Справа № 2а-2553/08/0470
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/64916/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Вербицької О.В., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

за участю:

представника позивача - Нижника О.М.,

представника відповідача - Чохелі Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27 вересня 2012 року

у справі № 2а-2553/08/0470

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міцар»

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міцар» (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста
Дніпропетровська (далі - відповідач)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від 24
березня 2008 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27 вересня 2012 року постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року скасовано та прийнято нову.
Позовні вимоги задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення № /0 від 24
березня 2008 року, винесене ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

В касаційній скарзі ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ДПС,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року та залишити в силі постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 12 червня 2012
року.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ
«Міцар», посилаючись на те, що рішення
суду апеляційної інстанції є законним
та обґрунтованим, а положення
касаційної скарги жодним чином це не
спростовують, просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27 вересня 2012 року - без змін.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
суду України у справі здійснено заміну
відповідача - ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ДПС його
правонаступником - ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників сторін,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська провела планову
виїзну документальну перевірку ТОВ
«Міцар» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 жовтня 2004
року по 30 вересня 2007 року, за
результатами якої був складений акт №
921/23-1/32561058 від 11 березня 2008 року.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені, зокрема,
вимоги підпунктів 7.6.1, 7.6.3 пункту 7.6
статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», в
результаті чого товариству
донараховано податок на прибуток у
сумі 74527746,25 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що: позивач неправомірно включив до
складу витрат на придбання цінних
паперів (акцій) згідно додатку К3
«Розрахунок фінансових результатів
операцій з цінними паперами та
деривативами» до декларації з податку
на прибуток за 4 квартал 2004 року
вартість акцій ВАТ «Одеська ФНМ»,
отриманих від учасника - Команії Grandos
Enterprises LTD у кількості 611520,00 штук у якості
внеску до статутного фонду товариства
на суму 205346,64 дол. США (що за курсом НБУ
станом на 13 лютого 2004 року становило
1094620,80 грн.), оскільки операція по
внесенню акцій до статутного фонду
платником податків є прямою
інвестицією, а не придбанням таких
акцій, з огляду на що платник податку,
який отримав акції у якості внеску до
статутного фонду, не враховує вартість
отриманих акцій у витратах на
придбання акцій при визначенні
фінансового результату від операцій з
цінними паперами відповідно до
підпункту 7.6.3 пункту 7.6 статті 7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств»; позивач неправомірно
включив до складу витрат на придбання
цінних паперів (акцій) по рядку 1.2
додатку К3 податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за
півріччя 2007 року витрати на придбання
акцій ВАТ «Укрспецточмаш» у сумі
307040000,00 грн. згідно договору
купівлі-продажу цінних паперів № Б-69
від 24 квітня 2007 року, укладеного з
Компанією Ravenscroft Holdings Limited (BVI), оскільки
постановою Господарського суду
Дніпропетровської області від 17 липня
2007 року у справі № А8/178-07 було визнано
недійсним запис про проведення
державної реєстрації ТОВ
«Укрспецточмаш», визнано недійсними
установчі документи ТОВ
«Укрспецточмаш» з моменту їх
реєстрації та свідоцтво про державну
реєстрацію з моменту його видачі,
визнано недійсним запис про державну
перереєстрацію ВАТ «Укрспецточмаш»,
визнано недійсними установчі
(статутні) документи ВАТ
«Укрспецточмаш» з моменту їх
реєстрації та свідоцтво про державну
реєстрацію з моменту його видачі,
визнано недійсною реєстрацію випуску
акцій ВАТ «Укрспецточмаш» з моменту
внесення інформації про неї до
Загального реєстру випуску цінних
паперів, визнано недійсним свідоцтво
про реєстрацію випуску акцій ВАТ
«Укрспецточмаш» з моменту його видачі,
припинено юридичну особу ВАТ
«Укрспецточмаш», на підставі якої та з
урахуванням рішення № 2372 від 27 грудня
2007 року Державною комісією з цінних
паперів та фондового ринку було
прийняте розпорядження № 67-С-А від 27
грудня 2007 року про скасування
реєстрації випуску акцій ВАТ
«Укрспецточмаш» та анулювання
свідоцтва випуску акцій ВАТ
«Укрспецточмаш»; позивач неправомірно
включив до складу витрат на придбання
цінних паперів (акцій) по рядку 01.4
додатку К3 податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 2005
рік вартість акцій ВАТ
«Турбогідравліка» згідно договорів №
К984 від 05 вересня 2005 року у кількості 2085
штук на суму 62845,10 грн. та № К1075 від 06
жовтня 2005 року у кількості 2085 штук на
суму 15925,52 грн., оскільки розпорядженням
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку від 20 вересня 2006 року №
6-2006-06 було анульовано випуск акцій ВАТ
«Турбогідравліка»; позивач
неправомірно включив до складу витрат
на придбання цінних паперів (акцій) по
рядку 01.4 додатку К3 податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2005 рік вартість акцій
ВАТ «Трансмагістральсервіс» згідно
договору № К943 від 22 серпня 2005 року у
кількості 2414 штук на суму 90602,58 грн.,
оскільки розпорядженням Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 05 жовтня 2006 року № 77-С-А було
анульовано випуск акцій ВАТ
«Трансмагістральсервіс».

24 березня 2008 року ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська на підставі
вказаного акту перевірки прийняла
податкове повідомлення-рішення №
/0, яким згідно з підпунктом «б»
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4,
підпунктами 17.1.3, 17.1.6 пункту 17.1 статті 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначила ТОВ «Міцар» суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на
прибуток у розмірі 134149943,25 грн., у тому
числі: 74527746,25 грн. - за основним
платежем, 59622197,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що інвестування цінних паперів у
статутний фонд юридичної особи в обмін
на корпоративні права, емітовані цією
юридичною особою, не може
ототожнюватись з продажем цінних
паперів, оскільки при інвестуванні
цінних паперів останні є компенсацією
вартості отриманих інвестором
корпоративних прав, які не є товаром у
розумінні положень пункту 1.6 статті 1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», з огляду на що
позивач неправомірно включив до складу
витрат на придбання цінних паперів
вартість акцій ВАТ «Одеська ФНМ»,
переданих засновником як внесок до
статутного фонду. Також, суд виходив з
того, що позивач неправомірно включив
до складу витрат на придбання цінних
паперів вартість акцій ВАТ
«Укрспецточмаш», ВАТ
«Турбогідравліка» та ВАТ
«Трансмагістральсервіс», оскільки
розпорядженнями Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку були
анульовані випуски акцій вказаних
товариств.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з того, що вартість акцій ВАТ «Одеська
ФНМ» була віднесена ТОВ «Міцар» до
складу витрат за операціями з цінними
паперами у 4 кварталі 2004 року, тоді як
оспорювань податкове
повідомлення-рішення було прийняте
лише 24 березня 2008 року, тобто після
спливу 1095 днів. Також, суд виходив з
того, що на дату укладення договорів
купівлі-продажу цінних паперів акції
ВАТ «Укрспецточмаш», ВАТ
«Турбогідравліка» та ВАТ
«Трансмагістральсервіс» були в обігу,
що відповідали критеріям, встановлені
чинним законодавством для цінних
паперів, з урахуванням того, що
постанова Господарського суду
Дніпропетровської області від 17 липня
2007 року у справі № А8/178-07 була скасована
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 липня 2010 року із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, за
результатами якого ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року позов було залишено без
розгляду.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 115
Цивільного кодексу України (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) вкладом до статутного
(складеного) капіталу господарського
товариства можуть бути гроші, цінні
папери, інші речі або майнові чи інші
відчужувані права, що мають грошову
оцінку, якщо інше не встановлено
законом.

Таке ж положення наведено і в статті 13
Закону України «Про господарські
товариства» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
корпоративні права - це право власності
на статутний фонд (капітал) юридичної
особи або його частку (пай), включаючи
права на управління, отримання
відповідної частки прибутку такої
юридичної особи, а також активів у разі
її ліквідації відповідно до чинного
законодавства, незалежно від того, чи
створена така юридична особа у формі
господарського товариства,
підприємства, заснованого на власності
однієї юридичної або фізичної особи,
або в інших організаційно-правових
формах.

Згідно з пунктом 1.6 статті 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
товарами є матеріальні та
нематеріальні активи, а також цінні
папери та деривативи, що
використовуються у будь-яких
операціях, крім операцій з їх випуску
(емісії) та погашення.

За приписами пункту 1.28 статті 1 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
інвестиція - це господарська операція,
яка передбачає придбання основних
фондів нематеріальних активів,
корпоративних прав та цінних паперів в
обмін на кошти або майно.

Згідно з підпунктом 1.28.2 пункту 1.28
статті 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) пряма
інвестиція - це господарська операція,
яка передбачає внесення коштів або
майна до статутного фонду юридичної
особи в обмін на корпоративні права,
емітовані такою юридичною особою.

Відповідно до положень частини 2 статті
715, частини 1 статті716 Цивільного
кодексу України (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин) кожна
із сторін договору міни є продавцем
того товару, який він передає в обмін, і
покупцем товару, який він одержує
взамін. До договору міни
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, договір контрактації або
інші договори, елементи яких містяться
в договорі міни, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Тобто, результатом прямої інвестиції є
платне отримання (придбання) товару
(корпоративних прав), фактична його
купівля-продаж, зокрема сторона, яка
отримує корпоративні права (інвестор),
є покупцем, а сторона, що отримує
інвестицію (емітент), - їх продавцем.

Як вбачається з матеріалів справи,
учасником ТОВ «Міцар» було внесено до
статутного фонду позивача акції ВАТ
«Одеська ФНМ» у кількості 611520,00 штук на
суму 205346,64 дол. США (що за курсом НБУ
станом на 13 лютого 2004 року становило
1094620,80 грн.) в обмін на корпоративні
права ТОВ «Міцар». Зазначені кошти
позивач відніс до складу витрат 4
кварталу 2004 року від операцій з цінними
паперами та відобразив у додатку КЗ
«Розрахунок фінансових результатів
операцій з цінними паперами та
деривативами» декларації з податку на
прибуток за 4 квартал 2004 року.

Відповідно до підпункту 7.6.1 пункту 7.6
статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) платник податку
веде окремий податковий облік
фінансових результатів операцій з
цінними паперами (у тому числі
іпотечними сертифікатами участі,
іпотечними сертифікатами з фіксованою
дохідністю та сертифікатами фондів
операцій з нерухомістю) і деривативами
у розрізі окремих видів цінних паперів,
а також фондових та товарних
деривативів. При цьому облік операцій з
акціями ведеться разом з іншими, ніж
цінні папери, корпоративними правами.
Якщо протягом звітного періоду витрати
на придбання кожного з окремих видів
цінних паперів, а також деривативів,
понесені (нараховані) платником
податку, перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або деривативів такого
ж виду протягом такого звітного
періоду, від'ємний фінансовий
результат переноситься на зменшення
фінансових результатів від операцій з
цінними паперами або деривативами
такого ж виду майбутніх звітних
періодів у порядку, визначеному
статтею 6 цього Закону. Якщо протягом
звітного періоду доходи від продажу
кожного з окремих видів цінних паперів,
а також деривативів, отримані
(нараховані) платником податку,
перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку
внаслідок придбання цінних паперів або
деривативів такого ж виду протягом
такого звітного періоду (з урахуванням
від'ємного фінансового результату від
операцій з цінними паперами чи
деривативами такого ж, виду минулих
періодів), прибуток включається до
складу валових доходів такого платника
податку за результатами такого
звітного періоду. Усі інші витрати та
доходи такого платника податку, крім
витрат та доходів за операціями з
цінними паперами (корпоративними
правами) та деривативами, визначеними
цим підпунктом, беруть участь у
визначенні об'єкта оподаткування
такого платника податку на загальних
умовах, встановлених цим Законом. Норми
цього пункту не поширюються на
операції з емісії корпоративних прав
або інших цінних паперів, що
здійснюються платником податку, а
також з їх зворотного викупу або
погашення таким платником податку.

Згідно з підпунктом 7.6.2 пункту 7.6 статті
7 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) норми цього пункту
поширюються на платників податку -
торгівців цінними паперами та
деривативами, а також на будь-яких
інших платників податку, які
здійснюють операції з торгівлі цінними
паперами чи деривативами. Те саме
стосується обліку операцій таких
платників податку з придбання або
продажу корпоративних прав, відмінних
від акцій.

Тобто, виходячи зі змісту підпункту 7.6.2
пункту 7.6 статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) термін
«торгівля цінними паперами та
деривативами» охоплює будь-які
операції з придбання або продажу
корпоративних прав.

Відповідно до підпункту 7.6.3 пункту 7.6
статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) під терміном
«витрати» слід розуміти суму коштів
або вартість майна, сплачену
(нараховану) платником податку
продавцю цінних паперів та деривативів
як компенсація їх вартості. До складу
витрат включається також сума
будь-якої заборгованості покупця, яка
виникає у зв'язку з таким придбанням.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що здійснення платником
податку грошового внеску до статутного
фонду товариства з обмеженою
відповідальністю як прямої інвестиції
в обмін на корпоративні права є
операцією купівлі-продажу
корпоративних прав у емітента і цей
платник податку є покупцем
корпоративних прав.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що грошові кошти, які
внесені до статутного фонду товариств
з обмеженою відповідальністю як пряма
фінансова інвестиція відповідно до
вимог підпунктів 7.6.1, 7.6.3 пункту 7.6
статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), відносяться до
складу витрат з операцій з придбання
корпоративних прав, відмінних від
акцій, та відображаються в окремому
податковому обліку відповідно до
пункту 7.6 статті 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) та, як наслідок,
суд апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку про наявність
підстав для скасування оспорюваного
податкового повідомлення-рішення у
зазначеній частині, безвідносно
мотивів такого висновку.

Державним органом по регулюванню
відносин на ринку цінних паперів є
Державна комісія з цінних паперів та
фондового ринку, компетенція якої
визначена статтею 38 Закону України
«Про цінні папери і фондову біржу» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), статтею 47
Закону України «Про цінні папери та
фондовий ринок» (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
та статтею 5 Закону України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до пункту 9 статті 6 Закону
України «Про цінні папери та фондовий
ринок» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
реєстрацію випуску акцій здійснює
Державна комісія з цінних паперів та
фондового ринку в установленому нею
порядку. Обіг акцій дозволяється після
реєстрації Державною комісією з цінних
паперів та фондового ринку звіту про
результати розміщення акцій та видачі
свідоцтва про реєстрацію випуску
акцій.

Відповідно до частини 7 статті 59
Господарського кодексу України (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) скасування
державної реєстрації позбавляє
суб'єкта господарювання статусу
юридичної особи і є підставою для
вилучення його з державного реєстру.
Суб'єкт господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності. Такий
запис вноситься після затвердження
ліквідаційного балансу відповідно до
вимог цього Кодексу.

Порядок державної реєстрації
припинення юридичної особи на підставі
судового рішення, що не пов'язане з
банкрутством юридичної особи
встановлений статтею 38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) суд,
який постановив рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язане з банкрутством юридичної
особи, у день набрання таким рішенням
законної сили направляє його копію
державному реєстратору за
місцезнаходженням юридичної особи для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про судове рішення. Дата
надходження відповідного судового
рішення вноситься державним
реєстратором до журналу обліку
реєстраційних дій.

Згідно частини 3 статті 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
державний реєстратор повинен не
пізніше наступного робочого дня з дати
надходження судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, внести до Єдиного державного
реєстру запис щодо цього судового
рішення та в той же день повідомити
органи статистики, державної
податкової служби, Пенсійного фонду
України, фондів соціального
страхування та юридичну особу, щодо
якої було прийнято судове рішення, про
внесення до Єдиного державного реєстру
такого запису.

Частиною 4 статті 38 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) встановлено, що
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про судове рішення щодо
припинення юридичної особи
застосовуються обмеження, які
встановлені законом, зокрема частиною 2
статті 35 цього Закону, а саме: з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про рішення засновників
(учасників) юридичної особи або
уповноваженого ними органу щодо
припинення юридичної особи
забороняється: проведення державної
реєстрації змін до установчих
документів юридичної особи, щодо якої
прийнято рішення щодо припинення;
внесення змін до Єдиного державного
реєстру щодо відомостей про
відокремлені підрозділи; проведення
державної реєстрації юридичної особи,
засновником (учасником) якої є юридична
особа, щодо якої прийнято рішення щодо
припинення.

Пунктами 5-8 статті Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» ((у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) визначено
порядок внесення державним
реєстратором запису про призначення
комісії з припинення (ліквідаційної
комісії) та порядок подання цією
комісією документів для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи.

Виходячи із аналізу вищезазначених
норм чинного законодавства, суд
апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку, з яким
погоджується суд касаційної інстанції,
що прийняття судом постанови про
припинення юридичної особи ніяким
чином не обмежує обіг акцій.

Разом з цим, як правомірно встановлено
судом апеляційної інстанції та
підтверджується матеріалами справи,
постанова Господарського суду
Дніпропетровської області від 17 липня
2007 року у справі № А8/178-07 була скасована
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 липня 2010 року із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції (т.2 арк. справи
8-12), за результатами якого ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року позов прокурора Самарського
району міста Дніпропетровська в
інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради до ВАТ
«Укрспецточмаш», треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: ДПА у
Дніпропетровській області,
Дніпропетровське територіальну
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку, про
визнання недійсними установчих
документів було залишено без розгляду
(т.2 арк. справи 153).

Порядок скасування реєстрації
випусків акцій та анулювання свідоцтв
про реєстрацію випусків акцій у зв'язку
з припиненням діяльності акціонерного
товариства шляхом його ліквідації
визначений у розділі ІІ Порядку
скасування реєстрації випусків акцій
та анулювання свідоцтв про реєстрацію
випуску акцій, затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку від 30 грудня 1998 року №
222 (у редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Протягом семи робочих днів з дати
затвердження звіту комісії та
ліквідаційного балансу комісія
повинна подати до реєструвального
органу документи, визначені в цьому
підпункті (підпункт 3.1 пункту 3 розділу
ІІ вказаного Порядку (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин)).

Уповноважена особа реєструвального
органу видає розпорядження про
скасування реєстрації випуску акцій
(додаток 7) протягом п'ятнадцяти робочих
днів з дати надходження до
реєструвального органу документів,
зазначених у пункті 3.1 цього розділу
(підпункт 3.2 пункту 3 розділу ІІ
вказаного Порядку (у редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин)).

Розпорядження про скасування
реєстрації випуску акцій протягом
трьох робочих днів з дати видання
направляється емітенту та
реєстроутримувачу (при документарній
формі випуску акцій) або депозитарію
(при бездокументарній формі випуску
акцій), який обслуговує акції емітента
(підпункт 3.3 пункту 3 розділу ІІ
вказаного Порядку (у редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин)).

Реєструвальний орган забезпечує
опублікування інформації про
скасування реєстрації випуску акцій в
одному зі своїх офіційних друкованих
видань протягом п'ятнадцяти
календарних днів з дати видання
розпорядження про скасування
реєстрації випуску акцій (підпункт 3.4
пункту 3 розділу ІІ вказаного Порядку (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин)).

На підставі розпорядження про
скасування реєстрації випуску акцій
реєструвальним органом уносяться
відповідні зміни до загального реєстру
випуску цінних паперів, а також
здійснюється анулювання свідоцтв про
реєстрацію випуску акцій (підпункт 3.5
пункту 3 розділу ІІ вказаного Порядку (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин)).

Таким чином, саме з цієї дати
відбувається анулювання свідоцтва про
реєстрацію випуску акцій і останні
втрачають статус цінного паперу.

Відповідно до частини 1 статті 178
Цивільного кодексу України (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) об'єкти цивільних прав
можуть вільно відчужуватися або
переходити від однієї особи до іншої в
порядку правонаступництва чи
спадкування або іншим чином, якщо вони
не вилучені з цивільного обороту, або
не обмежені в обороті, або не є
невід'ємними від фізичної чи юридичної
особи.

Таким чином, з огляду на вищезазначене,
суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що в період
проведення операцій з купівлі-продажу
акцій ВАТ «Укрспецточмаш», ВАТ
«Турбогідравліка» та ВАТ
«Трансмагістральсервіс», вказані
акції відповідали критеріям,
встановлені чинним законодавством для
цінних паперів, оскільки на дату
укладенні позивачем договорів про
купівлю-продаж акцій зазначених
товариств були відсутні розпорядження
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку про анулювання
свідоцтв про реєстрацію випуску акцій
вказаних товариств.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про
неправомірність оспорюваного
податкового повідомлення-рішення та
наявність підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2012 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224,
230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі міста
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ О.В. Вербицька

_____________________ Т.М. Шипуліна