Справа № 2а/2570/1044/2012
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року Чернігів
Справа № 2а/2570/1044/2012

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представників відповідачів Гончар І.В.,
Кицун І.О.,

представник третьої особи Федорова С.О.
,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_6 до Київського
обласного центру зайнятості,
Славутицького міського центру
зайнятості, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог,
Славутицький міський комітет
профспілки працівників державних
установ, первинна організація
профспілки виконавчого комітету
Славутицької міської ради про
визнання дій, наказу та запису в
трудовій книжці незаконними,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу і моральної шкоди , -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_6 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Київського обласного центру
зайнятості, Славутицького міського
центру зайнятості, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог,
Славутицький міський комітет
профспілки працівників державних
установ, первинна організація
профспілки виконавчого комітету
Славутицької міської ради та просить:

визнати незаконними дії Київського
обласного центру зайнятості щодо
звільнення позивача з посади головного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
Славутицького міського центру
зайнятості за п.1 ст.40 Кодексу законів
про працю України;

визнати незаконним наказ Київського
обласного центру зайнятості №69-к від
27.01.2012 року в частині звільнення ОСОБА_6
з посади головного спеціаліста відділу
надання соціальних послуг з
працевлаштування Славутицького
міського центру зайнятості за п.1 ст.40
Кодексу законів про працю України;

визнати незаконним запис № 8 від 30
січня 2011 року в трудовій книжці про
звільнення позивачки з посади
головного спеціаліста відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
Славутицького міського центру
зайнятості у зв'язку з реорганізацією
та скороченням чисельності
працівників за п. 1 ст. 40 КЗПП України;

поновити ОСОБА_6 на посаді головного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Славутицького
міського центру зайнятості;

зобов'язати Славутицький міський центр
зайнятості нарахувати та виплатити
ОСОБА_6 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 30.01.2012 року по день
поновлення на роботі;

стягнути з Київського обласного центру
зайнятості на користь ОСОБА_6 моральну
шкоду в розмірі 50000 грн.;

стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_6 судові витрати в
розмірі 13493 грн. 60 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що наказом Київського обласного
центру зайнятості від 27 січня 2012 року
№69-к позивача було звільнено з посади
головного спеціаліста відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
Славутицького міського центру
зайнятості 30 січня 2012 року у зв'язку з
реорганізацією та скороченням
чисельності працівників, пункт 1
частини першої статті 40 Кодексу
законів про працю України. Вважає
звільнення незаконним, оскільки
відповідачем не дотримано вимог статті
49-2 Кодексу законів про працю України,
відповідно до якої про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці; при вивільненні працівників у
випадках змін в організації
виробництва і праці враховується
переважне право на залишення на роботі.
Відповідачем також не було виконано
покладений на нього законом обов'язок
щодо вжиття заходів до переведення
позивача на іншу роботу (частина друга
статті 40 Кодексу законів про працю
України). Відповідно до наказу
Київського обласного центру
зайнятості «Про реорганізацію та
скорочення чисельності працівників у
Славутицькому міському центрі
зайнятості» від 14 листопада 2011 року №
239/0/6-11 відділ надання соціальних послуг
з працевлаштування у кількості 5
штатних одиниць та відділ активної
підтримки безробітних у кількості 3
штатних одиниць з 14 листопада 2011 року
були ліквідовані та був створений
відділ надання соціальних послуг
Славутицького міського центру
зайнятості у кількості 6 штатних
одиниць. Тобто займана позивачем
посада не скочувалась. Проте посада
головного спеціаліста у
новоствореному відділі надання
соціальних послуг Славутицького
міського центру зайнятості позивачу не
пропонувалася. Крім цього, позивач є
членом Славутицького міського
комітету профспілки працівників
державних установ, проте була
звільнена із займаної посади всупереч
вимогам статті 43 Кодексу законів про
працю України без попередньої згоди
первинної профспілкової організації.

Окрім того, позивачка вважає, що її
звільнення відбулося без врахування її
переваг , у порівнянні з іншими
співробітниками, які знаходяться на
аналогічних посадах.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
просили відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на заперечення, які
приєднанні до матеріалів справи.

Представник третьої особи - первинна
організація профспілки виконавчого
комітету Славутицької міської ради в
судовому засіданні позов підтримав та
просив його задовольнити в повному
обсязі.

Позивач, представник третьої особи -
Славутицький міський комітет
профспілки працівників державних
установ в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили

Суд вважає за можливе розглянути
справу без їх участі.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін,що з'явились, суд
вважає позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Заслухавши позиції сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Наказом Київського обласного центру
зайнятості від 21 серпня 2002 року №180-к
ОСОБА_6 було призначено на посаду
головного спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Славутицького
міського центру зайнятості на період
відпустки основного працівника для
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Наказом Київського обласного центру
зайнятості від 1 серпня 2003 року № 216-к
позивача призначено за переведенням на
посаду головного спеціаліста відділу
надання соціальних послуг того ж
центру зайнятості.

Наказом Державного центру зайнятості
«Про оптимізацію структури та
чисельності працівників державної
служби зайнятості - виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття та її
робочих органів на 2012 рік» від 22
вересня 2011 року № 128 було передбачено
скорочення чисельності працівників
державної служби зайнятості на 2012 рік
та зобов'язано директорів, зокрема,
міських центрів зайнятості на підставі
статті 49-2 КЗпП України попередити
працівників про наступне вивільнення 30
грудня 2011 року у зв'язку із
реорганізацією, змінами структури та
чисельності штату центрів зайнятості.

З метою з'ясування наявності
профспілкових організацій та
належності в них працівників Київським
обласним центром зайнятості було
зроблено відповідний запит, на який
Славутицьким міським центром
зайнятості 19 жовтня 2011 року було надано
відповідь про відсутність
профспілкової організації у
Славутицькому міському центрі
зайнятості та про відсутність
інформації щодо вступу працівників
цього центру до інших профспілкових
організацій.

На виконання наказу Державного центру
зайнятості від 22 вересня 2011 року № 128
Київським обласним центром зайнятості
видано наказ «Про реорганізацію та
скорочення чисельності працівників
Київського обласного, міських,
міськрайонних та районних центрів
зайнятості» від 14 листопада 2011 року №
215/0/6-1 1 та наказ «Про реорганізацію та
скорочення чисельності працівників у
Славутицькому міському центрі
зайнятості» від 14 листопада 2011 року №
239/0/6-11, відповідно до якого вирішено:

- скоротити чисельність штатних
працівників на 3 одиниці (заступник
начальника відділу - заступник
головного бухгалтера відділу
бухгалтерського обліку, начальник
відділу активної підтримки
безробітних, заступник начальника
відділу активної підтримки
безробітних);

- ліквідувати відділ активної
підтримки безробітних у кількості 3
штатних одиниць, відділ надання
соціальних послуг з працевлаштування у
кількості 5 штатних одиниць;

- створити відділ надання соціальних
послуг у кількості 6 штатних одиниць;

- вивести з відділу взаємодії з
роботодавцями посаду заступника
начальника відділу та ввести посаду
головного спеціаліста (1 штатна
одиниця).

30 листопада 2011 року позивач була
ознайомлена з наказом від 14 листопада
2011 року № 239/0/6-11 та попереджена про
наступне звільнення із займаної
посади, але відмовилась поставити
підпис, про що був складений
відповідний акт від 30 листопада 2011
року.

Наказом Київського обласного центру
зайнятості від 27 січня 2012 року № 69-к
ОСОБА_6 було звільнено з посади
головного спеціаліста відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
Славутицького міського центру
зайнятості з 30 січня 2012 року у зв'язку з
реорганізацією та скороченням
чисельності працівників, пункт 1
частини першої статті 40 Кодексу
законів про працю України.

Таким чином судом встановлено, що
позивачка була своєчасно попереджена
про майбутне звільнення.

При заповненні трудової книжки ОСОБА_6
було допущено помилку в зазначенні
дати звільнення, а саме: зазначено
«30.01.2011» замість «30.01.2012», як вказано в
оспорюваному наказі. Позивач з вимогою
виправити зазначену помилку до
Київського обласного центру
зайнятості не зверталася.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 40 Кодексу законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в ому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
станови, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Згідно з положеннями статті 49-2 Кодексу
законів про працю України про наступне
звільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці. Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Частиною другою статті 49-4 Кодексу
законів про працю України передбачено,
що ліквідація, реорганізація
підприємств, зміна форм власності або
часткове зупинення виробництва, що
тягнуть за собою скорочення
чисельності або штату працівників,
погіршення умов праці, можуть
здійснюватися тільки після завчасного
надання професійним спілкам
інформації з цього питання, включаючи
інформацію про причини наступних
звільнень, кількість і категорії
працівників, яких це може стосуватися,
про строки проведення звільнення.
Власник або уповноважений ним орган не
пізніше трьох місяців з часу прийняття
рішення проводить консультації з
професійними спілками про заходи щодо
запобігання звільненню чи зведенню їх
кількості до мінімуму або пом'якшення
несприятливих наслідків будь-якого
звільнення.

Згідно з частиною першою статті 43
Кодексу законів про працю України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами і (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Відповідно до частини дев'ятої статті 43
Кодексу законів про працю України, якщо
розірвання трудового договору з
працівником проведено власником або
уповноваженим ним органом без
звернення до виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника), суд
зупиняє провадження по справі, запитує
згоду виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) і після
її одержання або відмови виборного
органу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) в дачі згоди на
звільнення працівника (частина перша
цієї статті) розглядає спір по суті.

Під час розгляду справи по суті, судом
було встановлено, що при звільненні
позивачки зі служби, згода
профспілкової організації на її
звільнення отримана не була.

Судом був направлений запит до
відповідної профспілки.

Згідно поданої суду копії протоколу
засідання профспілкової організації,
така згода надана не була.

Відмова профспілкового органу в згоді
на звільнення не є безумовною
підставою для поновлення працівника на
роботі.

При вирішенні спору про законність
звільнення співробітника зі служби у
зв'язку зі скороченням штатів, до
вирішення питань щодо наявності у
цього працівника переваг, у порівнянні
з співробітниками які залишені на
службі, суд повинен дослідити, чи було
фактичне скорочення посад, одну з яких
займала звільнена особа.

Аналізуючи штатні розписи
Славутицького міського центру
зайнятості на 2011 та 2012 роки (т.1, а.с 227, 228)
судом встановлено наступне.

Згідно штатного розпису за 2011 рік,
кількість головних спеціалістів у
штаті відповідача визначена у 7 осіб. За
виключенням посад головного
спеціаліста-юрисконсульта та
головного спеціаліста-бухгалтера, які
потребують спеціальної освіти, - 5
посад.

Згідно штатного розпису за 2012 рік,
кількість головних спеціалістів у
штаті відповідача визначена у 8 осіб. За
виключенням посад головного
спеціаліста-юрисконсульта та
головного спеціаліста-бухгалтера, які
потребують спеціальної освіти, - 6
посад.

При цьому, згідно штатного розкладу на
2011 рік, кількість посад головних
спеціалістів відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
складала 3 посади, а згідно штатного
розкладу на 2012 рік, кількість посад
головних спеціалістів відділу надання
соціальних послуг, який перебрав на
себе функції відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування,
вже склала 4 посади.

Таким чином судом встановлено, що у 2012
році у Славутицькому міському центрі
зайнятості кількість головних
спеціалістів, у порівнянні з 2011 роком,
не скорочувалась, а навпаки була
збільшена.

За таких обставин, підстав для
звільнення позивачки зі служби за п.1
ст.40 Кодексу Законів про працю України
не було.

Зважаючи на наведене суд вважає за
необхідне неступне:

- визнати незаконними дії Київського
обласного центру зайнятості щодо
звільнення позивача з посади головного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
Славутицького міського центру
зайнятості за п.1 ст.40 Кодексу законів
про працю України;

- визнати незаконним наказ Київського
обласного центру зайнятості №69-к від
27.01.2012 року в частині звільнення ОСОБА_6
з посади головного спеціаліста відділу
надання соціальних послуг з
працевлаштування Славутицького
міського центру зайнятості за п.1 ст.40
Кодексу законів про працю України;

- поновити ОСОБА_6 на посаді головного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Славутицького
міського центру зайнятості;

- зобов'язати Славутицький міський
центр зайнятості нарахувати та
виплатити ОСОБА_6 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 30.01.2012 року по
день поновлення на роботі;

Правомірність дій органу державного
управління визначається судом на
момент їх здійснення.

При внесенні запису № 8 від 30 січня 2011
року до трудової книжки позивачки про
звільнення її з посади головного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
Славутицького міського центру
зайнятості у зв'язку з реорганізацією
та скороченням чисельності
працівників за п. 1 ст. 40 КЗПП України,
наказ про звільнення не був визнаний
незаконним та не був скасованим.

За таких підстав, суд вважає, що
внесення такого запису було
правомірним.

Судом встановлено, що незаконним
звільненням позивачки зі служби, їй
завдано значної моральної шкоди, яка
виразилась у моральних стражданнях
викликаних подовженим в часі
порушенням звичайного способу життя,
необхідності відшукання засобів
існування.

Однак суд вважає, що заявлена
позивачкою сума моральної шкоди є
завищеною і не відповідає обсягу
перенесених нею моральних страждань.

Виходячи з представлених позивачкою
доказів, на думку суду, розмір
моральної шкоди необхідно встановити в
сумі 8000 грн.

Також на користь позивачки необхідно
стягнути понесені нею судові витрати в
сумі 13493 грн. 60 коп.

Враховуючи вищевикладене,
адміністративний позов ОСОБА_6
необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Київського
обласного центру зайнятості щодо
звільнення позивача з посади головного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг з працевлаштування
Славутицького міського центру
зайнятості за п.1 ст.40 Кодексу законів
про працю України.

Визнати незаконним наказ Київського
обласного центру зайнятості №69-к від
27.01.2012 року в частині звільнення ОСОБА_6
з посади головного спеціаліста відділу
надання соціальних послуг з
працевлаштування Славутицького
міського центру зайнятості за п.1 ст.40
Кодексу законів про працю України,

Поновити ОСОБА_6 на посаді головного
спеціаліста відділу надання
соціальних послуг Славутицького
міського центру зайнятості,

Зобов'язати Славутицький міський центр
зайнятості нарахувати та виплатити
ОСОБА_6 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 30.01.2012 року по день
поновлення на роботі.

Стягнути з Київського обласного центру
зайнятості на користь ОСОБА_6 моральну
шкоду в розмірі 8000 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_6 судові витрати в
розмірі 13493 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот