Справа № 535/369/14-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р. Справа № 535/369/14-а

Головуючий 1 інстанції:
Цвітайло П.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Котелевського районного суду
Полтавської області від 21.05.2014р. по
справі № 535/369/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Котелевському районі Полтавської
області

про визнання дій протиправними та
здійснення перерахунку та виплати
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Котелевського районного суду
Полтавської області з
адміністративним позовом, в якому
просив: визнати дії Управління
Пенсійного фонду в Котелевському
районі Полтавської області щодо
відмови ОСОБА_1 в перерахунку державної
пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних
пенсії за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
встановленої сталями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» протиправними;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Котелевському районі
Полтавської області провести ОСОБА_1
починаючи з 01.01.14 р. та до втрати такого
права, або змін в законодавстві, або до
законодавчого врегулювання спірних
відносин, нарахування та виплату
пенсії по інвалідності, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, передбаченої ч. 4 ст. 54, ст.
50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» державної пенсії у розмірі
6 мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виходячи із
розрахунку мінімальної пенсії за віком
визначеної на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого законом
України про Державний бюджет України
на відповідний рік, щомісячно, з
урахуванням проведених виплат.

Постановою Котелевського районного
суду Полтавської області від 21.05.2014р. по
справі № 535/369/14-а у задоволенні позову
було відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Котелевського районного
суду Полтавської області від 21.05.2014р. по
справі № 535/369/14-а та прийняти нове
судове рішення, про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не надав.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка являється особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1-ої категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданого 06.02.95 р. Полтавською
облдержадміністрацією (а.с. 3) та
являється інвалідом 3 групи,
пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС
, що підтверджується довідкою МСЕК
серії 7-66ВЛ № 0141025 від 13.10.05 р. (а.с. 3).
Інвалідність позивачці встановлена
внаслідок захворювання, пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою. У зв'язку з
цим позивачка отримує пенсію в
управлінні Пенсійного фонду, як
інвалід 3-ої групи за захворюванням,
пов'язаним з Чорнобильською
катастрофою.

Також суд першої інстанції у своєму
рішенні зазначив, що згідно листа УПФ
України в Котелевському районі
Полтавської області № 5/К-02 від 12.02.14 р.
позивачу відмовлено у проведенні
перерахунку і виплати пенсії згідно
вимог 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (а.с. 4). Також судом
встановлено, що з 01.01.14 р. розмір даної
пенсії позивача згідно довідки
відповідача становить 1214, 72 грн. (а.с. 4).
Відповідно до довідки № 1713 УПФ України
в Котелевському районі Полтавської
області від 20.05.14 р. позивачка ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Котелевському районі Полтавської
області та отримує пенсію по
інвалідності 3 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відповідно
до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Розмір отриманої пенсії
за період з 01.01.14 р. по 31.05.14 р.: щомісячно
становить 1214 грн. 72 коп., з них основна
пенсія (ст. 54) становить 1043,9 грн. та
додаткова пенсія (ст. 50) становить 170,82
грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов до
висновку про їх безпідставність та
необґрунтованість.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
а)державної пенсії; б)додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію (ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по ІІІ групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам 3 групи - 50%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (у редакції
Закону України від 05.10.06 р. N 231-У)
встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного Законом
про Державний бюджет України. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Разом з тим, 14.06.11 р. Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491 -VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності 19.06.11 р.
Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.11 р. норми пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» визнані
такими, що відповідають Конституції
України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.12 р. визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог,
постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.11 р. та № 1210 від 23.11.11
р. були визначені мінімальні розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.11 р. по 31.12.13 р.
розмір основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи повинен визначатися
відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, положеннями Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» не було передбачено обмежень
щодо застосування ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач у період з
01.01.14 р. має право на отримання основної
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі, який встановлено
положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Посилання відповідача на той факт, що
пенсія позивачу у спірний період була
проведена та виплачена у розмірі
визначеному постановами КМ України №
745 від 06.07.11 р. та № 1210 від 23.11.11 р.,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки
застосування зазначених постанов було
розраховано на бюджетний період в 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках, а тому у період з
01.01.14 р. вказані постанови застосуванню
не підлягали.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України,
не довів законність та обґрунтованість
відмови позивачу в перерахунку пенсії.

Натомість позивач, на виконання вимог
ч. 1 ст. 71 КАС України, довів обставини,
на яких ґрунтуються його позовні
вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що відмова
відповідача у перерахунку позивачу з
01.01.14 р. державної пенсії по
інвалідності у розмірі 6 мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком є
неправомірною, в зв'язку з чим, заявлені
позовні вимоги є обґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
вимоги позивача про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії без визначення кінцевої
дати, фактично стосуються вирішення
питання на майбутнє.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права.

Колегія суддів зазначає, що позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача проводити перерахунок
пенсії на майбутнє не відповідає
змісту законодавства. Судове рішення
має бути наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин та
захищати ще не порушене право.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок позивачу державної пенсії
по інвалідності у розмірі 6 мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком, та
провести відповідні виплати за період
з 01.01.14 р. по день ухвалення рішення суду
по даній справі.

Зважаючи на те, що постанова
Котелевського районного суду
Полтавської області від 21.05.2014р. по
справі № 535/369/14-а прийнята з порушенням
вимог чинного законодавства, вона
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Що стосується вимоги апелянта щодо
зобов'язання відповідача подати до
суду першої інстанції звіт про
виконання судового рішення на протязі 1
місяця з дня набрання законної сили
постанови суду, колегія суддів
зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС
України суд апеляційної інстанції не
може розглядати позовні вимоги, що не
були заявлені в суді першої інстанції.

Оскільки позивачем до суду першої
інстанції не заявлялася вимога про
зобов'язання відповідача подати до
суду першої інстанції звіт про
виконання судового рішення на протязі 1
місяця з дня набрання законної сили
постанови суду, вона не може бути
задоволена судом апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Котелевського районного суду
Полтавської області від 21.05.2014р. по
справі № 535/369/14-а - задовольнити
частково.

Постанову Котелевського районного
суду Полтавської області від 21.05.2014р. по
справі № 535/369/14-а - скасувати та
прийняти нову постанову про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Котелевському районі Полтавської
області щодо відмови у здійсненні
ОСОБА_1 перерахунку державної пенсії та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірах визначених ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Котелевському районі
Полтавської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок державної пенсії
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 6 мінімальних
пенсій, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати за період з 01.01.14 р.
по 01.07.14 р. з урахуванням раніше
проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Котелевському районі
Полтавської області здійснити ОСОБА_1
перерахунок додаткової пенсії, за
шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до
ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 50 % мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати за період з 01.01.14 р.
по 01.07.14 р. з урахуванням раніше
проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.