Справа № 757/7983/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/7983/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Печерського районного суду
м. Києва від 22.05.2014 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
заступника голови Печерської районної
в м. Києві державної адміністрації
Садрацького Валерія Григоровича, третя
особа - комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Печерськжитло» про зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої
інстанції з позовом, в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
просив: притягнути до адміністративної
відповідальності відповідача та
зобов'язати надати повну, чітку
обґрунтовану, конкретну відповідь на
звернення позивача, а також зобов'язати
відповідача звернутись до суду з
позовом про стягнення заборгованості у
розмірі 1419,25 грн.; надати відповіді на
питання: яким чином було визначено суму
заборгованості у розмірі 1419,25 грн.?, на
підставі чого велись розрахунки
корисної площі квартири позивача ЖЕК
309, 305, 605, та ДП «Київжитлокомуненерго»,
на підставі чого до боргу 2000 грн. додано
перерахунок гвп та газу за жовтень 2011
року?, чому з 2002 року позивач отримує
претензії, приписи, досудові
попередження, в яких міститься
інформація про наявність боргу з
вимогою його сплатити, але не містить
відповіді звідки цей борг взявся, і
чому сума заборгованості постійно
змінюється?, чому КП «Печерськжитло»
попереджає позивача з 2002 року про
звернення до суду з позовними вимогами,
але не звертається, але надає
можливість службі по стягненню
заборгованості «Удар» тероризувати
позивача та його сім'ю.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 22.05.2014 в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням позивач звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
листом за підписом заступника
Печерської РДА в м. Києві Садрацького
В.Г. від 12.07.2013 №105/05М-761 надано відповідь
на звернення позивача про те, що
наявність заборгованості позивача за
житлово-комунальні послуги у розмірі 1
419,25 грн. встановлена рішеннями суду від
01.04.2009 у цивільній справі №2-439-1/09 та від
15.02.2012 у цивільній справі №2-4668/11 за
позовом позивача.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 01.04.2009 у цивільній справі
№2-439-1/09, яке набрало законної сили і є
чинним, відмовлено в задоволенні
позову позивача до КП УЖГ
«Печрськжитло» про визнання дій
протиправними тощо, і зокрема
встановлено, що КП УЖГ «Печрськжитло»
нарахування заборгованості позивача
не здійснювало, що виключає можливість
визнання дій КП УЖГ «Печрськжитло»
протиправними.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 15.02.2012 у цивільній справі
№2-4668/11, яке набрало законної сили і є
чинним, відмовлено в задоволенні
позову позивача до КП УЖГ
«Печрськжитло» про визнання боргів
такими, що не підлягають сплаті, і
зокрема встановлено, відсутність
підстав для встановлення пропуску
строків позовної давності, а відтак і
для визнання боргу, таким, що не
підлягає сплаті, оскільки з
відповідними вимогами про стягнення
заборгованості у розмірі 1 419,25 грн. КП
УЖГ «Печрськжитло» до позивача не
зверталось.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що оспорювані позивачем
дії та відповідь відповідача
відповідають вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, оскільки викладені у
відповіді обставини відповідають
обставинам, встановленим
вищевказаними рішеннями суду, які
набрали законної сили, а інших
обставин, які б вказували на наявність
підстав стверджувати про
протиправність дій та наданої
відповідачем відповіді судом не
встановлено, а тому позов не підлягає
задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
посилання відповідача в листах на ту
обставину, що запитувані позивачем
обставини щодо обґрунтованості
розрахунку та розміру заборгованості
позивача з оплати житлово-комунальних
послуг були встановлені рішеннями
суду, які набрали законної сили і є
чинними є недостатніми, оскільки
відповідачем не перевірено
обґрунтування та суму нарахованого
боргу.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції та вважає доводи
апелянта безпідставними, враховуючи
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Печерський районний суд міста Києва
вже досліджував та перевіряв
обставини, на які посилається позивач у
своїй позовні заяві, за наслідками чого
були прийняті рішення, які станом на
сьогоднішній день набрали законної
сили.

Як уже зазначалося, 01.04.2009 Печерським
районним судом м. Києва розглянуто
справу № 2-439-1/09 за позовом ОСОБА_2 до КП
УЖГ «Печерськжитло», третя особа ДП
«Арсенал» про визнання протиправними
дій, визнання недійсним нарахування за
житлово-комунальні послуги, стягнення
моральної шкоди. За результатами
розгляду справи прийнято рішення, яким
в задоволенні позову було відмовлено в
повному обсязі.

Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що нарахування боргу
фактично здійснювалося не КП УЖГ
«Печерськжитло», а колишнім
балансоутримувачем будинку - ЖЕО № 309,
який відносився до ДП «Завод «Арсенал».

Також, 15.02.2012 Печерським районним судом
м. Києва було розглянуто справу № 2-4668/11
за позовом ОСОБА_2 до КП УЖГ
«Печерськжитло», ДП
«Київжитлокомуненерго» про визнання
боргів такими, що не підлягають сплаті.
За результатами розгляду справи
прийнято рішення, яким в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено в повному
обсязі

Відповідно до частини першої статті 72
КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що судовими рішеннями
був встановлений преюдиційний факт
відсутності протиправних дій чи
бездіяльності КП УЖГ «Печерськжитло»
щодо нарахування бору за
житлово-комунальні послуги в сумі 1419,25
грн. ОСОБА_2

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що КП УЖГ «Печерськжитло»
на чисельні звернення ОСОБА_2
неодноразово здійснювалися перевірки
правильності нарахування позивачу
заборгованості за житлово-комунальні
послуги у розмірі 1 419,25 грн., за
наслідком проведення таких перевірок
не виявлено порушення прав ОСОБА_2

В свою чергу, зі змісту апеляційної
скарги вбачається, що апелянт вважає,
що відповідачем вчинено протиправні
дії, а саме здійснено нарахування
заборгованості за житлово-комунальні
послуги в сумі 1 419,25 грн.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що
до посадових обов'язків заступника
голови Печерської районної в місті
Києві державної адміністрації
Сандрацького В.Г. не входить вчинення
дій, щодо обрахунку сум заборгованості
мешканців за житлово-комунальні
послуги, а тому у даному випадку в діях
заступника голови Печерської районної
в місті Києві держаної адміністрації
Сандрацького В.Г. відсутні ознаки
протиправності.

Більш того, колегія суддів зазначає, що,
виходячи зі змісту ст. 162 КАС України,
суд при вирішенні адміністративної
справи не вирішує питання про
притягнення посадової особи, дії якої
оскаржуються до адміністративної
відповідальності.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що відсутні законні підстави для
зобов'язання відповідача звернутись до
суду з позовом про стягнення
заборгованості з позивача за
житлово-комунальні послуги, оскільки
такого обов'язку відповідача прямо
законодавством не визначено. Так,
згідно ст.4 ЦПК України звернення до
суду з позовом є правом особи, а не
обов'язком, що само по собі виключає
можливість зобов'язання особи
реалізувати своє право, якщо іншого не
передбачено законодавством.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Печерського
районного суду м. Києва від 22.05.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
10.06.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.