Справа № 805/5020/14
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 р.
Справа №805/5020/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Давиденко Т.В.

при секретарі судового засідання
Осадчому О.П.

за участю представників сторін:

від позивача - Доненко Г.О. - довір. від
26.05.2014 б/н

від відповідача - Ресьян М.С. - довір.
від 18.02.2014 № 5236/10/05-62-10, Рудяк Р.М. -

довір. від 26.05.2014 № 17002/10/05-62-10

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву Товариства з
обмеженою

відповідальністю «Проект - 2012»

до відповідача Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька

Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Проект - 2012»
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.03.2014 року № .

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим,
що, як вважає позивач, податкове
повідомлення - рішення, яке
оскаржується, винесене відповідачем з
перевищенням повноважень та не у
спосіб, визначений чинним
законодавством з питань оподаткування.

Зазначає, що згідно норм Податкового
кодексу України у разі якщо платник
податку самостійно ( у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації, він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинною на час
подання уточнюючого розрахунку.

Вказує на те, що ст. 102 Податкового
Кодексу України визначений строк,
протягом якого платник податків
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до податкової декларації у
разі самостійно виявлених помилок, що
містяться у раніше поданій декларації
та такий строк становить 1095 днів.

Наполягає на тому, що строк надання
уточнюючого розрахунку не порушений,
відомості, що були надані помилково -
виправлені, помилки не вплинули на
бюджетні нарахування.

Враховуючи наведене, просить позовну
заяву задовольнити у повному обсязі.

В запереченнях на позовну заяву
відповідач вказав на її
безпідставність та зазначив, що
податкове повідомлення - рішення, яке
оскаржується, прийняте податковим
органом по факту встановленого
порушення, в межах повноважень та на
підставі норм Податкового кодексу
України.

Вказує на те, що у спірних
правовідносинах пріоритетне значення
мають положення ст. 198 Податкового
кодексу України, якими встановлений
строк для формування податкового
кредиту за податковою накладною - 365
днів з моменту її виписки.

Враховуючи наведене, просить в
задоволені позовної заяви відмовити у
повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні доводи позовної заяви
підтримав, надав пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив
позовну заяву задовольнити в повному
обсязі.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти доводів позовної заяви
заперечували, просили в задоволені
позовної заяви відмовити з підстав,
викладених в запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, заперечень, заслухавши
представників сторін, суд встановив.

ТОВ «Проект - 2012» зареєстроване в
якості юридичної особи рішенням
Виконавчого комітету Донецької
міської ради, включене до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної
особи: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 74,
перебуває на обліку у Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька як
платник податків.

ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька здійснена камеральна
перевірка даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість ТОВ «Проект - 2012»,
уточнюючому розрахунку податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок від 22.01.2014
року № за липень 2012 року, на
підставі якої складений акт від 25.02.2013
року № 53/22-03/35833280 (а.с. 5-8).

Під час перевірки податковим органом
встановлене порушення ТОВ «Проект - 2012»
вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, а саме, завищення суми
від'ємного значення різниці поточного
звітного ( податкового) періоду який
відноситься до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду по декларації з
податку на додану вартість за липень 2012
року на 448887 грн.

На підставі висновків акту перевірки
ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька прийняте податкове
повідомлення - рішення від 31.03.2014 року №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на суму 448887 грн.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи та не заперечується
сторонами у справі, 20.08.2012 року ТОВ
«Проект - 2012» надало до ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька
податкову декларацію з податку на
додану вартість за липень 2012 року.

22.01.2014 року надало до податкового
органу уточнюючий розрахунок до
податкової декларації за липень 2012
року.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом,
позивач вважає неправомірним висновок
податкового органу про порушення ним
вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, тому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та норми законодавства України,
яке регулює спірні правовідносини, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41
Податкового кодексу України
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, а також
стосовно законодавства, контроль за
дотриманням якого покладається на
органи державної податкової служби, є
органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством покладені
владні управлінські функції стосовно
контролю у сфері податкових
взаємовідносин.

Суд вважає помилковим висновок
відповідача про порушення позивачем
вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, з наступних підстав.

Відповідно до зазначеної норми Закону
у разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

З аналізу зазначеної норми Закону
вбачається, що вказана норма регулює
правила включення сум ПДВ до складу
податкового кредиту на підставі
отриманих податкових накладних.

У спорі, що розглядається, мова йде про
внесення змін до податкової звітності
та подання уточнюючого розрахунку, що
регламентується статтею 50 Податкового
кодексу України.

Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Відповідно до пп. 50.1.3 п. 50.1 ст. 50
Податкового кодексу платник податків,
який самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період або подає у
наступних податкових періодах
уточнюючу декларацію внаслідок
виконання вимог пункту 169.4 статті 169
цього Кодексу, то штрафи, визначені у
цьому пункті, не застосовуються.

Згідно п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу
України контролюючий орган, крім
випадків, визначених пунктом 102.2 цієї
статті, має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Тобто, нормами чинного законодавства,
яке регулює спірні взаємовідносини,
визначений строк для внесення змін до
податкової звітності та подання
уточнюючого розрахунку - 1095 днів, що
настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
приймаючи податкове повідомлення -
рішення, яке оскаржується, відповідач
діяв з перевищенням повноважень та не у
спосіб, визначений чинним
законодавством з питань оподаткування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних
доказів правомірності прийняття
податкового повідомлення - рішення,
яке оскаржується, в розумінні
зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи
встановлена протиправність рішення
органу владних повноважень, суд вважає
позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню, а податкове повідомлення -
рішення - скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Податковим
кодексом України, Законом України «Про
державну податкову службу в Україні»,
ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94,
ст. 122 - 154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Проект -
2012» до Державної податкової інспекції
у Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.03.2014 року № - задовольнити
повністю.

Податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області від 31.03.2014 року №
про зменшення Товариству з
обмеженою відповідальністю «Проект -
2012» розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість в сумі 448887
грн. - скасувати.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Проект - 2012»
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, в сумі 487 грн. 20 коп.

Постанова Донецького окружного
адміністративного суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У судовому засіданні 02.07.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частини постанови, повний текст
постанови виготовлений 07.07.2014 року.

Суддя
Давиденко Т.В.