Справа № 754/10434/14-а
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/754/511/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2014 року суддя Деснянського
районного суду м. Києва Сенюта В.О.
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити певні дії. У
позовній заяві позивачка просить
визнати дії відповідача протиправними
та фактично рішення останнього від
16.04.2014 року про відмову в її переводі на
пенсію у зв»язку з втратою
годувальника, зобов'язати відповідача
перевести її на пенсію у зв»язку з
втратою годувальника, починаючи з
01.04.2014 року та здійснити перерахунок її
пенсії і в подальшому виплачувати у
розмірі визначеному ч.4 ст.54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме у розмірі 50% пенсії ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовну заяву мотивує тим, що
звернувшись до Управління пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва з заявою від 07.04.2014 року про
переведення її на пенсію, у зв»язку із
втратою годувальника відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», 16.04.2014 року їй було
відмовлено. Оскільки в матеріалах
пенсійної справи покійного чоловіка
позивачки відсутні первинні документи
1986 року та немає законних підстав для
цього. Крім того, посилався на
недоцільність переходу позивачки на
пенсію з втрати годувальника, оскільки
це призведе до зменшення її пенсії, як
особи, яка перебуває на пенсійному
обліку серед 1-ої категорії
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Вказану відмову позивачка вважає
протиправною. Крім того, зазначає, що
посилання відповідача на відсутність
первинних документів 1986 року щодо
ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки саме
відповідач зобов»язаний був зберігати
належним чином ці первинні документи
та саме відповідач нараховував і
сплачував ОСОБА_3 пенсію щомісячно.
Разом з тим, вважає, що посилання
відповідача на недоцільність її
переходу на пенсію з втрати
годувальника, є безпідставним.
оскільки відповідач мав підтвердити це
відповідними розрахунками на підставі
первинних документів про розмір
нарахованої ОСОБА_3 пенсії на день його
смерті. У зв»язку із чим позивачка
звернулась до суду з вказаним позовом.

Стороною відповідача надано суду
заперечення щодо позовних вимог
ОСОБА_1, відповідно до яких дії
Управління відповідають чинному
законодавству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
у адміністративних справах про
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені
позивачкою, відповідачем обставини, за
наявності достатніх підстав приймає
законне та обґрунтоване судове
рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
знаходиться на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію по інвалідності відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Позивачка ОСОБА_1 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3(а.с.3.),
який перебував на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та
отримував пенсію, як особа, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Згідно свідоцтва про
смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с.4).

07.04.2014 року позивачка звернулась з
заявою до відповідача щодо переходу на
пенсію у зв»язку з втратою
годувальника відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З листа Управління пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
№2895/06-1 від 16.04.2014 року вбачається, що
відповідачем було відмовлено
позивачці щодо призначення пенсії по
втраті годувальника на підставі акту
перевірки від 01.04.2014 року, оскільки в
матеріалах пенсійної справи
годувальника відсутні первинні
документи того часу (1986 р.), а саме
особові рахунки про нараховану та
виплачену заробітну плату (для
підтвердження довідки по заробітку №2
від 15.01.1997 року) на ОСОБА_3 Також
відсутні оригінал табелю обліку
робочого часу та наказ про преміювання
за роботу в зоні відчуження. Крім того,
зазначено, що призначити пенсію по
втраті годувальника в розмірі
фактичних збитків без вищевказаних
документів, недоцільно, оскільки це
призведе до зменшення пенсії
позивачки. Разом з тим, в своїх
письмових запереченнях відповідач
зазначає, що у зв»язку з вирішенням
пенсійного забезпечення позивачки, а
саме переведення її на інший вид пенсії
згідно наданих документів було
проведено перевірку обґрунтованості
видачі цих документів. 01.04.2014 року
відповідачем було проведено перевірку
та складено акт №7 «Про результати
перевірки достовірності довідки про
підтвердження періодів перебування в
зоні відчуження та про заробітну плату
в зоні відчуження виданої для
перерахунку пенсії ОСОБА_3, який
працював в ВАТ «Укренергозахист» в
період з 01.03.1978 року по 16.06.1993 рік та
приймав участь в ліквідації наслідків
аварії на ЧАЄС з питань дотримання
вимог законодавства щодо нарахування
заробітної плати, за період з квітня 1986
року». Перевірити данні суми
нарахування та виплати ОСОБА_3,
зазначені в довідці про заробітну
плату №2 від 15.01.1997 року (яка
знаходиться в матеріалах пенсійної
справи померлого) управління не мало
можливості, оскільки відсутні на
підприємстві оригінали первинних
документів. На підставі викладено,
відповідач відмовив позивачці в
переході на пенсію у зв»язку з втратою
годувальника відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, щопередбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положення ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Суд при вирішенні справи керується ст. 8
КАС України, відповідно до вимог якої
суд керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема,
людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Згідно до ст.. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсія в
разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні (при цьому дітям
пенсія призначається незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника), у розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника.

До непрацездатних членів сім»ї
померлого годувальника належать особи,
зазначені у ст.. 36 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст.. 36 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування» до
непрацездатних членів сім»ї померлого
годувальника, зокрема відноситься
дружина, яка досягла пенсійного віку.

Згідно п.13 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», у разі якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до різних законів про пенсійне
забезпечення, за її вибором,
призначається одна пенсія.

Постановою правління Пенсійного
фонду України 25.11.2005 р. №22-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846,
затверджено Порядок подання та
оформлення документів для
призначення(перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який регулює питання щодо
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій.

Пунктом 7 вказаної Постанови
передбачений перелік документів, які
мають надаватися заявником з заявою
про призначення пенсії за віком, а п. 10
цієї постанови встановлено, що до заяви
про призначення пенсії у зв»язку з
втратою годувальника подаються
документи померлого годувальника,
перелічені в підпунктах "б"-"в" пункту 7
цього Порядку. В підпункті в) пункту 7
вказаної постанови зазначається про
надання довідки про заробітну плату.

В своїх письмових запереченнях
відповідач зазначив перелік
документів, які було подано позивачкою
як додатки до заяви про перехід на
пенсію у зв»язку з втратою
годувальника. Серед зазначених
додатків є довідка про заробітну плату
гр.. ОСОБА_3 за період з 1986 р. по 1993 р.
Разом з тим, відповідач посилається на
неможливість перевірки сум нарахувань
та виплат ОСОБА_3, зазначених в довідці
про заробітну плату №2 від 15.01.1997 року
(яка знаходиться в матеріалах
пенсійної справи померлого). Таким
чином, відповідач здійснював перевірку
довідки 1997 року, з урахуванням якої
здійснювались нарахування ОСОБА_3 ще до
його смерті.

Відповідно до частини 3 ст. 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» переведення з одного виду
пенсії на інший здійснюєтьсяз дня
подання заяви на підставі документів
про страховий стаж, заробітну плату
(дохід) та інших документів, що
знаходяться на час переведення з
одного виду пенсії на інший в пенсійній
справі, а також додаткових документів,
одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
№ 1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»(далі - Постанова КМУ № 1210)
Пенсійний фонд України зобов'язаний
забезпечити здійснення перерахунку
пенсій, призначених особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, до набрання чинності цією
постановою, за матеріалами пенсійних
справ.

Отже, Постанова Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та п.38
Постанови правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005 р. №22-1, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2005 р. за N 1566/11846, затверджено Порядок
подання та оформлення документів для
призначення(перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на який посилається
відповідач - не передбачає проведення
перевірки раніше наданих довідок про
розмір заробітної плати для обчислення
пенсії.

Оскільки, переведення з одного виду
пенсії на інший здійснюється з дня
подання заяви, яку позивачкою було
подано до Управління пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
07.04.2014 року, вимоги позивачки щодо
переведення її на інший вид пенсії саме
з 01.04.2014 року є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється: 1) якщо пенсія призначена
на підставі документів, що містять
недостовірні відомості; 2) на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України; 3) у разі смерті
пенсіонера; 4) у разі неотримання
призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд; 5) в інших випадках,
передбачених законом.

Враховуючи те, що жодних рішень щодо
припинення виплати пенсії померлому
годувальнику на підставах визначених
Законом не приймалось. Відмова в
переведенні позивачки на пенсію по
втраті годувальника з підстав, які
зазначені відповідачем, є незаконною,
такою, що порушує права позивача, отже
протиправною.

Відповідач порушив право
позивача на пенсійне забезпечення
відповідно до «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з підстав, які не передбачені цим
Законом та Законом України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування».

Частиною 1ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
його дій.

Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відмова відповідача у переведенні її
на пенсію по втраті годувальника
оформлене листом №2895/06-1 від 16.04.2014 року
є такою, що прийнята поза межами
повноважень та порушує право позивачки
на пенсійне забезпечення по втраті
годувальника, є протиправною.

Відповідно до п.1-2 ч. 2 ст. 162 КАС України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб»єкта владних повноважень та
зобов»язати відповідача вчинити певні
дії.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163,183-2,256 КАС
України, Конституцією України, Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
Законом України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва про визнання дій та рішення від
16.04.2014 року протиправними та
зобов'язання вчинити певні
дії-задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва та прийняте рішення про відмову в
переводі ОСОБА_1 на пенсію у зв»язку з
втратою годувальника - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва перевести ОСОБА_1 на пенсію по
втраті годувальника відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та провести перерахунок
пенсії по втраті годувальника в
розмірі 50% пенсії ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, починаючи з 07.04.2014
року.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя :