Справа № 872/5658/13
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 0870/11205/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Мельника
В.В. Нагорної Л.М.

секретар судового засідання:
Федосєєва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства

«Запорізький
металургійний комбінат
«Запоріжсталь»,

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду

від 24 грудня 2012 року

у справі № 0870/11205/12

за позовом Відкритого
акціонерного товариства

«Запорізький
металургійний комбінат
«Запоріжсталь»,

вул. Південне
шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008;

до відповідача Запорізької
митниці,

вул. Кремлівська,
12, м. Запоріжжя, 69015;

про визнання
протиправним і скасування рішення, -

встановив: Відкритим акціонерним
товариством «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
подано позов до Запорізької митниці
про визнання протиправним та
скасування Рішення Запорізької
митниці про визначення митної вартості
товару № 112030000/2012/000195/2 від 30 травня 2012
року.

Запорізький окружний адміністративний
суд (суддя Максименко Л.Я.) своєю
постановою від 24 грудня 2012 року у
позові відмовив.

Постанова мотивована тим, що оскільки
позивачем, в порушення вимог чинного
законодавства, не виконано законні
вимоги митниці щодо надання додаткових
документів, необхідних для розгляду
питання щодо встановлення дійсної
митної вартості товару, подальші дії
відповідача щодо визначення митної
вартості товару за резервним методом є
такими, що вчинені у межах та у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Відкрите акціонерне товариство
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь», Позивач, вказує на
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
вимоги про надання додаткових
документів було висунуто без
врахування фактичних правовідносин,
які мали місце за даною імпортною
операцією.

До матеріалів справи доданий лист, яким
компанія «Cargowest Limited» відмовила у
наданні сертифікату походження товару
та інших документів.

Крім того, порушено принцип
послідовності застосування методів
визначення митної вартості.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. Позов
задовольнити.

Процесуальним правом на участь
представника в судовому засіданні
сторони не скористались. Про дату, час
та місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Обставини справи: як встановлено судом
першої інстанції, 10 жовтня 2011 року між
ВАТ «Запоріжсталь» (покупець) та
компанією «Cargowest Limited» (Нова Зеландія,
продавець) було укладено контракт
купівлі-продажу № ВП. 1323.37515.11.92И (далі -
контракт), відповідно до якого компанія
«Cargowest Limited» взяла на себе зобов'язання
передати у власність покупця ВАТ
«Запоріжсталь», а покупець прийняти та
оплатити на умовах, визначених у
специфікаціях до контракту, вугілля
(далі - товар) для приготування
пиловугільного палива та вдування в
домені печі.

На виконання умов контракту компанія
«Cargowest Limited» у травні 2012 року поставила
на умовах DAF - кордон Російська
Федерація/Україна, станція
прикордонного переходу Тополі (згідно
«Інкотермс-2000») вугілля кам'яне
бітумінозне марки ССОМСШ 0-50 ММ.

При митному оформленні вказаного
товару, який надійшов на адресу ВАТ
«Запоріжсталь» за контрактом від
компанії «Cargowest Limited», на Запорізьку
митницю комбінатом була подана ВМД №
112030000/2012/013963 від 29.05.2012р. для митного
оформлення вантажу у режимі «Імпорт».

Митна вартість товару була визначена
декларантом відповідно до ціни угоди
(метод визначення митної вартості № 1)
вугілля кам'яне бітумінозне марки
ССОМСШ0-50мм кількістю 959,10 тонн за ціною
133,00 долари США за тонну, виходячи з
ціни, встановленої сторонами у
Контракті (специфікація № 7).

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару ВАТ «Запоріжсталь» під
час митного оформлення було надано
документи за переліком, згідно з
пунктом 7 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 2006 року N
1766.

Під час перевірки наданих декларантом
документів встановлена їх
неузгодженість.

З огляду на виявлені при здійснені
митного оформлення товару
невідповідності у документах,
Запорізька митниця витребувала від
декларанта ряд додаткових документів
для визначення митної вартості.

29.05.2012 уповноважена особа позивача за
фактом пред'явлення вищезазначених
вимог митницею здійснила відповідний
запис на декларації митної вартості
щодо ознайомлення з їх змістом.

30.05.2012 на виконання вимог Запорізької
митниці декларантом надані листи
«Cargowest Limited» № 25/05 від 25.05.2012 та «Инвест
Углесбит» № 149/04 від 21.05.2012, зазначивши,
що інші документи не надаватимуться.

30.05.2012 Запорізька митниця прийняла
рішення про визначення митної вартості
товарів № 112030000/2012/000195/2, яким визначила
митну вартість за методом № 6.

У зв'язку з виникненням потреби в
уточненні митної вартості товару,
заявленої за ВМД №112030000/2012/013963 від
29.05.2012 ВАТ «Запоріжсталь» звернулось
листом № 95/2043515 від 31.05.2012 до
Запорізької митниці з проханням надати
дозвіл на випуск товару під гарантійне
зобов'язання у вигляді сплати до
державного бюджету України суми
податків та зборів згідно з митною
вартістю товару, визначеною митним
органом.

31.05.2012 Запорізька митниця листом №
07-04-10-24/6016 повідомила про прийняте
рішення щодо можливості випуску
товарів, які імпортовані за контрактом
№ ВП.1323.37515.11.92И під гарантійні
зобов'язання - сплата до державного
бюджету суми податків і зборів
(обов'язкових) платежів, згідно з митною
вартістю товарів, визначених за
Рішенням № 112030000/2012/000195/2 від 30.05.2012.

Скасування Рішення Запорізької
митниці про визначення митної вартості
товару від 30 травня 2012 року №
112030000/2012/000195/2 стало предметом позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

В силу статті 264 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року N 92-IV, що був
чинним на дату виникнення спірних
правовідносин, заявлена декларантом
митна вартість товарів і подані ним
відомості про її визначення повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Позивач, подавши декларацію митної
вартості, визначив митну вартість
товару за ціною угоди. Для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів декларант
подав документи в обсязі, відповідно до
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України.

В той же час, митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості.

Митний орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Тобто, митниця, у разі виникнення
сумнівів щодо достовірності
відомостей, що містяться в документах,
поданих митному органові, має право
витребувати у декларанта додаткові
документи, що є її правом, здійсненим у
межах повноважень.

Безумовно, дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До таких, зокрема,
належить процедура консультацій з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості.

Як з'ясовано судом першої інстанції,
під час перевірки наданих декларантом
документів встановлена їх
неузгодженість:

в пункті 2.2 Контракту № ВП.1323.37515.11.92И
зазначено, що якісні показники
поставленого товару повинні
підтверджуватись сертифікатами
якості, виданими виробниками, однак
позивачем був наданий сертифікат
виданий іншою лабораторією;

в додатку № 3 та специфікації № 7 до
контракту зазначаються характеристики
товару, який має бути поставлений,
однак показники товару заявленого у
ВМД не відповідали показникам у
сертифікаті якості товару, наданого до
оформлення;

надані висновки з Металекспорту
характеризують котирування ціни на
вугілля за березень 2012 року, без
конкретизації марки та характеристик
тощо.

З огляду на виявлені при здійснені
митного оформлення товару
невідповідності у документах,
Запорізька митниця виказала сумніви
щодо заявленої митної вартості товару
та на підставі пункту 11 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року N 1766, витребувала
від декларанта ряд додаткових
документів:

- сертифікат про походження товару;

- відповідну бухгалтерську
документацію;

- копії первинних бухгалтерських
документів, згідно з якими товар було
знято з обліку (балансу), відпущено зі
складу, видаткові накладні, тощо;

- інші документи для підтвердження
заявленої у декларації митної вартості
товарів за власним бажанням
декларанта.

Враховуючи наявну у Єдиній
автоматизованій системі Державної
митної служби України інформацію про
те, що вартість аналогічного товару
перевищує заявлений декларантом
рівень митної вартості, а також
приймаючи до уваги виявлені в первинно
поданих документах розбіжності,
витребування документів виключає
будь-яку суб'єктивність посадових осіб
митних органів під час виконання ними
своїх службових обов'язків.

30.05.2012 на виконання вимог Запорізької
митниці декларантом надані листи
«Cargowest Limited» № 25/05 від 25.05.2012 та «Инвест
Углесбит» № 149/04 від 21.05.2012, зазначивши,
що інші документи не надаватимуться.

Суд вважає доводи позивача
необґрунтованими, оскільки
зовнішньоекономічний контракт, за яким
ВАТ «Запоріжсталь» отримало товар,
укладено у відповідності до
Інкотермс-2000 та на умовах поставки DAF,
що відповідно до Офіційних правил
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати (редакція
2000 року) передбачає обов'язок продавця
на прохання, за рахунок і на ризик
покупця, надати йому всіляке сприяння в
одержанні будь-яких документів чи
еквівалентних їм електронних
повідомлень, що видаються чи
передаються у країні відправлення
та/або походження товару, яких може
потребувати покупець для імпорту
товару.

Подання сертифікату походження товару,
виданого ТПП держави походження
товару. було передбачено умовами
самого контракту (п. 6.5.1).

Також, пунктом 6.5.1 контракту продавець -
компанія «Cargowest Limited» зобов'язалася
надати покупцю інші документи,
необхідні для митного оформлення
товару.

Отже, у ВАТ «Запоріжсталь» була
можливість запропонувати своєму
контрагенту за договором надати
додаткові документи.

Висновок Запорізької ТПП від 10.05.2012 вих.
№ 22.2/534, долучений позивачем до ВМД,
також не може підтверджувати
обґрунтованість договірної вартості
товару у розмірі 133 долари США за 1 тону,
оскільки, по-перше, досліджений
діапазон ринку товарів за березень 2012
року, а спірна поставка відбувалась у
кінці травня 2012 року; по-друге, у
висновку зазначений діапазон можливих
цін з 130,00 до 155,00 доларів США за 1 тону.

Тобто, основною підставою для
визначення митницею вартості товару за
резервним методом була відмова
декларанта надати витребувані
додаткові документи.

Враховуючи те, що декларант не надав
додаткові документи, які необхідні для
підтвердження митної вартості товару,
тобто не підтвердив митну вартість
заявлену за методом №1, митниця дійшла
висновку, що митна вартість не може
бути визначена за методом №1.

При розгляді справи встановлено, що
відповідачем не міг бути застосований -

метод 2 через відсутність інформації
про вартість операції з ідентичними
товарами, які продавались на експорт в
Україну, час експорту яких збігався з
часом експорту оцінюваних товарів або
був максимально наближеним до нього;

метод 3 через те, що а ні митний орган, а
ні декларант не володів інформацією
про вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які
продавались на експорт в Україну і час
експорту яких збігався з часом
експорту оцінюваних товарів або був
максимально наближеним до нього;

методи № 4, 5 не застосовані через
відсутність документально
підтвердженої інформації про ціни
товарів найбільшої партії оцінюваних,
ідентичних чи подібних (аналогічних)
імпортних товарів, що продається на
території України та цілої низки
компонентів (витрат на виплату
комісійних, звичайних торговельних
надбавок, суми прибутку та загальних
витрат; звичайних витрат, понесених в
Україні на навантаження, вивантаження,
транспортування, страхування, та інших
пов'язаних з такими операціями витрат;
сум ввізного (імпортного) мита,
податків, зборів та інших обов'язкових
платежів, що підлягають сплаті в
Україні у зв'язку з ввезенням (імпортом)
чи продажем (відчуженням) товарів.

Послідовно використовуючи та детально
дослідивши умови застосування усіх
попередніх методів, митниця зробила
обґрунтований висновок, що митна
вартість повинна визначатися
відповідно до положень статті 273
Митного кодексу України за резервним
методом. Як джерело цінової інформації
(згідно Цінової бази Держмитслужби
України) взята митна вартість вже
оформлених ВМД № 112030000/2012/009723 від 30.03.2012,
№ 209040000/2/1436 від 22.03.2012, № 209040000/2/1447 від
23.03.2012.

З огляду на це, доводи заявника
апеляційної скарги про порушення
відповідачем встановленої
послідовності застосування методів не
відповідають фактичним обставинам та
спростовуються долученими до справи
доказами.

Отже, судовим розглядом встановлено, що
для підтвердження дійсності заявленої
митної вартості Запорізька митниця
витребувала у позивача у відповідності
до Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 2006 року N
1766 додаткові документи, про що письмово
повідомила позивача; протягом
встановленого строку додаткових
документів подано не було. Оскільки
позивачем, в порушення вимог чинного
законодавства, не виконано законні
вимоги митниці щодо надання додаткових
документів, необхідних для розгляду
питання щодо встановлення дійсної
митної вартості товару, подальші дії
відповідача щодо визначення митної
вартості товару за резервним методом є
такими, що вчинені у межах та у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України.

В межах апеляційної скарги підстави
для скасування або зміни постанови
суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2012
року у справі № 0870/11205/12 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
Л.М. Нагорна