Справа № 9101/110534/2012
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа № 2а-10587/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метал Еліт" на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2011 року у справі № 2а-10587/10/0470 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метал Еліт" до
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метал Еліт"
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області №/0 від
11 серпня 2010 року на суму 201963,40 грн. по
податку на прибуток. В обґрунтування
заявлених вимог зазначив, що з 29 січня
2010 року по 26 липня 2010 року відповідачем
поведена планова виїзна перевірка
позивача, за результатами якої
складено акт №2178/230/35751219 від 29 липня 2009
року, яким встановлені порушення
податкового законодавства. На підставі
акту перевірки заступником начальника
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 11 серпня
2010 року прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 на суму
201963,40грн. по податку на прибуток.
Позивач вважає, що відповідачем при
прийнятті оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення були порушені
норми чинного податкового
законодавства.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2011 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення про
задоволення адміністративного позову.
Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції при винесенні рішення не в
повному обсязі досліджено обставини,
що мають значення для вирішення справи.
Так, відсутність у позивача
товарно-транспортних накладних на
перевезення електродвигунів зумовлено
транспортуванням них особистим
автомобілем директора.

Криворізька центральна міжрайонна
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у письмових
запереченнях на апеляційну скаргу
просила залишити оскаржувану
постанову без змін як законну та
обґрунтовану.

У судовому засіданні сторони доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
запереченнях на неї підтримали в
повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, згідно
Свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи серії А01 №562875
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метал Еліт"
зареєстровано Виконавчим комітетом
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області 20 лютого 2008
року. У період з 29 червня 2010 року по 26
липня 2010 року Криворізькою центральною
міжрайонною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведена планова виїзна
перевірка Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метал Еліт" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2009
року по 31 березня 2010 року, за
результатами якої складено акт
№000747/23-20299219 від 03 серпня 2010 року. Згідно
висновків акту, перевіркою встановлені
порушення податкового законодавства, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 150206,00 грн, та занижено
податок на додану вартість в періоді,
що перевірявся, на загальну суму
525,00грн., занижено ПДФО у 2009 - 2010 роках на
загальну суму 248,10 грн. У ході
проведення перевірки на підприємство
було надано письмовий запит від 26 липня
2010 року про надання підтверджуючих
документів щодо виконання послуг
експедирування фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 Однак,
станом на 29 липня 2010 року позивачем
документи не надані. У зв'язку з
відсутністю зазначеної інформації
неможливо встановити факт зв'язку
понесених витрат з господарською
діяльністю підприємства та економічну
доцільність здійснених витрат. Також, у
ході проведення перевірки встановлено,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Метал Еліт" у квітні
2009 року включило до складу податкового
кредиту податок на додану вартість у
сумі 525,01грн., який нараховано на
витрати понесені у зв'язку з придбанням
катанки Д 6,5 мм у кількості 0,9 т за ціною
2916,67 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
правомірності прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність України», факти
здійснення господарських операцій
фіксують первинні документи, які
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Відповідно до
пункту 2 статті 9 даного закону первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: "назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції".

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7
цієї статті. Відповідно до підпункту
5.3.9 пункту 5.3 статті 5 вказаного Закону,
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.Згідно підпункту
8.2.2 пункту 8.2 статті 8, до групи 2
основних засобів належать
автомобільний транспорт та вузли
(запасні частин), до нього; меблі;
побутові електронні, оптичні,
електромеханічні приладдя та
інструменти, інше конторське (офісне)
обладнання, устаткування та приладдя
до них. Група 3 включає будь-які інші
основні фонди, не включені, до груп 1,2,4.
Підпунктом 11.3.1 пункту 11.3 статті 11
Закону передбачено, що датою
збільшення валового доходу вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), що підлягають продажу, у
разі продажу товарів (робіт, послуг) за
готівку - дата її оприбуткування в касі
платника податку, а за відсутності
такої - дата інкасації готівки у
банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата
відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного надання
результатів робіт (послуг) платником
податку.

У разі, коли сторони не визначають у
договорі поставки (угода поставки
електродвигунів у ході перевірки
надана не була) порядок
приймання-передачі продукції,
застосовуються положення Інструкцій
про порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
кількістю і якістю, затверджені
постановами Державного арбітражного
Союзу Радянських Соціалістичних
Республік від 15 червня 1965 року МП-6 і від
25 квітня 1966 року №П-7 (такі постанови
чинні і використовуються по теперішній
час на підставі Постанови Верховної
Ради України від 12 вересня 1991 року).
Відповідно до статті2 Інструкції П-6 при
поставці товарів і створення умов для
своєчасного і правильного приймання
одержувачем, відправник (постачальник)
зобов'язаний: а) дотримуватися
встановлених правил пакування і
завантаження продукції. Маркування
опломбування окремих місць; б)
чітке і правильне оформлення
документів, що засвідчують якість і
комплектність продукції, що
поставляється (технічний паспорт,
сертифікати, посвідчення якості і ін.),
відвантажувальних та розрахункових
документів, відповідність вказаних в
них даних про якість та комплектність
продукції фактичні якості та
комплектності її. Згідно пункту 5
Інструкції П-6 про приймання товарів як
передбачено правилами, що діють на
транспорт (перевезення), одержувач
зобов'язаний витребувати від органу
транспорту складання комерційного
акту (відмітки на товарно-транспортній
накладній або складенні акта - при
доставці вантажу автомобільним
транспортом). Відповідно до пункту 12
Інструкції П-6 приймання продукції по
кількості проводиться відповідне
транспортним і супровідним документам
(рахунки-фактури, специфікації, описи,
пакувальні ярлики і ін.) відправника).
Згідно пункту 22 Інструкції П-7 для
приймання продукції виділяються особи,
компетентні (по роду роботи, освіти, по
досвіду трудової діяльності) по
питанню визначення якості і
комплектності продукції, що підлягає
прийманню.

Відповідно до Спільного наказу
Міністерства транспорту України та
Міністерств і статистики України "Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля"
від 29 грудня 1995 року №488/346 встановлено,
що застосування затверджених даним
наказом форм первинних документів є
обов'язковим для всіх суб'єктів
господарської діяльності, незалежно
від форм власності. А саме: "Подорожній
лист вантажного автомобіля", ф.№2;
"Подорожній лист вантажного автомобіля
у міжнародному сполученні", ф.№1
міжнародна; "Товаро-транспортна
накладна", ф.1-ТН; "Талон замовника"
ф.№1-Т3.

Відповідно до наказу Міністерства
транспорту України, Міністерства
статистики України від 29 грудня 1995 року
№488/346 «Про затвердження типових форм
первинного обліку роботи вантажного
автомобіля», товаро-транспортна
накладна типової форми №1-ТН - є єдиним
первинним документом для списання
товарно-матеріальних цінностей у
вантажовідправника та оприбуткування
у вантажоодержувача при перевезенні
вантажів у межах України. А також для їх
складського, оперативного і
бухгалтерського обліку. При доставці
товару автомобілем, обов'язковим
документом є товарно-транспортна
накладна за формою №1-ТН. У ній повинні
бути відмітки відправника товару (щодо
відвантаження товару) та його
отримувача (стосовно фактичного
отримання товару). Відповідно пункту 2
Наказу №488 застосування
товарно-транспортної накладної Форми
№1-ТН є обов'язковою для всіх суб'єктів
господарської діяльності, незалежно
від форм власності. Вантажовідправник
зобов'язаний передати водію разом з
товарно-транспортною накладною
посвідчення про якість або сертифікат.
Відомості про ці документи обов'язково
зазначаються у товарно-транспортній
накладній. У посвідченні про якість, у
сертифікаті або іншому документі
повинні міститись відомості про
продукцію, допустимий термін його
доставки.

Додаткові вимоги до первинних
документів встановлені пунктом 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року №
168/704), відповідно до якого первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити : найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа,,
дата і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції , посада і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Щодо доводів апелянта про
взаємовідносини з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, з
посиланням на підтвердження факту
отриманих послуг, актами
прийому-передачі за відповідні періоди
та інформації по наданим послугам
згідно договору то суд зазначає, що з
огляду вищенаведені положення
нормативно-правових актів в їх з
сукупності суд погоджується з
твердженнями відповідача в цій
частині, та зазначає, що вони не містять
дані щодо маршруту експедирування;
юридичної адреси та найменування
отримувача вантажу; кількості та
найменування вантажу (сортамент
металопрокату), який перевозився;
пояснення щодо того, яким чином
проводилося відстеження руху вантажів;
марки автомобілів та прізвища водіїв,
які перевозили вантаж; власників
автомобілів, які перевозили вантаж;
прізвище експедитора; накладні щодо
перевезеного товару (номер та дата
документів); товарно-транспортні
накладні. Вказані документи не надані
як під час проведення перевірки так і
станом на час розгляду справи судом
першої інстанції. У зв'язку з
відсутністю зазначеної інформації
відповідач був позбавлений можливості
встановити факт зв'язку понесених
витрат з господарською діяльністю
підприємства та економічну
доцільність здійснених витрат.

Щодо виявлених порушень в частині
амортизаційні відрахувань на
електродвигуни, які Товариство з
обмеженою відповідальністю "Метал
Еліт" придбавало у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Пунктом 1 розділу II "Перехідні
положення" Закону України від 01 липня
2004 року №1957 "Про внесення змін до
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" для цілей
податкового обліку платників податку
зобов'язано вести окремий облік витрат,
пов'язаних із придбанням, спорудженням
та/або поліпшенням основних фондів, що
здійснюються після 1 січня 2004 року. При
цьому зазначений Закон не передбачає
подальшого поділу чи розмежування
таких витрат залежно від того, чи були
такі основні фонди новими. Керуючись у
сукупності нормами абзаців першого та
другого пункту 1 розділу II "Перехідні
положення" Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що платник податку на прибуток після 01
січня 2004 року для нарахування
амортизації веде окремий податковий
облік основних фондів, витрати на
придбання яких здійснено до 01січня 2004
року та після 01 січня 2004 року.

Товарно-транспортна накладна належить
до первинної транспортної
документації, застосування якої для
всіх суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форм
власності є обов'язковим. При
встановленні факту віднесення до
валових витрат, пов'язаних з
транспортуванням товарів без
наявності товарно-транспортних
накладних на перевезення вантажів
транспортом, ці витрати слід рахувати
такими, які не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського обліку і вони
підлягають виключенню зі складу
валових витрат.

Таким чином, позивачем допущені
порушення: пункту 5.1, підпункту 5.2.1
пункту 5.2, абзацу 4, підпункту 5.3.9 пункту
5.3 статті 5, підпункту 8.2.2 пункту 8.2,
підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті8 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на загальну суму 150206,00
грн, на підставі виявлених порушень
відповідачем обґрунтовано прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 11 серпня 2010 року, а тому у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено правильно.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Метал
Еліт" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
грудня 2011 року у справі № 2а-10587/10/0470 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко