Справа № 872/15882/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 808/6749/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів: Чепурнова
Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області про визнання
протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області в якому просила
визнати протиправними дії відповідача
щодо зобов'язань позивача здійснити
доплату до мінімального страхового
внеску за період з 01.08.2011 р. по 01.04.2013 р.
року у сумі 7464,68 грн. згідно повідомлень
розрахунків від 03.06.2013 р.: №№1018, 1019, 1020,
та визнати не чинною вимогу
відповідача №Ф-2329 від 03.06.2013р. про
сплату недоїмки.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду,
оскільки вона винесена з порушенням
норм матеріального права та ухвалити
нове рішення по справі, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 04.03.2003
року зареєстрована як фізична
особа-підприємець та з 01 січня 2012 року
перебуває на обліку в Мелітопольській
об'єднаній державній податковій
інспекції як платник єдиного податку,
що підтверджується відповідним
свідоцтвом платника (а.с.12).

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Мелітополі та Мелітопольському
районі Запорізької області як платник
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Разом з тим фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, який набув статусу пенсіонера
за віком, припинив сплату єдиного
внеску до Управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі та
Мелітопольському районі із набранням
чинності положенням частини четвертої
статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", за змістом якої
фізичні особи-підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Відповідно до пенсійного посвідчення
НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком
(а.с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, отримує довічну пенсію за
віком, у зв'язку з чим є звільнений від
сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а тому дії
відповідача по нарахуванню ОСОБА_1 суми
заборгованості в розмірі 7464,68 грн. є
неправомірними, а вимога про сплату
боргу на зазначену суму підлягає
скасуванню.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим
такий висновок суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України від 8 липня 2010 року № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 2464-VI)
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми
фізичні особи-підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати єдиного внеску
за себе, за умови, якщо такі особи є
пенсіонерами за віком (незалежно від
того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням віку) та отримують
відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - № 1058-IV) до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення"
(далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються,
зокрема в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено
виключний перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону №
1788-ХІІ та частиною першою статті 26
Закону № 1058-IV. Таке право виникало у
жінок після досягнення 55 років та за
наявності відповідного стажу. При
цьому, статтею 17 Закону № 1788-ХІІ, на
підставі якої, позивач отримує пенсію,
передбачена можливість призначення
пенсії за віком на пільгових умовах - із
зменшенням віку, зазначеного у статті 12
цього Закону, та за наявності
відповідного трудового стажу.

Таким чином, особа, якій призначена
пенсія зі зменшенням пенсійного віку
відповідно до статті 17 Закону № 1788-ХІІ,
є пенсіонерами за віком. Отже, позивач
як фізична особа-підприємець, що
отримує зазначену пенсію і яка обрала
спрощену систему оподаткування,
звільняється від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
підставі частини четвертої статті 4
Закону України від 8 липня 2010 року №
2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки при
розгляді справи судом першої
інстанції, повно, всебічно та в межах
заявлених вимог, з'ясовано обставини
справи, надано належну оцінку наявним у
справі доказам, правильно вирішено
питання щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, та вирішено
справу, а тому апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі та Мелітопольському районі
Запорізької області - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 серпня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 27 червня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
С.В. Сафронова