Справа № А-6/401
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
Справа № 9104/32192/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Левицької Н. Г., Хобор Р. Б.

з участю секретаря судового засідання
Сердюк О. Ю.

представника позивача
Гусака М. М.

представника відповідача
Боднарчука М. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу Військового
прокурора Івано - Франківського
гарнізону в інтересах Міністерства
оборони України в особі Івано -
Франківської КЕЧ району на постанову
Господарського суду Iвано -
Франкiвської областi від 22 грудня 2006
року по справі №А - 6/401за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ
СІТІ» до Івано - Франківської міської
ради про адміністративний спір, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МАОДОТ - 1»
звернулося до Господарського суду
Івано - Франківської області з
адміністративним позовом до Івано -
Франківської міської ради і просило:
визнати нечинною відмову Івано -
Франківської міської ради у
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення та передачі в оренду
земельної ділянки площею 17,3641 гектара в
межах вулиць «Національної Гвардії - Є.
Коновальця - О. Сорохтея» для
комплексної забудови житлового
мікрорайону на території колишнього
військового містечка №13 у м. Івано -
Франківську; зобов'язати Івано -
Франківську міську раду затвердити
проект землеустрою та укласти із ТзОВ
«МАОДОТ - І» договір оренди на вказану
ділянку на період будівництва
житлового мікрорайону.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням
виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради від 24
листопада 2006 року позивачу надано
дозвіл на виготовлення проекту
комплексної забудови житлового
мікрорайону на території колишнього
військового містечка. Крім цього,
рішенням міської ради від 10 жовтня 2006
року позивачу були погоджені матеріали
місця розташування земельної ділянки
та надано дозвіл на складання проекту
землеустрою. На підставі рішень було
розроблено відповідну технічну
документацію і проект землеустрою. 07
грудня 2007 року відбулася сесія міської
ради, проте позитивного рішення не
було прийнято.

Разом з цим Земельним кодексом України
не передбачено підстав для відмови у
даній ситуації у затвердженні проекту
землеустрою.

Постановою Господарського суду Івано -
Франківської області від 22 грудня 2006
року позовні вимоги задоволено:
визнано неправомірними дії Івано -
Франківської міської ради по відмові
ТзОВ «МАОДОТ - І» у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення та
передачі в оренду земельної ділянки
площею 17,3641 гектара в межах вулиць
Національної Гвардії - Є. Коновальця - О.
Сорохтея для комплексної забудови
житлового мікрорайону на території
колишнього військового містечка №13 у
м. Івано - Франківську; зобов'язано
Івано - Франківську міську раду
затвердити проект землеустрою щодо
відведення та передачі в оренду
земельної ділянки площею 17,3641 гектара в
межах вулиць Національної Гвардії - О.
Коновальця - О. Сорохтея для
комплексної забудови житлового
мікрорайону на території колишнього
військового містечка №13 у м. Івано -
Франківську та укласти із ТзОВ «МАОДОТ
- І» договір оренди вказаної земельної
ділянки. В решті позовних вимог
провадження у справі закрито.

Прокурор Івано - Франківського
гарнізону в інтересах Міністерства
оборони України в особі Івано -
Франківської КЕЧ району подав на
вказане судове рішення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, у якій з посиланням
на незаконність постанови, просить
скасувати її та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що при передачі в оренду
земельної ділянки Івано - Франківська
міська рада вийшла за межі компетенції,
так як відповідно до наказу
Міністерства оборони України №483 від 22
грудня 1997 року у даному випадку на
передачу земельної ділянки
обов'язковою є згода Міністра оборони
України. Також, згідно з постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 вересня
2008 року скасовано постанову
господарського суду Івано -
Франківської області від 10 липня 2007
року і задоволено позовні вимоги
прокурора про визнання недійсним
рішення Івано - Франківської міської
ради від 17 грудня 2004 року в частині
віднесення до земель запасу земельної
ділянки у м. Івано - Франківську.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 липня 2014
року у відповідності до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку процесуального
правонаступництва замінено позивача:
товариство з обмеженою
відповідальністю «МАОДОТ - 1» на
товариство з обмеженою
відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ».

В судовому засіданні представники
сторін не погодилися з доводами
апеляційної скарги і пояснили, що
згідно законодавства, що діяло на час
постановлення оскаржуваного судового
рішення позивач, маючи статус
замовника будівництва, мав право на
користування земельною ділянкою. Крім
цього, на сьогоднішній день між
сторонами укладено договір оренди та
договір про співпрацю, згідно з яким
позивач взяв на себе зобов'язання по
спорудженню та розвитку інженерно -
транспортної інфраструктури. На
сьогоднішній день виконані роботи по
будівництву будинку, а також об'єктів
водопостачання та водовідведення.

Прокурор в судове засідання не прибув,
а також не направила представника
Івано - Франківська КЕЧ району, хоча
вказані особи були у встановленому
законом порядку та належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи.

При цьому, прокурор не повідомив про
причини неявки, а також від нього
відсутнє клопотання про відкладення
розгляду справи.

Івано - Франківська КЕЧ району
надіслала апеляційному суду листа за
№7/784 від 27 червня 2014 року, згідно з яким
просить справу розглядати за
відсутності представника.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи
представників сторін, дослідивши
наявні в справі матеріали та докази,
перевіривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, правильність правової
оцінки судом першої інстанції обставин
справи та застосування норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно наявних в матеріалах справи
доказів, ТзОВ «МАОДОТ - І» в повному
обсязі виконало зобов'язання,
покладені на нього відповідно до
рішення виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради, а також
виконало вимоги ст. ст. 118, 123, 124, 151
Земельного Кодексу України у зв'язку з
прийняттям такого рішення.

Тому, виходячи із змісту ст. 123
Земельного Кодексу України, суд першої
інстанції вважав, що Івано -
Франківська міська рада у місячний
строк, повинна була погодити матеріали
погодження місця розташування
земельної ділянки та дати згоду на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки. Тому, такі дії по
відмові у погодженні матеріалів
погодження місця розташування
земельної ділянки суд вважав
неправомірними. В адміністративному
позові позивач ставить вимогу про
визнання нечинної відмови відповідача
у затвердженні проекту землеустрою
щодо відведення та передачі в оренду
земельної ділянки площею 17,3641 гектара в
межах вулиць Національної Гвардії - Є.
Коновальця - О. Сорохтея для
комплексної забудови житлового
мікрорайону на території колишнього
військового містечка №13 у м. Івано -
Франківську. Проте, до позовної заяви
не додано рішення сесії про відмову в
такому затвердженні проекту
землеустрою. При цьому, відповідач
стверджує, що ним не приймалося такого
рішення.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що у цій частині
вимоги позивача безпідставні, оскільки
у зв'язку з фактичною відсутністю
відмови в даному випадку не існує
предмету спору. Разом з тим, для повного
захисту прав та інтересів позивача, суд
вважав на підставі положень ст. 11
Кодексу адміністративного судочинства
України вийти за межі позовних вимог та
визнати неправомірними дії Івано -
Франківської міської ради.

З приводу висновків суду першої
інстанції, викладених в оскаржуваному
судовому рішенні, колегія суддів
апеляційного суду зазначає про таке

Як було встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій рішенням
виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради від 29 серпня
2006 року за №315 за результатами розгляду
звернення Міністерства оборони
України функції «Замовника» на
проведення проектно - пошукових робіт
для виготовлення проекту комплексної
забудови житлового мікрорайону на
території колишнього військового
містечка №13 передано від Західного
управління капітального будівництва
Міністерства Оборони України ТзОВ
«МАОДОТ - І».

Також, рішенням ІХ сесії Івано -
Франківської міської ради від 10 жовтня
2006 року внесено зміни до п. 1.7 рішення ІV
сесії V демократичного скликання Івано
- Франківської міської ради від 06 липня
2006 року «Про матеріали погодження
місця розташування земельних ділянок»
та викладено його у новій редакції,
згідно змісту якої ТзОВ «МАОДОТ - І»
погоджено матеріали місця
розташування земельної ділянки
орієнтовною площею 18 гектарів в межах
вулиць Національної гвардії - Є.
Коновальця - О. Сорохтея для
комплексної забудови житлового
мікрорайону на території військового
містечка №13 та надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради від 24
листопада 2006 року №422 ТзОВ «МАОДОТ - І»
надано дозвіл на виготовлення проекту
комплексної забудови житлового
мікрорайону на території колишнього
військового містечка №13 в межах вулиць
Національної гвардії - Є. Коновальця - О.
Сорохтея у м. Івано - Франківську.

На підставі прийнятих рішень позивачем
виготовлено акт вибору земельної
ділянки, який погоджено відповідними
контролюючими та державними органами,
а також щодо відведення земельної
ділянки надані висновки управлінням
архітектури і містобудування Івано -
Франківського міськвиконкому за №2/3 -
3/1977 від 06 вересня 2006 року, Івано -
Франківським міським управлінням
земельних ресурсів №1933 від 19 жовтня 2006
року, Івано - Франківською міською
санітарно - епідеміологічною службою
№322 від 15 вересня 2006 року, Управлінням
культури виконавчого комітету Івано -
Франківської міської ради №762/1 - 7 від 14
вересня 2006 року, Державним управлінням
екології та природних ресурсів в Івано
- Франківській області №13 - 7/3281 від 28
вересня 2006 року.

Крім цього, згідно з протоколом №3
засідання містобудівельної ради при
управлінні архітектури і
містобудування м. Івано - Франківська
на засіданні 02 лютого 2006 року
затверджено подану схему забудови
території в межах вулиць Національної
гвардії - Є. Коновальця - О. Сорохтея у м.
Івано - Франківську.

Відповідно до висновку Державної
експертизи обласного головного
управління земельних ресурсів
Держкомзему України від 22 листопада 2006
року №3830/П проект землеустрою щодо
відведення позивачу земельної ділянки
для комплексної забудови житлового
мікрорайону відповідає вимогам
законодавства України, встановленим
нормам і правилам.

Як убачається із листа Івано -
Франківського міського голови №1949/05 -
17/54в від 11 грудня 2006 року питання
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачі в оренду
земельної ділянки позивачу загальною
площею 17,3641 гектара в межах вулиць
Національної гвардії - Є. Коновальця - О.
Сорохтея для комплексної забудови
житлового мікрорайону на території
колишнього військового містечка №13
було предметом розгляду на сесії
міської ради 07 грудня 2006 року. Проте,
рішення з вищевказаного питання не
було прийнято.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
наступного.

У відповідності до ст. ст. 118, 123, 124
Земельного Кодексу України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішень органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам із
зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення
земельних ділянок. Особа зацікавлена в
одержанні земельної ділянки в оренду
із земель державної або комунальної
власності, звертається з відповідним
клопотанням до районної, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій або сільської, селищної,
міської ради. Відповідна рада
розглядає таке клопотання у місячний
строк, погоджує матеріали погодження
місця розташування земельної ділянки
та дає згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання. Вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин
відповідно до ст. 26 п. 34 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
належить до виключної компетенції
місцевих рад. Статтею 12 Земельного
кодексу України до повноважень міських
рад в галузі земельних відносин
віднесено розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок у власність та
надання їх у користування.

З урахуванням встановлених судами
фактичних обставин справи та доказів,
представлених сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, виходячи з відповідних
положень Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та
Земельного кодексу України, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
позивачем виготовлено проект
землеустрою у відповідності до
положень земельного законодавства
України та на підставі відповідних
рішень органу місцевого
самоврядування. Тому Івано -
Франківська міська рада зобов'язана
була прийняти рішення за зверненням
позивача та представленим на розгляд
проектом землеустрою.

Згідно вищезгаданого листа міського
голови, міською радою не прийнято
рішення з приводу наданого на
затвердження проекту землеустрою.
Тобто, протиправною у даному випадку є
бездіяльність міської ради щодо
неприйняття у межах визначеної
компетенції відповідного рішення за
зверненням позивача.

В свою чергу суд першої інстанції не
врахував вищевикладених обставин та
відсутність фактичної відмови у
затвердженні проекту землеустрою,
прийнявши рішення про визнання
протиправною саме відмови.

Крім цього, зобов'язуючи відповідача
затвердити проект землеустрою щодо
відведення та передачу в оренду
позивачу земельної ділянки, суд першої
інстанції не врахував, що вирішення цих
питань відноситься до компетенції
органів місцевого самоврядування, як
колегіальних органів.

Приймаючи рішення про закриття
провадження у справі щодо решти
позовних вимог, суд першої інстанції у
мотивувальній частині судового
рішення не навів у якій саме частині
вимог провадження у справі закрито та з
яких підстав.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції, викладаючи у
оскаржуваному судовому рішенні
висновок щодо задоволення вимог
позивача, не дотримався вищезазначених
вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм матеріального права і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що частково і доводи
апеляційної скарги дають підстави для
висновку про невідповідність
висновків суду щодо протиправності
відмови у затвердженні проекту
землеустрою обставинам справи, а також
порушення судом першої інстанції при
вирішенні позовних вимог норм
матеріального та процесуального права.

Тому постанову суду першої інстанції
слід скасувати та прийняти нову
постанову. При цьому, при вирішенні
справи, колегія суддів апеляційного
суду виходить із повноважень суду при
вирішенні справи, передбачених ст. 162
Кодексу адміністративного судочинства
України. Зокрема, відповідно до частини
2 статті 162 Кодексу у разі задоволення
адміністративного позову, суд може
прийняти постанову про визнання
протиправною бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, а також прийняти
іншу постанову, якам б гарантувала
дотримання і захист прав та інтересів
особи у сфері публічно - правових
відносин від порушень з блоку суб'єкта
владних повноважень.

Тобто, у даному випадку визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо не забезпечення
розгляду питання про затвердження
проекту землеустрою та зобов'язання
відповідача розглянути дане питання є
способом захисту прав позивача у сфері
публічно - правових відносин.

У зв'язку з цим позовні вимоги слід
задовольнити частково.

Доводи апеляційної скарги прокурора з
посиланням на обов'язковість у даному
випадку згоди Міністерства оборони
України на передачу земельної ділянки
обов'язковою є згода Міністра оборони
України не заслуговують на увагу і не
можуть бути враховані апеляційним
судом. Так, згідно постанови
Господарського суду Івано -
Франківської області від 18 січня 2007
року, залишеної без змін ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду відмовлено в
задоволенні позовних вимог
військового прокурора Івано -
Франківського гарнізону до Івано -
Франківської міської ради про
визнання частково недійсним рішення
від 10 жовтня 2006 року щодо погодження
місця розташування земельних ділянок
віднесених до земель запасу міської
ради ділянки військового містечка №13 у
м. Івано - Франківську. Прийняті рішення
суди мотивували відсутність
документів, які б підтверджували право
власності чи користування. Тобто,
рішення органу місцевого
самоврядування, яким позивачу
погоджено матеріали місяця
розташування земельної ділянки та
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою, є чинним.

Разом з тим, посилання прокурора на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 16 вересня 2008
року, якою скасовано постанову
господарського суду Івано -
Франківської області від 10 липня 2007
року та задоволено позовні вимоги про
визнання недійсним рішення Івано -
Франківської міської ради від 17 грудня
2004 року задоволено, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки
рішенням міської ради від 10 жовтня 2006
року вирішили віднести до земель
запасу земельну ділянку загальною
площею 18 гектарів в межах вулиць
Національної Гвардії - Є. Коновальця - О.
Сорохтея. Тобто, вказаним рішенням було
віднесено до земель запасу земельну
ділянку, щодо виділення якої виник
публічно - правовий спір, в той час як
постановою від 16 вересня 2008 року
скасовано рішення від 17 грудня 2004 року.
Таким чином, судові рішення, на які
посилається прокурор, не були прийняті
з приводу рішення органу місцевого
самоврядування від 06 жовтня 2006 року.

У зв'язку з цим колегія суддів
апеляційного суду вважає, що викладені
в апеляційній скарзі доводи не можуть
бути покладені в основу судового
рішення суду апеляційної інстанції.

Тому, апеляційну скаргу військового
прокурора Івано - Франківського
гарнізону слід задовольнити частково з
урахуванням вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військового
прокурора Івано - Франківського
гарнізону в інтересах Міністерства
оборони України в особі Івано -
Франківської КЕЧ району задовольнити
частково.

Постанову Господарського суду Iвано -
Франкiвської областi від 22 грудня 2006
року по справі №А - 6/401 скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ» до
Івано - Франківської міської ради про
адміністративний спір задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Івано - Франківської міської ради щодо
незабезпечення розгляду питання
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачі в оренду
товариству з обмеженою
відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ»
земельної ділянки площею 17,3641 гектара в
межах вулиць «Національної Гвардії - Є.
Коновальця - О. Сорохтея» для
комплексної забудови житлового
мікрорайону на території колишнього
військового містечка №13 у м. Івано -
Франківську.

Зобов’язати Івано - Франківську міську
раду розглянути питання затвердження
проекту землеустрою щодо відведення та
передачі в оренду товариству з
обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ
СІТІ» земельної ділянки площею 17,3641
гектара в межах вулиць «Національної
Гвардії - Є. Коновальця - О. Сорохтея»
для комплексної забудови житлового
мікрорайону на території колишнього
військового містечка №13 у м. Івано -
Франківську.

В задоволенні решти позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРСЕНАЛ СІТІ» до
Івано - Франківської міської ради -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили, а у випадку складення
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України - у цей же строк з
дня складення постанови суду в повному
обсязі безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Н. Г. Левицька

Р. Б. Хобор

Постанову у повному обсязі
складено 08 липня 2014 року.