Справа № 585/1161/14-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р.Справа № 585/1161/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Зливко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромни та Роменському
районі Сумської області на постанову
Роменського міськрайонного суду
Сумської області від 28.05.2014р. по справі
№ 585/1161/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромни та Роменському
районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Роменського міськрайонного
суд у Сумської області від 28 травня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромни та Роменському
районі Сумської області ( далі - УПФУ в
м. Ромнах та Роменському районі,
відповідач) про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії
задоволено.

Визнано протиправними дії УПФУ в м.
Ромнах та Роменському районі щодо
відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано УПФУ в м. Ромнах та
Роменському районі здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати
призначення - з 06.03.2014 року, з
урахуванням включення до розрахунку
пенсії матеріальної допомоги на
оздоровлення і соціально-побутові
потреби та суми індексації заробітної
плати за період з 01 березня 2012 року до 01
березня 2014 року всього на суму 29337,76 грн.

Зобов'язано УПФУ в м. Ромнах та
Роменському районі виплатити ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1, позивач) недоплачену за
період з 06.03.2014 року суму пенсії у
розмірі всіх належних виплат.

Не погодившись з даною постановою суду,
відповідач подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що пенсія позивачу
призначена відповідно до спеціального
Закону України «Про державну службу»,
яким не передбачено включення до
складу заробітної плати матеріальної
допомоги для призначення та
перерахунку пенсії, оскільки,
враховуючи положення статті 33 Закону
№ 3723-XII, вказана допомога не входить до
складу заробітної плати державного
службовця та є разовою виплатою.
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» при
визначенні заробітку державного
службовця також не передбачено
врахування матеріальної допомоги
вирішення соціально-побутових питань
та допомоги на оздоровлення при
наданні щорічної відпустки, а тому вони
не включаються до розрахунку
заробітної плати.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, належним чином
повідомлялися про дату, місце та час
розгляду справи.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі- КАС України) справа розглянута
без участі представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не правомірно відмовлено
в перерахунку пенсії позивачу з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, оскільки отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Колегія суддів з даним висновком суду
погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач перебуває на
обліку в УПФУ в м. Ромнах та Роменському
районі, як пенсіонер державної служби,
і отримує пенсію за віком з 06.03.2014 року.

27.03.2014 року УПФУ в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області
позивачеві було надано довідку про
складові заробітної плати за останні 24
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» за формою № 5-1 (а.с. 11).

Згідно вищевказаної довідки позивач
звернувся до відповідача із заявою про
перерахунок раніше призначеної пенсії
державного службовця за віком на
підставі ст. 37 Закону України "Про
державну службу", так як при
призначенні пенсії не було враховано
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації заробітної плати за період
з 01.03.2012 року по 01.03.2014 року на загальну
суму 29337,76 грн., з яких сплачувався
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування

27.03.2014 року УПФУ в м. Ромнах та
Роменському районі відповідно до листа
№ П/115 надало позивачу відповідь, в якій
відмовлено в проведенні перерахунку
пенсії посилаючись на те, що оскільки
підвищення розмірів заробітної плати
працюючим державним службовцям не
проводилося, то право на перерахунок
пенсії відсутнє (а.с. 12).

Перевіряючи правомірність прийняття
відповідачем рішення, колегія суддів
зазначає наступне.

За змістом статті 37 Закону України «
Про державу службу» (далі - Закон № 3723-XII
) (у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» (далі - Закон
№ 108/95ВР) встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закон № 108/95ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1788-XII)врегульовано види оплати
праці, що враховуються при обчисленні
пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV) до
виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За таких обставин, колегія суддів
прийшла до висновку, що матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення
та суми індексації заробітної плати, на
які нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
включається до складу заробітної плати
державного службовця та враховується
при обчисленні розміру його пенсії,
оскільки перевага має надаватись
спеціальним нормам, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
№ 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII, а не
таким, які щодо спірних відносин є
загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та
стаття 2 Закону № 108/95-ВР).

Інші доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає такими що не
спростовують правомірних висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на вищезазначене, постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм процесуального права,
у відповідності до вимог норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромни та
Роменському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 28 травня 2014
року по справі № 585/1161/14-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А. Повний текст ухвали
виготовлений 07.07.2014 р.

Головний
спеціаліст Зливко І.М.