Справа № 808/8432/13-а
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 808/8432/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року по справі № 808/8432/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю фірми «Дніпрокор» до
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Дніпрокор"
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
12.07.2013 №№ , , .

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року і адміністративний позов
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів в Запорізькій області
№ від 12.07.2013. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів в Запорізькій області
№ від 12.07.2013. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів в Запорізькій області
№ від 12.07.2013.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду, оскільки вважає, що
вона винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів приходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з
11.06.2013 по 17.06.2013 фахівцями ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.
20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України та відповідно до
наказу № 14 від 11.06.2013 проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ Фірма "Дніпрокор" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово - господарських відносин з
ТОВ "Метро Кеш енд Кері Україна", ТОВ
"Зроби сам Україна", ТОВ "Епіцентр К", ТОВ
"Практікер Україна" за період з 01.10.2010
по 31.03.2012.

За результатами перевірки складено акт
від 25.06.2013 № 16/08-29-22-01/13612779, яким
зафіксовано наступні порушення:

- п. 1.32 ст. 1, п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
пп. 14.1.27, пп. 14.1.36, пп. 14.1.108 п. 14.1 ст. 14, п.
138.2 ст. 138, абз. "г" пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138
Податкового кодексу України,
підприємством ТОВ Фірма "Дніпрокор"
занижено податок на прибуток, що
підлягає сплаті до бюджету у розмірі 643
715 грн.;

- пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість", п. 198.3
ст. 198 Податкового кодексу України,
підприємством ТОВ Фірма "Дніпрокор":

- занижено податок на додану вартість,
що підлягає сплаті до бюджету у розмірі
508 268 грн.;

- завищено р. 18.2, 19 "Від'ємне значення" за
період з 01.10.2010 по 31.03.2012, в т.ч. по
періодам: квітень 2011 року - 3 928 грн.,
липень 2011 року - 12 752 грн., січень 2012 року
- 17 167 грн.;

- завищено р. 26, 24 "Залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу ПК
наступного податкового періоду" за
період з 01.10.2010 по 31.03.2012, в т. ч. по
періодам: травень 2011 року - 22 609 грн.,
червень 2011 року - 22 609 грн., липень 2011
року - 22 609 грн., лютий 2012 року - 27 848 грн.,
березень 2012 року - 30 169 грн.

На підставі акту перевірки №
16/08-29-22-01/13612779 від 25.06.2013 відповідачем
прийнято податкові повідомлення -
рішення форми "Р":

№ , яким ТОВ Фірма "Дніпрокор" було
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток на
загальну суму 697 638,25 грн., в тому числі 643
715,00 грн. за основним платежем та 53 923,25
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями;

№ , яким ТОВ Фірма "Дніпрокор" було
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 737 390,25 грн., в тому
числі 508 268,00 грн. за основним платежем
та 229 122,25 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями;

№ , яким ТОВ Фірма "Дніпрокор" було
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 33 847,00 грн. за звітні податкові
періоди квітень 2011 року - 3 928,00 грн.,
липень 2011 року - 12 752,00 грн., січень 2012
року - 17 167,00 грн.

Колегія суддів вважає прийняті
податкові повідомлення-рішення
правомірними та не вбачає підстав для
їх скасування, з огляду на наступне.

Протягом періоду, за який
здійснювалася перевірка, позивач
поставляв ТОВ "Метро Кеш енд Кері
Україна", ТОВ "Зроби Сам Україна", ТОВ
"Епіцентр К", ТОВ "Практікер Україна"
товарну продукцію в асортименті.

За вказаний період позивачем укладено
наступні угоди: договір № 817/10/10 про
надання послуг по організації
просування товарів (торгової марки) від
31.03.2010 та договір поставки № 816/10/10 від
31.03.2010, які укладені між ТОВ Фірма
"Дніпрокор" та ТОВ "Епіцентр К"; рамковий
контракт поставки ОБІ № 4037 від 19.12.2007,
укладений між позивачем та ТОВ "Зроби
сам Україна"; загальні умови поставки
та надання послуг № 0004/03BD2006 від 26.12.2006,
укладені з ТОВ "Практікер Україна",
договір поставки товарів та надання
послуг № 20743 від 01.01.2010 та договір
поставки товарів та надання послуг №
24507 від 01.03.2012 між ТОВ Фірма "Дніпрокор"
та ТОВ "Метро Кеш енд Кері Україна".

До набрання чинності нормами
Податкового кодексу України,
податковим законодавством не було
встановлено окремого правового
регулювання порядку віднесення до
валових витрат витрат на оплату
маркетингових послуг.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" валовими витратами є
витрати, що здійснюються як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг) які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

З використанням товарів (послуг) в
оподатковуваних операціях в межах
господарської діяльності платника
податку пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість"
пов'язувалося право платника податку
на включення до податкового кредиту
сум ПДВ, сплачених (нарахованих) у
зв'язку з придбанням товарів (послуг).

Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість" не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями.

Абзацом четвертим пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" заборонено
відносити до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий
кодекс України.

Згідно з п.п.14.1.27 Податкового кодексу
України під витратами розуміється сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п.138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього Кодексу.

Не враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку, в силу
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, котрі
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Абзацом "г" пп.138.10.3 п. 138.10 ст.138
Податкового кодексу України визначено,
що до складу інших витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, включаються витрати на
збут, зокрема витрати на рекламу та
дослідження ринку (маркетинг), на
передпродажну підготовку товарів.

У розумінні п.п.14.1.108 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
маркетингові послуги (маркетинг) -
послуги, що забезпечують
функціонування діяльності платника
податків у сфері вивчання ринку,
стимулювання збуту продукції (робіт,
послуг), політики цін, організації та
управлінні руху продукції (робіт,
послуг) до споживача та після
продажного обслуговування споживача в
межах господарської діяльності такого
платника податків.

Узагальнюючою податковою
консультацією щодо віднесення витрат
на оплату маркетингових та рекламних
послуг до складу витрат (затверджена
Наказом Державної податкової служби
України від 15.02.2012 № 123), передбачено, що
до маркетингових послуг належать, у
тому числі послуги з розміщення
продукції платника податку в місцях
продажу, послуги з вивчення,
дослідження та аналізу споживчого
попиту, внесення продукції (робіт,
послуг) платника податку до
інформаційних баз продажу, послуги зі
збору та розповсюдження інформації про
продукцію (роботи, послуги).

Крім того, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг (п. 198.1). Згідно п. 198.3
ст. 198 податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. При цьому,
за п. 201.1 ст. 201 ПК України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну.

Таким чином, в Податковому кодексі
України встановлена пряма норма щодо
включення до складу інших витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати на збут, зокрема
витрати на рекламу та дослідження
ринку (маркетинг), на передпродажну
підготовку товарів.

При цьому, наслідки в податковому
обліку платника створюють лише реально
вчинені господарські операції, тобто
такі, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника, та відповідають
змісту, відображеному в укладених
платником податку договорах. Якщо
певна господарська операція не
відбулася чи відбулася не за тим її
змістом, який відображений в укладених
платником податку договорах, то це є
підставою для застосування
відповідних наслідків у податковому
обліку.

Відповідно до умов укладених між
позивачем та ТОВ «Епіцентр К», ТОВ
«Зроби сам Україна», ТОВ «Практікер
Україна», ТОВ «Метро Кеш енд Кері
Україна» договорами, ТОВ фірма
«Дніпрокор» придбавала маркетингові
послуги у контрагенів-постачальників
ТОВ «Епіцентр К», ТОВ «Зроби сам
Україна», ТОВ «Практікер Україна», ТОВ
«Метро Кеш енд Кері Україна». Основний
напрямок вказаних послуг направлено на
просування товару в місцях роздрібного
продажу.

Разом з тим, ТОВ «Епіцентр К», ТОВ
«Зроби сам Україна», ТОВ «Практікер
Україна», ТОВ «Метро Кеш енд Кері
Україна» придбавали у ТОВ фірма
«Дніпрокор» товар, за який надавали
позивачу маркетингові послуги.

З аналізу договорів постачання
вбачається, що право власності на товар
переходить від ТОВ фірма «Дніпрокор»
до ТОВ «Епіцентр К», ТОВ «Зроби сам
Україна», ТОВ «Практікер Україна», ТОВ
«Метро Кеш енд Кері Україна» з моменту,
коли товари поставлено і сторони
підписали видаткову накладну, що
засвідчує факт отримання товару. Отже,
маркетингові послуги ТОВ фірма
«Дніпрокор», придбані у
контрагентів-постачальників ТОВ
«Епіцентр К», ТОВ «Зроби сам Україна»,
ТОВ «Практікер Україна», ТОВ «Метро Кеш
енд Кері Україна» не пов'язані з
господарською діяльністю позивача.

Таким чином, ТОВ фірма «Дніпрокор» не
може виступати замовником послуг по
просуванню товарної продукції в
роздрібній торгівлі, оскільки покупці
товару - ТОВ «Епіцентр К», ТОВ «Зроби
сам Україна», ТОВ «Практікер Україна»,
ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» набули
право власності на вказаний товар, тому
позивачем не доведено доцільність та
економічна обґрунтованість придбання
вищенаведених послуг у власній
господарській діяльності та її
декларування в податковій звітності,
що не дає можливості підтвердити
зв'язок даних витрат (податкового
кредиту) з фінансово-господарською
діяльністю позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що у позивача не виникло
правових підстав для включення
операцій з придбання маркетингових
послуг, які не пов'язані з його
господарською діяльністю до складу
валових витрат та до податкового
кредиту з податку на додану вартість.
Отже, висновок відповідача щодо
безпідставного відображення в
податковому обліку операцій з
придбання маркетингових послуг за
переліченими вище договорами є
обґрунтованим, податкові
повідомлення-рішення відповідача від
12.07.2013 №№ , , прийняті
у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм права, що призвело до
неправильного вирішення спору,
відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції від підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга -
задоволенню.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області -
задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Дніпрокор» -
відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 25 червня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов