Справа № 2а/2370/4977/2012
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
справа № 2а/2370/4977/2012

м. Черкаси

18 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

при секретарі - Чемерин О.В.,

за участю:

представника позивача - Архипенка О.А.,

представника відповідача - Шпори Н.В.(за
довіреністю),

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5 (ордером та
договором),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Кременчуцького міжрайонного
екологічного прокурора, треті особи
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Черкаська міська рада та Свидівоцька
сільська рада до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_4
про визнання протиправним та
скасування рішення від 24.07.2012р. про
реєстрацію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ЧК 0, -

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцький міжрайонний екологічний
прокурор звернувся до суду з
адміністративним позовом до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача від
24.07.2012р. про реєстрацію декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ЧК 0.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що на виконання завдання
Дніпровської екологічної прокуратури
проведено перевірку містобудівного та
земельного законодавства при
реєстрації декларацій про готовність
об'єктів до експлуатації на території
Черкаської області, якою встановлено,
що 24 липня 2012 року начальником
інспекції ДАБК у Черкаській області
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта ІІ категорії
складності за адресою: АДРЕСА_1 до
експлуатації, а саме - дачного будинку з
прибудовою, веранди, поданої ОСОБА_4.
Вказана декларація зареєстрована з
порушенням Порядку реєстрації
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації (самочинно збудованих),
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України №91 від 24.06.2011 "Про затвердження
Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та ІІ категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж". Так,
інформація, яка міститься в декларації,
не узгоджується з доданими до
декларації документами, а саме: у
декларації зазначено, що земельна
ділянка з кадастровим номером
перебуває у власності,
проте як правовстановлюючий документ
вказано у декларації та надано договір
оренди земельної ділянки від 29.01.2004р.,
укладений між Черкаською міською радою
та дачним кооперативом "Береговий" і
довідка міськрайонного управління
Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському
районі №171/01-09 від 01.03.2012р., яка не є
документом про право власності на
земельну ділянку; згідно декларації
місце розташування земельної ділянки
АДРЕСА_1, проте об'єктом договору оренди
від 29.01.2004р. є земельна ділянка в
АДРЕСА_2; в декларації вказано цільове
призначення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, в той час як в
договорі оренди земельна ділянка
віднесена до земель водного фонду
(прибережна захисна смуга), на яких
відповідно до ст. 61 Земельного кодексу
України взагалі заборонено
будівництво. Таким чином, відповідач
здійснив реєстрацію декларації без
перевірки відповідності декларації
іншим документам.

Представник позивача в судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

В письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
проти позову заперечив, зазначивши при
цьому, що згідно Порядку №91 замовник
або його уповноважена особа подає
особисто або надсилає рекомендованим
листом з описом вкладення до інспекції
за місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною в додатку 3 до цього
Порядку. Інспекція розглядає дані
документи та приймає протягом тридцяти
днів з дати їх подання рішення про
реєстрацію декларації або її
повернення. Заява ОСОБА_4 про прийняття
в експлуатацію об'єкта "Будівництво
дачного будинку літ "А-2", з прибудовою
літ. "а", верандою літ. "а1", АДРЕСА_1
надійшла 19.07.2012 р. та 24.07.2012р.
зареєстрована. Відповідно до Порядку
інспекція перевіряє повноту даних,
зазначених у декларації, та реєструє
її, і інших підстав, аніж
незабезпечення повноти даних, для
відмови у проведенні реєстрації
декларації у інспекції не було.
Перевірка достовірності даних у
поданих деклараціях є правом, а не
обов'язком інспекції та може мати місце
у випадку наявності сумнівів щодо
достовірності інформації, зазначеної у
цих деклараціях.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив у задоволенні позову
відмовити повністю.

Судом до участі у справі як треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, були залучені ОСОБА_4,
Черкаська міська рада та Свидівоцька
сільська рада.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_4 в письмових
запереченнях на адміністративний
позов проти позову заперечив, послався
на ті обставини, що є членом дачного
кооперативу "Береговий" та за ним
закріплена земельна ділянка, яка мала
нумерацію в кооперативі № 12, площею
близько 550 кв. м. для обслуговування
дачного будинку. На вказаній ділянці
вже знаходився збудований дачний
будинок для відпочинку з прибудовою та
верандою, який він придбав у третьої
особи. З метою реєстрації права
власності на будинок звернувся до
голови кооперативу для отримання
документів, що підтверджують право
користування земельною ділянкою, та
отримав копію договору оренди
земельної ділянки від 29.01.2004 р.,
укладеного між Черкаською міською
радою та дачним кооперативом
"Береговий", замовив технічну
документацію для визначення в натурі
земельної ділянки і отримав її
кадастровий номер. За вказаних умов
вважає доведеним його право
користування земельною ділянкою.
Доводи прокурора про те, що земельна
ділянка відноситься до земель водного
фонду, не підтверджені доказами та
спростовуються договором оренди від 29
січня 2004 року, згідно з яким за
функціональним використанням земельну
ділянку віднесено до категорії земель
рекреаційного призначення.

Крім того, на даний час ним отримано
свідоцтво на право власності на дачний
будинок і визнання протиправним та
скасування рішення про реєстрацію
спірної декларації матиме негативні
наслідки для нього, як для власника
об'єкта нерухомості, та позбавить права
вільно користуватися та
розпоряджатися своїм майном.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його
представник проти задоволення позову
заперечили повністю з підстав,
викладених в письмових запереченнях.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Черкаської
міської ради в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявною в матеріалах справи
телефонограмою.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Свидівоцької
сільської ради в судове засідання не
з'явився, однак надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідно до ст. 128 КАС України неявка
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, не
є підставою для відкладення розгляду
справи, тому суд розглядає справу за їх
відсутності.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи та його
представника, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши надані у справі
докази суд встановив, що Кременчуцькою
міжрайонною екологічною прокуратурою
на виконання завдання Дніпровської
екологічної прокуратури від 26.10.2012 №
05/3-2953вих-184окв-12 проведено перевірку
містобудівного та земельного
законодавства при реєстрації
декларацій про готовність об'єктів до
експлуатації на території Черкаської
області, якою встановлено, що 24.07.2012р.
начальником інспекції ДАБК у
Черкаській області зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта ІІ
категорії складності за адресою:
АДРЕСА_1 до експлуатації, а саме -
дачного будинку літ. «А-2» з прибудовою
літ. «а», верандою літ. «а1», поданої
ОСОБА_4.

При перевірці вказаної декларації
виявлено, що зазначена в ній інформація
не узгоджується з доданими до неї
правовстановлюючими документами на
земельну ділянку. Так, у декларації
вказано, що земельна ділянка з
кадастровим номером
перебуває у власності ОСОБА_4, проте як
правовстановлюючий документ вказаний
договір оренди земельної ділянки від
29.01.2004р., укладений між Черкаською
міською радою та дачним кооперативом
"Береговий" і довідка міськрайонного
управління Держкомзему у м. Черкаси та
Черкаському районі № 171/01-09 від 01
березня 2012 року; у декларації вказано
місце розташування земельної ділянки
АДРЕСА_1, проте об'єктом договору оренди
від 29.01.2004 року є земельна ділянка в
АДРЕСА_2; зазначене в декларації
цільове призначення земельної ділянки,
а саме: для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,- не
відповідає цільовому призначенню
згідно договору оренди, яким вона
віднесена до земель водного фонду
(прибережна захисна смуга), і на яких
відповідно до ст. 61 Земельного кодексу
України взагалі заборонено
будівництво.

Зазначена в декларації довідка
міськрайонного управління Держкомзему
у м. Черкаси та Черкаському районі №
171/01-09 від 01.03.2012р., на підставі якої, в
тому числі, було здійснено реєстрацію
декларації, містить лише інформацію
про формування кадастрового номера
земельної ділянки і не підтверджує
право власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку, на якій розміщене будівництво.

Згідно довідки міськрайонного
управління Держкомзему у м. Черкаси та
Черкаському районі (т.1, а.с. 19)
правовстановлюючі документи за ОСОБА_4
на земельну ділянку з кадастровим
номером не зареєстровані.

Відповідно до п. 3.5 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків 1
та 11 категорії складності, які
збудованібез дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних
мереж»,затвердженого наказом
Мінрегіонбуду №91 від 24.06.2011р., у разі
виявлення невідповідності поданих
документів вимогам законодавства та
виявлення недостовірних відомостей
інспекція ДАБК повинна повернути
декларацію замовнику, однак всупереч
вказаним вимогам відповідач здійснив
реєстрацію декларації, поданої ОСОБА_4

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що
Законом, який встановлює правові та
організаційні основи містобудівної
діяльності і спрямований на
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів, є
Закон України "Про регулювання
містобудівної діяльності" від 17 лютого
2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Статтею 41 Закону № 3038-VI передбачено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль - це сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 9 розділу V
"Прикінцеві положення" Закону № 3038-VI
розроблений Порядок прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затверджений наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства від 24.06.2011 № 91,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 11.07.2011 р. за № 830/19568 (далі -
Порядок №91).

Згідно з пунктом 1 Порядок №91
встановлює процедуру та умови
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності (далі - об'єкти), збудованих
до 31.12.2009 року без дозволу на виконання
будівельних робіт, заяви про прийняття
в експлуатацію яких подано до 31.12.2012
року, а також механізм проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж.

Згідно пункту 3.1 Порядку №91 прийняття в
експлуатацію об'єктів (крім закінчених
будівництвом до 05 серпня 1992 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них) здійснюється
безоплатно територіальними органами
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України (далі - Інспекція) за
результатами технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж та за наявності документа, що
посвідчує право власності або
користування земельною ділянкою, на
якій розміщений об'єкт, шляхом
реєстрації поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації (далі - декларація), яка
складається за формою, наведеною у
додатку 2 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 3.2 Порядку №91
замовник або його уповноважена особа
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються: два
примірники заповненої декларації; звіт
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта з висновком про їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації (крім
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
прибудов до них загальною площею до 300
квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);
засвідчені в установленому порядку
копії: документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорта, виданого бюро
технічної інвентаризації.

Пунктами 3.3 - 3.5 Порядку передбачено, що
інспекція розглядає документи,
зазначені у пункті 3.2 цього розділу, та
приймає протягом тридцяти днів з дати
їх подання рішення про реєстрацію
декларації або її повернення. Дані,
зазначені у декларації, повинні
узгоджуватись з документами, які
подаються разом з нею. Замовник
відповідно до Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
несе відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації. Інспекція
повертає замовнику декларацію, якщо
вона подана чи оформлена з порушенням
вимог, установлених цим Порядком, у
тому числі у разі виявлення
невідповідності поданих документів
вимогам законодавства та виявлення
недостовірних відомостей у поданих
документах.

Таким чином, реєстрація декларації
здійснюється лише за умови подання
замовником документів, які посвідчують
його право власності чи користування
земельною ділянкою.

Ст. 126 Земельного кодексу України ( в
редакції, яка діяла на час реєстрації
декларації, тобто на 24.07.2012р.)
передбачала перелік документів, що
посвідчували право на земельну
ділянку.

Так, згідно ч. 1 вказаної статті право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Згідно ч. 2 вказаної статті право
власності на земельну ділянку, набуту у
власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується:

а) цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою;

б) свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно ч. 3 вказаної статті право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державним
актом на право постійного користування
земельною ділянкою.

Згідно з ч. 5 вказаної статті право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Наявною в матеріалах справи копією
довідки міськрайонного управління
Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському
районі (т. 1, а.с. 19) та поясненнями ОСОБА_4
і його представника підтверджується,
що на його замовлення ТОВ
«Геоземпроект» розробило технічну
документацію із землеустрою на
земельну ділянку площею 0,0567 га, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (копія
знаходиться у справі, т. 1, а.с. 216-241), та
вказана земельна ділянка 13.08.2013р.
зареєстрована в Державному земельному
кадастрі за кадастровим номером
:01:0008, що підтверджується витягом
з Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (т. 1, а.с. 213-214), однак
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку не були отримані.

Суд виходить з того, що договір оренди
земельної ділянки від 29.01.2004р. не
підтверджує право користування
земельною ділянкою ОСОБА_4 оскільки
укладений не з ним, а з кооперативом
«Береговий», також довідка про
присвоєння земельній ділянці
кадастрового номера не передбачена ст.
126 Земельного кодексу України як
правовстановлюючий документ, тому не
підтверджує право ОСОБА_4 на земельну
ділянку. Відтак, у ОСОБА_4 як на час
подання декларації на реєстрацію, так і
на час розгляду справи відсутній
документ, що підтверджує право
власності чи право користування
земельною ділянкою, внаслідок чого
реєстрація декларації проведена
відповідачем з порушенням вимог п. 3.2
Порядку №91 і є незаконною.

Судом встановлено, що на підставі
зареєстрованої декларації рішенням
Свидівоцької сільської ради від
24.07.2012р. ОСОБА_4 видане свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, а
саме: дачний будинок з прибудовою та
верандою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та зареєстровано право
власності в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 27.07.2012р., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями вказаних документів (т.
1, а.с. 233-234).

Відповідно до пункту 4 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) вказано, що
органи місцевого самоврядування,
вирішуючи питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Оскільки ОСОБА_4 оформив право
власності на будинок з прибудовами,
рішення інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області від 24 липня 2012 року
щодо реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №
ЧК 0 вичерпало свою дію, тому
скасуванню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 376
Цивільного кодексу України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Також ст. 152 Земельного кодексу України
передбачені способи захисту прав на
землю, та визначено, що власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Враховуючи, що після оформлення ОСОБА_4
права власності на нерухоме майно без
оформлення прав на земельну ділянку
виник спір про право цивільне, захист
порушених прав та інтересів власників
земельних ділянок чи їх користувачів
повинен здійснюватись у способи,
визначені ст. 152 Земельного кодексу
України та 16 Цивільного кодексу
України.

Вказана правова позиція висловлена у
постанові Верховного Суду України від
01.10.2013р. у справі №21-228а13.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Беручи до уваги вищезазначене. та
врахувавши, що позивач обрав
неналежний спосіб захисту порушеного
права, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови
виготовлений 04 липня 2014 року.

Суддя
А.В. Руденко