Справа № 815/6129/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/6129/13-а

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.

м.Одеса

Справа № 815/6129/13-а

Категорія: 8.3.3

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Жук С.І.,

при секретарі – Загоруйко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом Виробничо-торгівельної фірми «Зернопродукт» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,–

ВСТАНОВИЛА:

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що оскільки первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій з ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД», їх реальність, висновки податкового органу в акті перевірки є необґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами, а тому податкові повідомлення-рішення винесені неправомірно та підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду податковий орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що виробничо-торгівельна фірма «Зернопродукт» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю зареєстрована як юридична особа Виконавчим комітетом Одеської міської ради, знаходиться на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області та є платником податку на додану вартість, основними видами діяльності якої за КВЕД є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, неспеціалізована оптова торгівля, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ВТФ «Зернопродукт» у вигляді ТОВ з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД», за результатами якої складено акт перевірки №859/15-53-22-3/21001653 від 09.08.2013 року.

Як вбачається з акту перевірки №859/15-53-22-3/21001653 від 09.08.2013 року підставою для визначення відповідачем грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток позивачу стало включення позивачем до складу податкового кредиту податкових накладних, зміст господарської операції в яких не відповідає змісту операцій за актами здачі-прийняття робіт, відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення вантажів та наявність акту №226/22-214/33508697/1974 від 19.09.2012 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» щодо підтвердження господарських операцій з платниками податків за період січень 2010 року, січень-березень 2012 року», в якому зазначено про наявність у зазначеного підприємства значної кількості ризикових постачальників, відсутність виробничих потужностей, сумнівність реальності здійснення господарських операцій між цим підприємством та його контрагентами - постачальниками та покупцями, наявність ознак нікчемності укладених з ними угод.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано всі первинні документи, які підтверджують можливість та фактичне здійснення спірних господарських операцій з ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД», їх пов'язаність з господарською діяльністю позивача.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За змістом п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

На підставі п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи.

За правилами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені, зокрема, податковими накладними, не відносяться до податкового кредиту.

В контексті вказаних норм Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару/послуг, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання в разі фактичного придбання товару/послуг, наявності первинних документів та використання в господарській діяльності цього товару/послуг.

У відповідності до ст. 138, ст. 139 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку таких витрат. До складу витрат не включається витрати, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наданих первинних документів вбачається, що між ВТФ «Зернопродукт» у вигляді ТОВ та ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» 12.01.2012 року укладений договір №12/СХ, за яким ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» зобов'язується виконати комплекс агротехнічних робіт та послуг з підгодівлі рапсу (на площі 300 га) з використанням аміачної селітри виконавця робіт та дизельного пального замовника, підгодівлі озимого ячменю (на площі 1050 га) з використанням добрива карбаміду та дизельного пального замовника, трактором МТЗ-82 з розкидувачем МВУ-900.

За змістом п. п. 1.2 п. 1, п. 2, п. 3 Договору найменування та вартість послуг визначаються згідно акту виконаних робіт, проведення яких відбувається за усною заявкою позивача та роботи приймаються за відповідним актом, який є підставою для оплати наданих послуг.

На виконання умов цього договору позивачем передано ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» дизельне паливо і карбамід, що оформлено відповідними актами приймання-передачі сировини №16/1 від 31.01.2012 року та №12/1 від 12.01.2012 року, фактичне використання наданої позивачем сировини та аміачної селітри виконавця робіт оформлено відповідними звітами №16/2 і №16/3 від 31.01.2012 року, №12/2 і №12/3 від 12.01.2012 року.

Виконання ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» послуг за цим договором підтверджується актами приймання-передачі сільськогосподарських робіт по підгодівлі ріпаку на площі 300 га та підгодівлі озимого ячменю на площі 1050 га, які підписані сторонами договору без претензій.

Оплата наданих послуг проведена в березні 2012 року на повну суму, що зазначено в акті перевірки і підтверджується банківською випискою та ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» 12.01.2012 року та 31.01.2012 року виписані позивачу податкові накладні №54, №55 за датою фактичного виконання робіт.

Водночас, податкова накладна №54 від 12.01.2012 року була виписана з помилкою змісту господарської операції, оскільки він не відповідав змісту операцій за актом приймання-передачі сільськогосподарських робіт, а тому ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» було надано позивачу 03.02.2012 року виправлену накладну без зміни ціни товару.

До того ж, 02.02.2012 року між ВТФ «Зернопродукт» у вигляді ТОВ та ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» укладений договір №12/1/СХ, за яким ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» зобов'язується виконати комплекс агротехнічних робіт та послуг з підгодівлі озимого ячменю (на площі 400 га) з використанням добрива карбаміду та дизельного пального замовника, трактором МТЗ-82 з розкидувачем МВУ-900 виконавця робіт.

На підставі п. п. 1.2 п. 1, п. 2, п. 3 Договору найменування та вартість послуг визначаються згідно акту виконаних робіт, проведення яких відбувається за усною заявкою позивача та роботи приймаються за відповідним актом, який є підставою для оплати наданих послуг.

На виконання умов цього договору позивачем передано ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» дизельне паливо і карбамід, що оформлено актом приймання-передачі сировини №14/1 від 02.02.2012 року, фактичне використання наданої позивачем сировини оформлено відповідними звітами №14/2 і №14/3 від 02.02.2012 року, виконання ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» послуг за цим договором підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарських робіт по підгодівлі озимого ячменю на площі 400 га, який підписаний сторонами договору без претензій.

Оплату за цим договором проведено шляхом зарахування 07.06.2012 року зустрічних вимог за актом від 05.06.2012 року підписаним позивачем, ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» та ПП «Гюней Їлдиз-2010», що зазначено в акті перевірки.

ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» 02.02.2012 року по даті фактичного виконання робіт виписана позивачу податкова накладна №32, проте оскільки вона була виписана з помилкою змісту господарської операції та не відповідала змісту операцій за актом приймання-передачі сільськогосподарських робіт, 03.02.2012 року зазначена помилка була виправлена та оригінал виправленої накладної без зміни ціни товару був наданий позивачу.

Між ВТФ «Зернопродукт» у вигляді ТОВ та ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» 01.03.2012 року укладений договір №13/1/СХ, за яким ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» зобов'язується виконати агротехнічні роботи з глибокої культивації ґрунту дисковим культиватором та трактором на площі 2115 га з використанням дизельного пального замовника робіт.

На виконання умов цього договору позивачем передано ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» дизельне пальне за актом приймання-передачі сировини №075/1 від 30.03.2012 року, фактичне використання наданої позивачем сировини оформлено відповідним звітом №075/2 від 30.03.2012 року, виконання ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» послуг за цим договором підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарських робіт з глибокої культивації ґрунту, який підписаний сторонами договору без претензій та за датою фактичного виконання цих робіт позивачу виписана податкова накладна №185 від 30.03.2012 року.

Оплату за цим договором проведено шляхом зарахування 07.06.2012 року зустрічних вимог за актом від 05.06.2012 року підписаним позивачем, ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» та ПП «Гюней Їлдиз-2010», що зазначено в акті перевірки.

Також, 30.03.2012 року між ВТФ «Зернопродукт» у вигляді ТОВ та ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» укладений договір поставки №30/03-АМ, за яким позивач отримав від ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» амофос (моноамоній фосфат) в кількості 200 т., що зазначено в специфікації №1 до договору, яка є його невід'ємною частиною.

Оплату за цим договором проведено на суму 1210000 грн. шляхом зарахування 07.06.2012 року зустрічних вимог за актом від 05.06.2012 року підписаним позивачем, ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» та ПП «Гюней Їлдиз-2010», що зазначено в акті перевірки та на суму 50 тис. грн. в безготівковій формі, шляхом перерахування позивачем коштів на рахунок ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД».

На підтвердження виконання ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» послуг з перевезення вантажів позивачем надані товарно-транспортні накладні, з яких можливо встановити пункти навантаження, розвантаження, транспортний засіб, водія, вантажоодержувача, кількість перевезеного товару, його найменування, тощо.

Оплату за цим договором проведено шляхом зарахування 07.06.2012 року зустрічних вимог за актом від 05.06.2012 року підписаним позивачем, ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД» та ПП «Гюней Їлдиз-2010», що зазначено в акті перевірки.

Послуг з перевезення вантажів були замовлені позивачем з метою виконання договору поставки №АКП012 від 2 березня 2012 року, за яким ТОВ «Акрополис-Плаза» придбав у позивача ячмінь врожаю 2011 року в кількості 300 т., який необхідно було за умовами договору доставити за адресою: Херсонська обл., Бериславський район, с. Львово, ТОВ «Овсей».

На підтвердження наявності у позивача земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області суду надані договори оренди земельних ділянок, на підтвердження наявності у позивача будівель і споруд, зокрема, для зберігання добрив, дизельного палива, надані договори купівлі-продажу майна.

Отже, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачем надано всі первинні документи, які підтверджують можливість та фактичне здійснення спірних господарських операцій з ТОВ «АСВ-Трейд ЛТД», їх пов'язаність з господарською діяльністю позивача, та з яких можливо встановити зміст та обсяг цих операцій, що відповідно до вимог ст. 138, 139, 198, 201 Податкового кодексу України надає право ВТФ «Зернопродукт» у вигляді ТОВ формувати за ними податковий кредит та валові витрати.

Отже, оскільки податковим органом (суб’єктом владних повноважень), на якому в адміністративному судочинстві лежить тягар доказування правомірності своїх дій, не надано спростувань реального характеру здійснюваних позивачем господарських операцій, що були обумовлені діловою метою, доводи ДПІ про недійсність правочинів, вчинених між позивачем та вищезазначеними контрагентами, є бездоказовими.

Податковий орган не надав суду допустимих та достатніх доказів на обґрунтування припущень викладених в акті перевірки щодо порушення позивачем податкового законодавства. Стосовно зазначених у податковому повідомлені-рішенні порушень вимог ПК України, в результаті допущення яких позивачеві донараховано зобов’язання з податку на додану вартість, колегія суддів вважає їх невмотивованими та неаргументованими належними доказами. Вказані висновки спростовуються вищенаведеними фактичними даними і не можуть слугувати підставою для нарахування зобов’язань з податку на додану вартість в випадку, що є предметом судового дослідження.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Виробничо-торгівельної фірми «Зернопродукт» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, –

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року у справі № 815/6129/13-а – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі – 07 липня 2014 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: С.І. Жук