Справа № 805/5895/14
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
справа №805/5895/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді Старосуда
М.І., суддів Василенко Л.А., Гімона М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Єнакієве Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
р. у справі № 805/5895/14 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
місті Єнакієве Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Єнакієве про
стягнення заборгованості у розмірі 65
088,13 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому зазначив, що за період
з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року між ним та
відповідачем було проведено щомісячні
звірки витрат по особовим справам осіб,
яким виплачена допомога на поховання в
сумі 1675,03 грн. та яким виплачена пенсія
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в сумі 63413,10 грн.
Відповідач відмовився відшкодувати
суми зазначених витрат, тому позивач
просив стягнути з відповідача вказані
витрати за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014
року на загальну суму 65 088,13 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
р. у задоволенні позовних про стягнення
заборгованості за період 01.01.2014 року по
31.03.2014 року у розмірі 65 088,13 грн.
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначив,
що судом першої інстанції порушені
норми матеріального та процесуального
права, тому просив скасувати постанову
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі по тексту - Порядок)
затверджений Постановою Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4.

Пунктом 2 вказаного Порядку
встановлено, що він визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно з Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Згідно пункту 4 Порядку відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку зі втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі смерті потерпілого право на
тримання щомісячних страхових виплат
мають непрацездатні особи , які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання. Так, в п.
3 цієї статті зазначено, що такими
особами є жінки, які досягли 55 років,
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють, інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи,
пенсію за вказаний період у зв'язку з
втратою годувальника отримали: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,.
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56,
ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64,
ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68,
ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72,
ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76.,
ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80,
ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84,
ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88,
ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92,
ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96,
ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100,
ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104,
ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108,
ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112,
ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116,
ОСОБА_171, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119,
ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123,
ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127,
ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131,
ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135,
ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139,
ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143,
ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147,
ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151

Однак, зазначені особи на час смерті
годувальника були працездатними та не
досягли 55 років. Справи потерпілих не
були передані до відповідача для
призначення та виплати страхових
виплат.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що пенсію за вказаний
період у зв'язку з втратою годувальника
отримали особи, які досягли 55 років, а
саме: ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154, але
позивач не надав доказів причинного
зв'язку між смертю та
профзахворюванням годувальників.

Щодо стягнення суми витрат на виплату
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
ОСОБА_155 в розмірі 450 грн., колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що на момент смерті
свого батька ОСОБА_155 не був інвалідом,
тому не має права на страхові виплати
відповідно до Закону України № 1105.

Отже, у відповідача відсутній обов'язок
щодо відшкодування суми витрат
позивачу, який виплатив пенсію
зазначеним вище особам у зв'язку із
втратою годувальника за період з 01.01.2014
року по 31.03.2014 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що ухвалою Донецького
апеляційного суду від 24 жовтня 2013 року
апеляційну скаргу позивача залишено
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 р. у справі №805/10598/13-а, якою позивачу
відмовлено в задоволені позову щодо
стягнення з відповідача витрат на
виплату пенсій зазначеним вище особам
за період з 01.02.2013 р. по 31.05.2013 р.,
залишено без змін.

А згідно ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Статтею 255 Кодексу адміністративного
судочинства України також передбачено,
що постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що, оскільки вказані
обставини встановлені судовим
рішенням від 17 вересня 2013 р. у справі
№805/10598/13-а, яке набрало законної сили,
вони не підлягають повторному
доказуванню, через що позовні вимоги по
відшкодуванню витрат, здійсненим
вищезазначеним особам, задоволенню не
підлягають.

Щодо осіб ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158,
ОСОБА_159, ОСОБА_160, яким позивач виплатив
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що у відповідача відсутній
обов'язок щодо відшкодування суми
витрат позивачу, оскільки зазначені
особи на час смерті годувальника були
працездатними та не досягли 55 років.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності", у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
діти, які не досягли 16 років, діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більше як
досягнення ними 23 років.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач за вказаний період виплатив
пенсію в сумі 450,00 грн. ОСОБА_161 по втраті
годувальника, як дочці померлого, однак
не надав документів, якими
підтверджується право ОСОБА_161 на
отримання страхових виплат,
передбачених ст. 33 Закону № 1105.

Крім того, за вказаний період позивач
виплатив пенсію в сумі 452 грн. ОСОБА_162,
який на обліку у відповідача не
знаходиться і справа по цій особі
відповідачу не передавалася, а в
особових справах ОСОБА_163 та ОСОБА_164
відсутній висновок МСЕК або інший
документ, який підтверджує страховий
випадок.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що у відповідача відсутній
обов'язок щодо відшкодування суми
витрат позивачу по вказаним вище
особам.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення
допомоги на поховання в розмірі 1675,03
грн. за особовими справами ОСОБА_165,
ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169,
ОСОБА_170, які отримували пенсію по
втраті годувальника, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання за умови
наявності причинного зв'язку їх смерті
з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що постанова суду прийнята
з додержання норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.195,197,200,205,206,211,212,254 КАС
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Єнакієве Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
р. у справі № 805/5895/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
р. у справі № 805/5895/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили

Колегія суддів
М.І. Старосуд

Л.А. Василенко

М.М. Гімон