Справа № 761/5897/14-а
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/5897/14-а
Провадження №2-а/761/181/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 червня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі
Клим Т.О.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта
міліції Видиборця Андрія Вікторовича
інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону
супроводження полку ДПС ДАІ ГУ МВС
України в м. Києві про визнання
протиправною і скасування скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
скасування акту огляду і тимчасового
затримання транспортного засобу, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із вказаним
позовом до старшого сержанта міліції
Видиборця Андрія Вікторовича
інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону
супроводження полку ДПС ДАІ ГУ МВС
України в м. Києві в якому просив:
визнати протиправними дії і скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1№ 078914 від
18.02.2014, а справу про адміністративне
правопорушення щодо нього закрити у
зв»язку із відсутністю діях
правопорушень. А також скасувати акт
огляду і тимчасового затримання
транспортного засобу від 18.02.2014 (а.с.19-23).

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
18.02.2014 на власному автомобілі ГАЗ 33023
він прямував по Столичному шосе в
м.Києві, оскільки терміново вирішив
перегнати свій автомобіль в більш
безпечніше місце оскільки побоювався
за його цілісність у зв»язку з подіями
в центральній частині м.Києва у лютому
2014, однак, його було зупинено
інспектором ДАІ та складено протокол і
винесено відповідну постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності за порушення,
передбачені п.2.3 «в» ПДР за що
передбачена відповідальність згідно
ч.5 ст.121 КпАП України, оскільки він не
був пристебнутий ременем безпеки; а
також за порушення п.2.1. «ґ» ПДР за що
передбачена відповідальність
передбачена ч.1 ст.126 КпАП України,
оскільки керування транспортним
засобом позивачем відбувалось без
полісу обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Натомість, позивач зазначив,
що він насправді користувався паском
безпеки, а дія страхового полісу дійсно
закінчилась. Разом із тим, відповідач
склав протоколи та постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності та стягнення штрафу в
розмірі 425 грн. Крім того, у
співробітника ДАІ не було законних
підстав для тимчасового затримання
даного автомобіля. Вилучення даного
транспортного засобу було здійснено
поза рамками провадження з вирішення
справи про адміністративне
правопорушення, з суттєвими
порушеннями діючого законодавства
України. Тимчасове затримання
автомобіля не оформлене відповідно до
припису частини першої статті 265-2
КУпАП.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав із викладених в
позові підстав та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про день час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить зворотне поштове
повідомлення, причини неявки не
повідомив, заяви про розгляд справи у
свою відсутність не направив, також, не
направив до суду своїх заперечень та
доказів проти заявлених вимог.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні ним правовідносини.

18.02.2014 р. о 12.45 год. інспектором
ДПС відповідачем Видоборцем А.В.
відносно позивача було складено два
протоколи зі змісту яких вбачається, що
: ОСОБА_1 18.02.2014 в 12-35 год. на власному
автомобілі ГАЗ 33023 номерний знак НОМЕР_1
по вул. Столичне шосе в м.Києві не був
пристебнутий ременем безпеки, чим
порушив п.2.3. «в» ПДР; ОСОБА_1 18.02.2014 в 12-55
год. керував власним автомобілем ГАЗ
33023 номерний знак НОМЕР_1 по вул.
Столичне шосе в м.Києві, без полісу
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, чим порушив п.2.1. «ґ» ПДР (а.с.
7,8).

На підставі вказаних протоколів
відповідачем було винесено постанову
ПС1 №078914 по справі про адміністративне
правопорушення і притягнуто позивача
до адміністративної відповідальності
відповідно до ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КпАП
України у вигляді штрафу на користь
держави в розмірі 425 грн. (а.с.21-22).

Відповідно до п.2.3. «в» ПДР Для
забезпечення безпеки дорожнього руху
водій зобов'язаний на автомобілях,
обладнаних засобами пасивної безпеки
(підголовники, ремені безпеки),
користуватися ними і не перевозити
пасажирів, не пристебнутих ременями
безпеки. Дозволяється не пристібатися
особі, яка навчає водінню, якщо за
кермом учень, а в населених пунктах,
крім того, водіям-інвалідам, водіям і
пасажирам оперативних та спеціальних
транспортних засобів і таксі;

Відповідно до п.2.1. «ґ» ПДР Водій
механічного транспортного засобу
повинен мати при собі: поліс
(сертифікат) обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Водії, які відповідно до
законодавства звільняються від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на території України, повинні
мати при собі відповідні підтвердні
документи (посвідчення).

Норми ч.5 ст.121 КпАП України
передбачають, що порушення правил
користування ременями безпеки або
мотошоломами тягне за собою накладення
штрафу від трьох до п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Нормами ч.1 ст.126 КпАП України
визначено, що керування транспортним
засобом особою, яка не має при собі або
не пред'явила для перевірки
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційного документа на
транспортний засіб, а у випадках,
передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
"Зелена картка"), тягне за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 16 Закону України
«Про дорожній рух», зазначено, що водій
зобов'язаний мати при собі і на вимогу
співробітників міліції пред 'явити для
перевірки посвідчення, реєстраційні і
інші документи, підтверджуючі право на
управління транспортним засобом, а
також дорожні (маршрутні) листи і
документи на вантаж (окрім власників
транспортних засобів, які
використовують їх в індивідуальних
некомерційних цілях), що перевозиться,
а у випадках, передбачених
законодавством, страховий поліс про
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників сухопутних
транспортних засобів.

Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», а саме: у пункті
21.2 ст. 21 цього закону зазначається:
Контроль за наявністю договорів
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів здійснюється: Відповідним
підрозділом МВС України при складанні
протоколів щодо порушень правил
дорожнього руху та оформленні
матеріалів дорожньо-транспортних
пригод; органами Державної
прикордонної служби України під час
перетинання транспортними засобами
державного кордону України та ст. 21.3
При використанні транспортного засобу
в дорожньому русі особа, яка керує ним,
зобов'язана мати при собі страховий
поліс (сертифікат). Страховий поліс
пред'являється посадовим особам
органів, визначених у пункті 21.2 цієї
статті, на їх вимогу.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, прийшов
до висновку, що позивач порушив вказані
Правила дорожнього руху України,
оскільки в судовому засіданні
підтвердив, що він дійсно керував
власним транспортним засобом без
наявності діючого страхового полісу, а
у відповідному протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №764962 в графі «пояснення» зазначив,
що : «не бачив, що вона закінчилась»
(а.с.8).

Крім того, в протоколі серії АВ2 №764961
про адміністративне правопорушення
п.2.3 «в» ПДР (щодо користування ременем
безпеки) в графі «пояснення»
безпосередньо під час складання
протоколу 18.02.2014, позивач зазначив:
«Буду користуватись», що, на думку суду,
підтверджує порушення позивачем
зазначених вимог ПДР і підтверджує
вину ОСОБА_1 у вчиненні даного
правопорушення, а тому до його пояснень
в судовому засіданні про те, що він був
пристебнутий ременем безпеки під час
керування автомобілем, - суд
відноситься критично.

За таких обставин, позивача правомірно
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 5 ст.121 та ч.1
ст.126 КпАП України.

Порушень відповідачем вимог закону
при винесенні постанови про
адміністративне правопорушення судом
не встановлено.

Згідно ст.222, саме до компетенції
органів внутрішніх справ віднесено
розгляд справ про адміністративні
правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122
КпАП України.

Згідно ч. 2 цієї статті, від імені
органів внутрішніх справ розглядати
справи про адміністративні
правопорушення та накладати
адміністративні стягнення мають
право працівники Державтоінпекції
Міністерства внутрішніх справ
України, які мають спеціальні знання.

За таких підстав відповідач
Видиборець А.В. при складенні
протоколів та винесенні постанови про
адміністративне правопорушення діяв в
межах своєї компетенції.

Також, судом встановлено, що після
складання вказаних протоколів і
відповідної постанови 18.02.2014
інспектором ДПС Видиборцем А.В. було
затримано і переміщено за допомогою
евакуатора належний позивачу
автомобіль ГАЗ 33023 номерний знак
НОМЕР_1, - що підтверджується
відповідним протоколом огляду і
затримання транспортного засобу (а.с.30).

Разом із тим, підстави
тимчасового затримання транспортного
засобу шляхом його блокування
визначені ст. 265-2 КпАП України, згідно
вимог ч.1 якої у разі наявності
підстав вважати, що водієм вчинено
порушення, передбачені частинами
першою, другою, третьою, четвертою,
шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1,
122-5, 126,частинами першою, другою, третьою
і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1
цього Кодексу, працівник
відповідного підрозділу Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечує безпеку дорожнього руху,
тимчасово затримує транспортний
засіб шляхом блокування або доставляє
його для зберігання на спеціальний
майданчик чи стоянку (якщо розміщення
затриманого транспортного засобу
суттєво перешкоджає дорожньому руху),
в тому числі за допомогою
спеціального автомобіля - евакуатора.
Про тимчасове затримання робиться
відповідний запис у протоколі про
адміністративне правопорушення.

Порядок тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках і стоянках
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №
1102. Згідно з пунктом 2 цього Порядку
тимчасове затримання транспортного
засобу уповноваженою особою
Цержавтоінспекції проводиться у
випадках, передбачених статтею 265-2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, зокрема у разі, коли
неможливо усунути причину затримання
на місці виявлення адміністративного
правопорушення, і передбачає примусове
припинення використання такого
транспортного засобу шляхом його
блокування за допомогою технічних
пристроїв або доставлення на
спеціальний майданчик чи стоянку, якщо
транспортний засіб створює значні
перешкоди дорожньому руху - робить
неможливим рух транспортних засобів
проїзною частиною. Тимчасове
затримання транспортних засобів має
здійснюватися лише працівником
Державної автомобільної інспекції
шляхом блокування.

Виключенням з цього правила є випадки,
коли розміщення затриманого
транспортного засобу суттєво
перешкоджає дорожньому руху. Лише у
цьому випадку закон дозволяє
працівнику Державної автомобільної
інспекції доставити автомобіль для
зберігання на спеціальний майданчик чи
стоянку. Про тимчасове затримання
робиться відповідний запис у протоколі
про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до
положень ч.І ст.260 КпАП України
тимчасове затримання транспортного
засобу є одним з заходів забезпечення
провадження в справах про
адміністративні правопорушення. У
вказаних нормах передбачено, що у
випадках, прямо передбачених
законами України, з метою припинення
адміністративних правопорушень, коли
вичерпано інші заходи впливу,
встановлення особи, складення
протоколу про адміністративне
правопорушення у разі неможливості
складення його на місці вчинення
правопорушення, якщо складення
протоколу є обов'язковим, забезпечення
своєчасного і правильного розгляду
справ та виконання постанов по
справах про адміністративні
правопорушення допускаються
адміністративне затримання особи,
особистий огляд, огляд речей і
вилучення речей та документів, у тому
числі посвідчення водія, ліцензійної
картки на транспортний засіб,
тимчасове затримання транспортного
засобу, відсторонення водіїв від
керування транспортними засобами,
річковими і маломірними суднами та
огляд на стан алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння, а
також щодо перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують їх
увагу та швидкість реакції. Отже, цей
захід застосовується виключно в рамках
такого провадження, про що спеціально
зазначено у частині третій статті 265-2
зазначеного Кодексу: транспортний
засіб може бути тимчасово затриманий
на строк до вирішення справи про
адміністративне правопорушення, але не
більше трьох днів з моменту такого
затримання.

Співробітник ДАІ, як крайній захід, має
право тимчасово затримати
транспортний засіб шляхом його
доставляння для зберігання на
спеціальний майданчик або стоянку за
допомогою евакуатора лише за
обов'язкової наявності всіх
вищевказаних чотирьох складових у
сукупності:1)скоєння відповідного
правопорушення, визначеного статтею
265-2 КУпАП;2) на місці виявлення
адміністративного правопорушення, яке
передбачає затримання транспортного
засобу, неможливо усунути причину
затримання (пункт 2 Порядку,
затвердженого постановою Кабінетом
Міністрів України від 17.12 2008р. №1102);
розміщення транспортного засобу у
місці затримання суттєво перешкоджає
дорожньому руху (частина перша статті
265-2 КУпАП, пункт 2 Порядку,
затвердженого постановою КМУ від 17.12
2008р. №1102);водієві надана можливість
повернути автомобіль на місце
постійної дислокації, а він такою
можливістю не скористався.

Відповідно до вищевказаного,
враховуючи вимоги ч.2 ст.71 КАС України
та відсутність доказів з боку
відповідача щодо неможливості
усунення причин затримання автомобіля,
щодо перешкоджання транспортного
засобу у місті затримання дорожньому
руху і що водієві надана можливість
повернути автомобіль на місце
постійної дислокації, а він такою
можливістю не скористався, до того ж в
протоколі відповідачем не зроблено
відповідний напис згідно ч.1 ст.260 КпАП
України, - суд згідно ч. 2 ст. 11 КАС
України, з метою повного захисту прав
та інтересів позивача, вважає
необхідним вийти за межі позовних
вимог та визнати неправомірними дії
старшого сержанта міліції Видиборця
Андрія Вікторовича інспектора ДПС 3
взводу 1 батальйону супроводження
полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві
щодо застосування заходу забезпечення
провадження згідно вимог ст.265-1 КпАП
України у вигляді доставки автомобіля
позивача ГАЗ 33023 ВО для зберігання на
спеціальний майданчик чи стоянку, в
тому числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора відповідно до
протоколу огляду і затримання
транспортного засобу від 18.02.2014.

Однак, позовні вимоги позивача
щодо скасування акту огляду і
тимчасового затримання транспортного
засобу від 18.02.2014, а фактично щодо
скасування протоколу огляду і
затримання транспортного засобу (а.с.30)
не можуть бути задоволені з тих
підстав, що вказаний протокол не є
правовстановчим документом, а лише
фіксує певні дії осіб, в яких виявлено
ознаки адміністративного проступку і
може використовуватися як доказ певних
обставин справи, тоді як кінцевим
правовстановчим документом в даному
випадку, відповідно до якого виникають
обов'язки, є постанова, правомірність
якої судом встановлено судом з підстав
вказаних вище.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. ч. 5 ст.121 та ч.1 ст.126, 260, 265-2 КпАП
України, а також ст.ст. 11, 17, 18, 71, 158, 160-165
КАС України,суд, -

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого
сержанта міліції Видиборця Андрія
Вікторовича інспектора ДПС 3 взводу 1
батальйону супроводження полку ДПС ДАІ
ГУ МВС України в м. Києві про визнання
протиправною і скасування скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
скасування акту огляду і тимчасового
затримання транспортного засобу -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
старшого сержанта міліції Видиборця
Андрія Вікторовича інспектора ДПС 3
взводу 1 батальйону супроводження
полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві
щодо застосування заходу забезпечення
провадження згідно вимог ст.265-1 КпАП
України у вигляді доставки автомобіля
позивача ГАЗ 33023 ВО для зберігання на
спеціальний майданчик чи стоянку, в
тому числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора відповідно до
протоколу огляду і затримання
транспортного засобу від 18.02.2014.

В задоволенні позовних вимог
скасувати акт (протокол) огляду і
тимчасового затримання транспортного
засобу від 18.02.2014 - відмовити.

У вказаній частині постанова може
бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Шевченківський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

В задоволенні позовних вимог
про визнання протиправними дії
відповідача та скасування постанови в
справі про адміністративні
правопорушення ПС1 №078914 від 18.02.2014, та
закриття справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 -
відмовити.

У вказаній частині постанова є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: