Справа № 802/1200/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/1200/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

при секретарі: Сокольвак Ю.В.

за участю:

представника позивача: Олійника Р.О.,

представника відповідача: Цимбал В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вінницький комбінат
хлібопродуктів №2" на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Вінницький комбінат
хлібопродуктів №2" до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міністерства доходів і зборів у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року позивач звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міністерства доходів і
зборів у Вінницькій області про
визнання протиправним та скасування
рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального права просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечувала
проти задоволення апеляційної скарги
позивача та просила суд залишити її без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 26
травня 2014 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, які прибули в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ТОВ "ВКХП № 2" зареєстроване Вінницькою
районною державною адміністрацією
Вінницької області 17.08.2006 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 № 148558, та взяте на податковий
облік 17.08.2006 року за № 0000566 .

Відтак, сплату товариством єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування починаючи з
01.10.2013 року контролює Вінницьке
відділення Вінницької ОДПІ, що також
підтвердив у судовому засіданні
представник позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
єдиний внесок за вересень та жовтень 2013
року ТОВ "ВКХП № 2" перерахувало на р/р
0228, банк одержувача ГУ ДКСУ у
Вінницькій області, символ рахунку 201,
код території 201, код ЄДРПОУ одержувача
(орган Міндоходів) 38782999, назва
одержувача Вінницька ОДПІ, МФО банку
одержувача 802015, що підтверджується
платіжними дорученнями № 1199 від 07.10.2013
року, № 1211 від 08.10.2013 року, № 1216 від
09.10.2013 року, № 1219 від 16.10.2013 року, № 93 від
16.10.2013 року, № 1221 від 17.10.2013 року, № 1222
від 17.10.2013 року.

07.04.2014 року Вінницькою ОДПІ прийнято
рішення № про застосування до
позивача штрафних санкцій у розмірі 34
243,92 грн. та нарахування пені у розмірі
541,67 грн. за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам і вищезазначеному
рішенню суб'єкта владних повноважень,
суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (Закон
№ 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Частиною другою статті 6 Закону
встановлено обов'язок платника єдиного
внеску своєчасно та у повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
такий внесок.

Починаючи з 11.08.2013 року набрали
чинності положення ч. 5, 7 ст. 9 Закону №
2464-VI, відповідно до яких сплата єдиного
внеску здійснюється у національній
валюті шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів для його зарахування.

При цьому частиною 8 статті 9 Закону №
2464-VI передбачено, що платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний
місяць, не пізніше 20 числа наступного
місяця.

Як випливає з матеріалів справи, що ТОВ
"ВКХП № 2" перерахувало єдиний внесок за
вересень та жовтень 2013 року на р/р №
0228, банк одержувача ГУ ДКСУ у
Вінницькій області, символ рахунку 201,
код території 201, код ЄДРПОУ одержувача
(орган Міндоходів) 38782999, назва
одержувача Вінницька ОДПІ, МФО банку
одержувача 802015, що підтверджується
платіжними дорученнями № 1199 від 07.10.2013
року, № 1211 від 08.10.2013 року, № 1216 від
09.10.2013 року, № 1219 від 16.10.2013 року, № 93 від
16.10.2013 року, № 1221 від 17.10.2013 року, № 1222
від 17.10.2013 року.

Водночас сплата єдиного внеску для
платників, які зареєстровані у
Вінницькому районі Вінницької області,
проводиться на інший розрахунковий
рахунок, а саме р/р № 0203, банк
одержувача ГУ ДКСУ у Вінницькій
області, код ЄДРПОУ одержувача (орган
Міндоходів) 38782999, назва одержувача
Вінницьке відділення Вінницької ОДПІ,
МФО банку одержувача 802015.

Таким чином, позивач помилково
здійснив перерахування єдиного внеску
на неналежний рахунок, у зв'язку з чим
єдиний внесок було зараховано на
призначений для цього рахунок вже
після 20.10.2013 року, тобто несвоєчасно.

Як стверджує позивач, саме відповідач
надав йому недостовірну інформацію про
розрахункові рахунки для зарахування
коштів єдиного внеску, посилаючись при
цьому на відповідне повідомлення.

Однак, зазначені доводи позивача під
час розгляду справи, як судом першої
інстанції так і в апеляційній
інстанції не підтвердилися, належними
та допустимими доказами.

Так, зі змісту долученого до позовної
заяви письмового повідомлення
вбачається, що зазначена у ньому
інформація щодо розрахункових
рахунків для зарахування коштів
єдиного внеску стосується платників,
які обслуговуються Вінницькою ОДПІ, а
не Вінницьким відділенням Вінницької
ОДПІ, тобто взагалі не поширюється на
позивача.

Крім того, позивачем документально не
підтверджено, що вищевказану
інформацію ним було отримано
безпосередньо від відповідача і що
таку інформацію поширив саме
відповідач.

При цьому суд зазначає, що надане
позивачем повідомлення не містить ні
підпису посадової особи Вінницької
ОДПІ, ні печатки цього податкового
органу, ні будь-яких інших реквізитів
або ознак, за якими можна було б
визначити його походження саме від
відповідача.

Натомість будь-яких інших належних та
допустимих доказів, які б
обґрунтовували наведену у позовній
заяві позицію товариством не надано.

Також суд бере до уваги ту обставину, що
інформація про реквізити рахунків, на
які слід здійснювати сплату єдиного
внеску, була загальнодоступною і
розміщена на веб - сайті Міністерства
доходів і зборів України "minrd.gov.ua" ще
30.09.2013 року, тобто задовго до сплати
позивачем єдиного внеску на помилковий
рахунок.

З огляду на викладене суд доходить
висновку, що факт несвоєчасної сплати
єдиного внеску за вересень та жовтень
2013 року мав місце саме з вини посадових
осіб ТОВ "ВКХП № 2", а тому відхиляє
доводи позивача про те, що його
притягнуто до відповідальності за
порушення, яке мало місце з вини іншого
суб'єкта.

В силу вимог ч. 3 ст. 25 Закону № 2464-VI суми
недоїмки стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням штрафів.

Частиною 10 статті 25 Закону № 2464-VI
передбачено, що на суму недоїмки
нараховується пеня з розрахунку 0,1 %
суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.

Згідно з п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску орган
доходів і зборів накладає на платника
єдиного внеску штраф у розмірі 10%
своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до пп. 2 п. 7.2 розділу VІІ
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міндоходів України № 455 від
09.09.2013 року розрахунок фінансових
санкцій за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
здійснюється на підставі даних карток
особових рахунків платників. При
застосуванні штрафів, зазначених у
цьому підпункті, приймається одне
рішення після сплати (погашення) у
повному обсязі недоїмки окремо за
кожний період, за який сплачується
єдиний внесок, незалежно від кількості
випадків сплати за вказаний період.

Таким чином, оскільки за даними картки
особового рахунку станом на 21.10.2013 року
за ТОВ "ВКХП № 2" обліковувалась
недоїмка зі сплати єдиного внеску за
вересень та жовтень 2013 року в сумі 342
439,20 грн., а тому колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що відповідачем правомірно
винесено рішення № від 07.04.2014
року про застосування до позивача
штрафних санкцій у розмірі 34 243,92 грн. та
нарахування пені у розмірі 541,67 грн. за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Отже враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
до неправильного вирішення справи,
тобто прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для її скасування не
вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Вінницький комбінат хлібопродуктів
№2", - залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
14 липня 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.