП
"Юг-Регіон" безпідставно віднесена до
складу валових витрат у 3 кварталі 2012
року в сумі 878 005 грн., та ПДВ від
вартості цих товарів в сумі 175 609,00 грн.
безпідставно включено до складу
податкового кредиту за липень 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що відповідачем не доведено
правомірність та обґрунтованість
висновків акта ДПІ у Приморському
районі м.Одеси Одеської області ДПС №
8096/22-5/35931018 від 29.12.2012 "Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ "Т.К.О." щодо
підтвердження взаємовідносин з
контрагентами за період липень 2012
року".

Однак, колегія суддів вважає, що
рішення судів попередніх інстанцій не
можна вважати такими, що відповідають
вимогам, передбачених ст. ст. 69, 159 КАС
України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судами попередніх інстанцій при
розгляді даного спору не було
враховано, що згідно чинного
законодавства вчинення податковими
органами дій по проведенню перевірок
платників податків прямо передбачено у
повноваженнях органів державної
податкової служби. Тобто, дії по
проведенню перевірок є частиною
процесу реалізації податковим органом
повноважень, наданих йому чинним
законодавством. Результатом
реалізації цих повноважень є винесення
у відповідній формі рішення, яке
породжує юридичні наслідки для
платника податків.

Отже, виключно результат реалізації
повноваження податкового органу (а
саме - рішення контролюючого органу), а
не процес реалізації його повноважень
може бути об'єктом судового оскарження.
А дотримання контролюючим органом
вимог актів законодавства щодо порядку
та способу проведення перевірки
входить до предмету доказування при
розгляді спору про правомірність
рішення, прийнятого контролюючим
органом за результатами перевірки.

Оскільки, наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то при розгляді даного
спору щодо визнання протиправними
висновків акта Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Державної податкової служби від
29.12.2012 № 8096/22-5/35931018 «Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.К.О."», судами має
бути встановлено, чи є оскаржувані дії
відповідача такими, що породжують для
позивача настання будь-яких юридичних
наслідків і безпосередньо впливають на
його права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Крім того, суди попередніх інстанцій,
розглядаючи позовні вимоги про
визнання протиправними висновків акта
перевірки від 29.12.2012 № 8096/22-5/35931018,
помилково не звернули уваги на те, чи є
вказані позовні вимоги належним
способом захисту порушеного права.

За змістом ч. 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі, щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч. 2 ст.
227 КАС України.

При новому розгляді, слід взяти до
уваги вищезазначене та прийняти
законне і обґрунтоване рішення
відповідно до норм матеріального,
процесуального права, надати належну
правову оцінку обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 227, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Державної податкової служби
задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.05.2013
скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) О.А.
МоторнийСудді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль