Справа № 817/1679/14
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1679/14

25 червня 2014 року 12год. 47хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Зозулі
Д. П. за участю секретаря судового
засідання Минько Н.З. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Костопільської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області доСуб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Костопільська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - позивач) звернулася до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, подав клопотання,
в якому зазначив, що позовні вимоги,
заявлені в адміністративному позові,
підтримує в повному обсязі та просив
розглянути справу без його участі.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив. Про дату,
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с.38).

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні. За
таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому
засіданні подані письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов слід
задовольнити повністю, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою
- підприємцем Костопільською районною
державною адміністрацією Рівненської
області 02.08. 2007 року, що підтверджується
копією свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
(а.с. 6).

Судом встановлено, що Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 має податковий борг по
податку на додану вартість та податку
на доходи фізичних осіб, в загальній
сумі 15 543,40 грн.

Дана заборгованість виникла на
підставі:

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 11.04. 2014 року (а.с.8-9);

- податкової декларації з податку на
додану вартість від 19.05. 2014 року (а.с.10-11);

- штрафної санкції - 882,42грн.(на підставі
винесеного податкового
повідомлення-рішення форма "Ш" №
від 23.04. 2014 року)(а.с.12);

- штрафної санкції - 280,05грн.(на підставі
винесеного податкового
повідомлення-рішення форма "Ш" №
від 23.04. 2014 року)(а.с.13);

- податкового повідомлення рішення
форма "Р" № від 13.01. 2014 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
за основним платежем на суму 494 грн., за
штрафними санкціями - 247 грн. (а.с.17);

- штрафної санкції - 1359,75грн.(на підставі
винесеного податкового
повідомлення-рішення форма "Ш" №
від 06.05. 2014 року)(а.с.23);

- штрафної санкції - 411,26грн.(на підставі
винесеного податкового
повідомлення-рішення форма "Ш" №
від 07.05. 2014 року)(а.с.25);

- податкової декларації про майновий
стан та доходи від 09.02. 2014 року (а.с.29-30);

- нарахованої пені по податку на додану
вартість та податку на доходи фізичних
осіб (а.с.5).

Наявність боргу підтверджується
довідкою про податковий борг по
платежах до бюджету, станом на 04.06. 2014
року (а.с.5), в тому числі розрахунком
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
1162,47 грн., по акту перевірки
несвоєчасної сплати платежів до
бюджету № 15/17-63/НОМЕР_6 від 23.04. 2014 року
(а.с.14), розрахунком розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість та штрафної санкції по акту
про результати камеральної перевірки
податку на додану вартість №
2/17-47/НОМЕР_6 від 10.01. 2014 року (а.с.18),
розрахунком штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 1359,75 грн., 411,26 грн. по акту
перевірки несвоєчасної сплати
платежів до бюджету № 17/17-63/НОМЕР_6 від
06.05. 2014 року (а.с.24, 26). Крім того, борг
стверджується копіями облікових каток
платника податків по податку на додану
вартість та податку з доходів фізичних
осіб.

На момент розгляду справи судом,
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 15 543,40 грн. відповідачем
не погашено.

Згідно зі ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Як вбачається з долучених до
матеріалів справи податкових
декларацій, відповідач самостійно
визначив податкові зобов'язання по
податку на додану вартість за
березень-квітень 2014 року на суму 10 283,88
грн., та податку на доходи фізичних
осіб, на суму 707 грн. ( з них 19,21 грн.
сплачено) і суми щоквартальних
авансових внесків по терміну сплати
14.03. 2014 року - 254,25 грн., 14.04. 2014 року - 254,25
грн., 14.05. 2014 року - 254,25 грн.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, не підлягає
оскарженню.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що актом перевірки
несвоєчасної сплати платежів до
бюджету № 15/17-63/НОМЕР_6 від 23.04. 2014 року,
встановлено порушення п.57.1 ст. 57
Податкового кодексу України (а.с.15-16),
актом про результати камеральної
перевірки податку на додану вартість №
2/17-47/НОМЕР_6 від 10.01. 2014 року встановлено
завищення суми від'ємного значення між
сумою податкового зобов'язання та
податкового кредиту, заявленого в
податкових деклараціях (а.с.19-22), актом
перевірки несвоєчасної сплати
платежів до бюджету № 17/17-63/НОМЕР_6 від
06.05. 2014 року, встановлено порушення п.57.1
ст. 57 Податкового кодексу України
(а.с.27-28).

Відповідно до п.п.54.3.2. п.54.3 ст. 54
Податкового кодексу України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 54.5 ст. 54 цього Кодексу
передбачено, якщо згідно з нормами цієї
статті сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Так, пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

Відповідно до абзаців 3, 4 п.123.1 ст. 123
Податкового кодексу України, у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Згідно із п.п.126.1 ст.126 цього Кодексу у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Відповідно до п.п.129.1.1. п.129.1 ст. 129
Податкового кодексу України пеня
нараховується після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу.

Я вбачається із матеріалів справи, на
підставі вище зазначених актів
перевірки, контролюючим органом було
прийнято податкові
повідомлення-рішення форми "Ш" №
від 23.04. 2014 року, форми "Ш" № від
23.04. 2014 року, форми "Р" № від 13.01. 2014
року, форми "Ш" № від 06.05. 2014 року,
форми "Ш" № від 07.05. 2014 року.

Доказів оскарження відповідачем даних
податкових повідомлень - рішень, до
суду не надходило, а тому податкові
зобов'язання відповідача є
узгодженими та підлягають до сплати.

Крім того, платнику податків за
несвоєчасну сплату грошового
зобов'язання була нарахована пеня по
податку на додану вартість в сумі 381,15
грн., та по податку на доходи фізичних
осіб в сумі 7,60 грн.

В силу вимог ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України зазначається, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 було виставлено податкову
вимогу форми "Ф" від 17.10. 2013 року № 64 на
загальну суму 10 123,77грн., яка була ним
отримана 17.10. 2013 року, про що він
поставив підпис (а.с.7). У встановленому
порядку податкова вимога не
оскаржувалася.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20
цього Кодексу контролюючі органи мають
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. На момент розгляду справи,
у суду відсутні докази сплати
відповідачем заборгованості в сумі 15
543,40 грн.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними у справі доказами та
підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_6) 15 543
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот сорок три)
грн. 40 коп. податкового боргу, зокрема 14
339,51 грн. боргу по податку на додану
вартість та 1203,89 грн. боргу по податку
на доходи фізичних осіб.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д. П.