Справа № 816/2428/14
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2428/14

Суддя Полтавського окружного
адміністративного суду Чеснокова А.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Адвоката
ОСОБА_1 до Начальника Крюківського
районного відділу у м. Кременчуці
управління державної міграційної
служби у Полтавській області
Твердоступа О.Є. про визнання відмови
протиправною та зобов'язання надати
відповідь, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2014 року позивач Адвокат ОСОБА_1
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Начальника Крюківського
районного відділу у м. Кременчуці
управління ДМС у Полтавській області
Твердоступа О.Є. про визнання відмови
протиправною та зобов'язання надати
відповідь.

Згідно вимог статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
даний позов підлягає розгляду та
вирішенню в порядку скороченого
провадження.

При цьому суд відзначає, що оскільки
матеріали справи містять докази, які в
своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, то спір підлягає
вирішенню на підставі наявних у справі
документів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Гр. ОСОБА_1 має право на заняття
адвокатською діяльністю, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом № НОМЕР_1 (а.с. 5).

Між адвокатом ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3
укладено договір про надання правової
допомоги від 01 січня 2013 року № 03, що
підтверджується ордером на надання
правової допомоги від 28 лютого 2014 року
серії ПТ № 018028.

28 лютого 2014 року позивач, у зв'язку із
наданням правової допомоги клієнту
ОСОБА_3, звернувся до Крюківського
районного відділу у м. Кременчуці
управління ДМС у Полтавській області
із адвокатським запитом № 28/02 у якому
на підставі статті 24 Закону України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" просив надання наступної
інформації:

- хто зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2

- чи зареєстрований малолітній ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі АДРЕСА_1? У разі,
якщо ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною
адресою, то з якої дати.

Листом від 12 березня 2014 року № 21/588 за
підписом начальника Крюківського
районного відділу у м. Кременчуці
управління ДМС у Полтавській області
Твердоступа О.Є. відповідач відмовив
позивачу в наданні запитуваної
інформації, посилаючись на обмеження
доступу до баз персональних даних
третіх осіб за відсутності згоди
останніх на поширення інформації з
обмеженим доступом.

20 березня 2014 року адвокат ОСОБА_5
повторно звернувся до Крюківського
районного відділу у м. Кременчуці
управління ДМС у Полтавській області
із запитом № 2003-1 аналогічного
попередньому запиту змісту.

За результатами розгляду вказаного
адвокатського запиту відповідач
листом від 21 березня 2014 року № 21/660
відмовив у наданні інформації з
підстав, викладених у листі від 12
березня 2014 року № 21/588.

Позивач, не погоджуючись з позицією
Крюківського районного відділу у м.
Кременчуці управління ДМС у
Полтавській області, звернувся до суду
з даним адміністративним позовом, у
якому просить визнати відмову у
наданні інформації на адвокатський
запит від 20 березня 2014 року № 2003-1
протиправною, зобов'язати надати
відповідь на вказаний запит.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до частин 1-2 статті 32
Конституції України ніхто не може
зазнавати втручання в його особисте і
сімейне життя, крім випадків,
передбачених Конституцією України. Не
допускається збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Статтею 20 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
визначено, що при здійсненні
професійної діяльності адвокат має
право, зокрема, представляти і захищати
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб
у суді, органах державної влади та
органах місцевого самоврядування, на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форми
власності, громадських об'єднаннях,
перед громадянами, посадовими і
службовими особами, до повноважень
яких належить вирішення відповідних
питань в Україні та за її межами;
ознайомлюватися на підприємствах, в
установах і організаціях з необхідними
для адвокатської діяльності
документами та матеріалами, крім тих,
що містять інформацію з обмеженим
доступом; збирати відомості про факти,
що можуть бути використані як докази, в
установленому законом порядку
запитувати, отримувати і вилучати речі,
документи, їх копії, ознайомлюватися з
ними та опитувати осіб за їх згодою;
звертатися з адвокатськими запитами, у
тому числі щодо отримання копій
документів, до органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб,
підприємств, установ, організацій,
громадських об'єднань, а також до
фізичних осіб (за згодою таких фізичних
осіб).

Правове регулювання відносин у
сфері інформації та основи
інформаційної діяльності здійснюється
Законом України "Про інформацію".

Згідно вимог статті 11 Закону України
"Про інформацію" інформація про фізичну
особу (персональні дані) - відомості чи
сукупність відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована. Не
допускаються збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.
Кожному забезпечується вільний доступ
до інформації, яка стосується його
особисто, крім випадків, передбачених
законом.

Дослідивши адвокатський запит від 20
березня 2014 року № 2003-1, необхідно
зазначити, що запитувана позивачем
інформація не стосується ані його
особисто, ані його клієнта ОСОБА_3

Статтею 2 Закону України "Про
захист персональних даних" визначено,
що персональні дані - відомості чи
сукупність відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована.

Згідно ч.2 ст. 5 Закону України "Про
захист персональних даних" (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) персональні дані, крім
знеособлених персональних даних, за
режимом доступу є інформацією з
обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 2 ст. 14
вищенаведеного Закону поширення
персональних даних без згоди суб'єкта
персональних даних або уповноваженої
ним особи дозволяється у випадках,
визначених законом, і лише (якщо це
необхідно) в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Приписами статті 21 Закону України "Про
інформацію" закріплено, що інформацією
з обмеженим доступом є конфіденційна,
таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України у справі щодо офіційного
тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону
України "Про інформацію" та статті 12
Закону України "Про прокуратуру"
(справа К.Г.Устименка) від 30 жовтня 1997
року № 5-зп частину 4 статті 23 Закону
України "Про інформацію" належить
розуміти так, що забороняється не лише
збирання, а й зберігання, використання
та поширення конфіденційної
інформації про особу без її
попередньої згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту, прав та свобод людини. До
конфіденційної інформації, зокрема,
належать свідчення про особу (освіта,
сімейний стан, релігійність, стан
здоров'я, дата і місце народження,
майновий стан та інші персональні
дані).

Враховуючи положення наведеного
рішення, Конституційний Суд України у
своєму рішенні у справі за
конституційним поданням Жашківської
районної ради Черкаської області щодо
офіційного тлумачення положень частин
першої, другої статті 32, частин другої,
третьої статті 34 Конституції України
від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 вказав, що
перелік даних про особу, які визнаються
як конфіденційна інформація, не є
вичерпним; інформація про особисте та
сімейне життя особи (персональні дані
про неї) - це будь-які відомості чи
сукупність відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована, а саме:
національність, освіта, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я,
матеріальний стан, адреса, дата і місце
народження, місце проживання та
перебування тощо, дані про особисті
майнові та немайнові відносини цієї
особи з іншими особами, зокрема членами
сім'ї, а також відомості про події та
явища, що відбувалися або відбуваються
у побутовому, інтимному, товариському,
професійному, діловому та інших сферах
життя особи, за винятком даних стосовно
виконання повноважень особою, яка
займає посаду, пов'язану зі здійсненням
функцій держави або органів місцевого
самоврядування. Така інформація про
фізичну особу та членів її сім'ї є
конфіденційною і може бути поширена
тільки за їх згодою, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини; збирання,
зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди державою, органами
місцевого самоврядування, юридичними
або фізичними особами є втручанням в її
особисте та сімейне життя. Таке
втручання допускається винятково у
випадках, визначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, адвокат ОСОБА_1 шляхом
направлення адвокатських запитів
вимагає від Крюківського районного
відділу у м. Кременчуці управління ДМС
у Полтавській області надання
конфіденційної інформації.

Згідно вимог ч.1 ст. 1 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

До обов'язків розпорядників
інформації, зокрема, віднесено
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації (п. 6
ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до
публічної інформації").

Пунктом 1 частини 1 статті 6 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" встановлено, що інформація
з обмеженим доступом є конфіденційною
інформацією.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 7 та
п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про доступ
до публічної інформації", розпорядники
інформації, визначені частиною першою
статті 13 цього Закону, які володіють
конфіденційною інформацією, можуть
поширювати її лише за згодою осіб, які
обмежили доступ до інформації, а за
відсутності такої згоди - лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.

Одночасно на розпорядника інформації
покладено обов'язок вживати заходів
щодо унеможливлення несанкціонованого
доступу до інформації про особу чи
інших осіб.

Відповідно до ч.2 статті 24 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи, керівники
підприємств, установ, організацій,
громадських об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
обмеженим доступом.

Зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 ані
суду, ані відповідачу не надано
письмової згоди законних
представників малолітнього ОСОБА_4 на
розголошення конфіденційної
інформації про нього та осіб, які разом
із ним проживають, а запитувана
позивачем інформація не загрожує
інтересам національної безпеки,
економічному добробуту та захисту прав
людини, суд погоджується з
правомірністю відмови Крюківського
районного відділу у м. Кременчуці
управління ДМС у Полтавській області у
наданні інформації на адвокатський
запит від 20 березня 2014 року № 2003-1.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та такими, що задоволенню не
підлягають.

Керуючись статтями 7-11, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог адвоката
ОСОБА_1 до Начальника Крюківського
районного відділу у м. Кременчуці
управління державної міграційної
служби у Полтавській області
Твердоступа О.Є. про визнання відмови
протиправною та зобов'язання надати
відповідь - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
поданням її копії до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А.О. Чеснокова