Справа № 22130/10
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2013 р. справа № 2а-1818/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М.
Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
інспекції з контролю за цінами в
Запорізькій області на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2010
року у справі № 2а-1818/10/0870 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТК Спутник" до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Запорізькій області про
визнання протиправним та скасування
рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТК Спутник"
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасувати рішення
Державної інспекції по контролю за
цінами в Запорізькій області № 77 від 19
березня 2010 року щодо застосування до
нього економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін у вигляді
вилучення в дохід державного бюджету
Хортицького району м. Запоріжжя
необґрунтовано отриманої виручки на
загальну суму 314 285,29 гривень та штрафу у
розмірі 628 571,18 гривень. В обґрунтування
заявлених вимог позивач зазначив, що
вказане рішення було прийняте на
підставі помилкових висновків
відповідача, які викладені в акті
перевірки №145 від 16 березня 2010 року про
порушення порядку формування та
застосування цін на окремі види
продовольства в ланцюгу просування
товару від виробництва до споживача.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2010
року адміністративний позов
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТК Спутник"
задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Державна інспекція з контролю за
цінами в Запорізькій області подала
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову. Апелянт зазначив,
що Державною інспекцією з контролю за
цінами в Запорізькій області рішення
про застосування економічних санкцій
від 19 березня 2010 року №77 прийнято у
відповідності до вимог діючого
законодавства.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТК Спутник" у
письмових запереченнях на апеляційну
скаргу просило залишити оскаржувану
постанову без змін як обгрунтовану та
ухвалену з дотриманням норм чинного
законодавства.

У грудні 2011 року Державна інспекція з
контролю за цінами в Запорізькій
області звернулась до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду з клопотанням
про зупинення провадження у справі №
2а-1818/10/0870 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТК
Спутник" до Державної інспекції з
контролю за цінами в Запорізькій
області про визнання протиправним та
скасування рішення.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2013 року зобов'язано
Державну інспекцію України з контролю
за цінами надати відомості щодо:
ліквідації Державної інспекції з
контролю за цінами в Запорізькій
області; наявності організації з
функціями правонаступництва, її адреси
та інші дані, необхідні для належного
повідомлення про дату, час та місце
апеляційного розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечував, просив залишити
оскаржувану постанову без змін.

Відповідач, належним чином
повідомлений про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, доказом
чого повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення,у судове засідання не
прибув, надав до суду клопотання про
розгляд справи без участі його
уповноваженого представника.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, в період
з 24 лютого 2010 року по 16 березня 2010 року
Державною інспекцією з контролю за
цінами в Запорізькій області було
проведено перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТК
Спутник" з питання дотримання порядку
формування та застосування цін на
окремі види продукції в ланцюгу
просування товару від виробника до
споживача. За результатами перевірки
складено акт №145 від 16 березня 2010 року,
яким встановлено порушення вимог
розпорядження №353, а саме застосування
постачальницько-збутових надбавок
понад установлений граничний розмір;
постанови №1222, тобто порядку
обов'язкового декларування зміни
оптово-відпускних цін на цукор-пісок.
Внаслідок зазначених порушень позивач
необґрунтовано отримав виручку у
розмірі 314285,59 гривень за період з
березня по лютий 2010 року. На підставі
акту перевірки, 19 березня 2010 року
інспекцією було винесене рішення №77
про застосування до позивача
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін у вигляді
вилучення в дохід державного бюджету
Хортицького району м. Запоріжжя
необгрунтовано отриманої виручки на
суму 314285,29 гривень та штрафу у
розмірі 628 571,18 гривень. Таким чином,
загальна сума економічних санкцій
складає 942856,77 гривень. Позивач
застосовував граничні торгівельні
надбавки (до 12%) на продовольчі товари
до оптової ціни виробника (митної
вартості) в межах, встановлених
розпорядження №253. Розпорядження
Запорізької обласної державної
адміністрації є актом державного
органу у формі рішення, а тому породжує
певні правові наслідки для суб'єктів
суспільних відносин у сфері
ціноутворення, зокрема для інспекції з
контролю за цінами в Запорізькій
області. Додатком до розпорядження №253
встановлено граничну торгівельну
надбавку для відповідної продукції,
зокрема для молока (жирністю до 2,5%) та
сиру (жирністю до 9%) гранична надбавка
становить до 12%.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності
підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Механізм формування виробниками
економічно обгрунтованих цін на окремі
продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання,
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України №373 від 17 квітня 2008
року "Про затвердження Порядку
формування цін на продовольчі товари,
щодо яких запроваджено державне
регулювання". Відповідно до пункту 2
Порядку, оптова ціна продовольчого
товару (оптова ціна виробника)
визначена як економічно обгрунтована
вартість одиниці продовольчого товару,
розрахована на підставі повної
планової собівартості виробництва з
урахуванням нормативу, який визначений
уповноваженим органом з регулювання
цін, але без податку на додану вартість
або інших податків та зборів, що
нараховуються покупцеві товару.
Оптово-відпускною ціною є фактична
ціна, що застосовується у розрахунках
за товари, які поставляються
(реалізуються) суб'єктами
господарювання з метою їх використання
у підприємницькій діяльності, з
урахуванням податку на додану вартість
і транспортних витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що в
акті перевірки зазначено порушення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТК Спутник" вимог
розпорядження голови Запорізької
обласної державної адміністрації №353
від 22 вересня 2008 року "Про встановлення
граничних торгівельних
(постачальницько-збутових) надбавок на
продовольчі товари" в частині
застосування постачальницько-збутових
надбавок понад установлений граничний
розмір, внаслідок чого у лютому 2010 року
позивач необгрунтовано отримав
виручку у розмірі 13 105,59 гривень. Згідно
розпорядження №353, для суб'єктів
підприємницької діяльності всіх форм
власності, які провадять діяльність з
реалізації продовольчих товарів (далі -
суб'єкти господарювання) встановлені
граничні торговельні
(постачальницько-збутові) надбавки до
оптової ціни виробника (митної
вартості) на продовольчі товари без
урахування витрат з їх
транспортування у міжміському
сполученні.

Додатком до вищевказаного
розпорядження встановлена гранична
торговельна (постачальницько-збутова)
надбавка на рівні до 12%. Оптова ціна
продовольчого товару відображається
виробником у декларації про оптову
ціну на продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання,
згідно пункту 23 Порядку.

Отже, висновки викладені в акті
перевірки відносно того, що
торговельна надбавка застосовується
до фактичної оптово-відпускної ціни,
вказаної в накладній на відпуск
продукції, а не в Декларації виробника
про оптову ціну на продовольчі товари,
є хибними, оскільки позивач фактично
зробив підміну терміну "оптова ціна" на
"оптово-відпускна". Крім того, іншого
порядку визначення граничних
торговельних
(постачальницько-збутових) надбавок на
продовольчі товари як то формування
оптово-відпускної ціни із
застосуванням граничного рівня
постачальницько-збутової надбавки до
12%, виходячи з ціни, зазначеної у
Декларації про оптову ціну виробника,
законодавчо не встановлено.

Також в акті перевірки вказано
порушення позивачем вимог постанови
Кабінету Міністрів України№1222 та
розпорядження голови Запорізької
обласної державної адміністрації від
№230 в частині застосування
оптово-відпускних цін на цукор-пісок з
порушенням запровадженого порядку
обов'язкового декларування їх зміни,
внаслідок чого у лютому 2010
товариство необгрунтовано отримало
виручку у розмірі 301180 гривень.

Твердження відповідача відносно того,
що товариством реалізовувався
цукор-пісок з порушенням
запровадженого порядку обов'язкового
декларування зміни оптово-відпускних
цін, внаслідок чого оптово-відпускні
ціни підвищились на 59,32%-74,5%,
спростовуються наступним.

У лютому 2010 року позивачем
реалізовувався цукор-пісок від
постачальників Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меттек" та Приватним
підприємством ОСОБА_1

Постачальник Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меттек" до лютого 2010
року цукор-пісок позивачеві не
постачав, а тому його оптово-відпускна
ціна у розмірі 9 гривень є новою.
Цукор-пісок від постачальника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меттек"
реалізовувався покупцю ЦПХТ
"Запоріжсталь Продторг" за ціною 9,95
гривень за накладною № М07519 від 09
лютого 2010 року вперше.

Збільшення оптово-відпускної ціни
більш як на 1 відсоток на цукор-пісок
від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меттек" протягом
лютого 2010 року не відбувалося, а тому
ціна не підлягала декларуванню.

Постачальник Приватного підприємця
ОСОБА_1 у лютому 2010 року здійснила одну
поставку цукру-піску по
оптово-відпускній ціні у розмірі 9,3
гривень за кг. Інших поставок
цукру-піску від постачальника
Приватного підприємця ОСОБА_1 у лютому
не відбувалося, а тому не відбувалося і
збільшення оптово-відпускної ціни
більш як на 1 відсоток, яке б підлягало
декларуванню. Цукор-пісок цього
постачальника протягом періоду, що
перевірявся, був від різних виробників,
відрізнявся технічними умовами
виготовлення, а тому і ціною.

Відповідач безпідставно порівняв
оптово-відпускні ціни постачальника
Приватного підприємця ОСОБА_1 у вересні
2009 року з оптово-відпускними цінами
цього ж постачальника у лютому 2010 року,
оскільки з жовтня 2009 року по лютий 2010
року позивач не отримував і не
здійснював реалізацію цукру-піску від
постачальника Приватного підприємця
ОСОБА_1

Відповідно до пункту 2 Постанови
Кабінету Міністрів України № 1222,
декларуванню підлягають зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, в тому числі і на цукор-пісок, у
разі, коли такі ціни збільшуються
протягом місяця більш як на 1
відсоток. Оптово-відпускною ціною є
фактична ціна, що застосовується у
розрахунках за товари, які
поставляються (реалізуються)
суб'єктами господарювання з метою їх
використання у підприємницькій
діяльності, з урахуванням податку на
додану вартість і транспортних витрат.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що
відсутність фактів порушення
позивачем державної дисципліни цін
свідчить про безпідставність рішення
відповідача №77 від 19 березня 2010 року
про застосування до ТОВ "ОТК Спутник"
економічних санкцій.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
з контролю за цінами в Запорізькій
області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 31 травня 2010
року у справі № 2а-1818/10/0870 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
її тексту у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко