Справа № 810/2964/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/2964/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року № 810/2964/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Впровадження" про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

16 травня 2014 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася Вишгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Впровадження" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 21 731 грн 57 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача існує заборгованість зі сплати земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності у сумі 21 731 грн 57 коп., визначена податковою декларацією з плати за землю за 2012 р.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що з 1 липня 2013 р. він зареєстрований платником єдиного податку четвертої групи, тобто звільнений від обов’язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з земельного податку. (а.с. 50-51).

10 липня 2014 р. представниками сторін було подано суду письмові клопотання про розгляд справи без участі їх представників.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд у судовому засіданні, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

18 липня 2006 р. відповідач зареєстрований реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстицій Київської області як юридична особа, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців серія АГ № 128910 (а.с. 7-8).

30 січня 2013 р. відповідачем до позивача було подано податкову декларацію з плати за землю з земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за січень – грудень 2013 р., у якій самостійно визначено суму названого податку, що підлягала сплаті у сумі 7 338 грн 93 коп. за кожен місяць (а.с. 12-14).

3 грудня 2013 р. позивачем було винесено вимогу про сплату боргу № 317-11 на суму 7053 грн 67 коп. (далі - вимога № 317-11). (а.с. 16). Дана вимога була направлена на адресу відповідача та повернута з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 18).

У зв’язку з несплатою відповідачем заборгованості у добровільному порядку позивачем було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПКУ)

Згідно з вимогами п.п. 9.1.10 п.9.1 ст. 9 ПК України плата за землю належить до загальнодержавних податків та зборів.

Як убачається зі ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Відповідно до вимог ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з вимогами п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як убачається зі ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як убачається з п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПК України, платники податків зобов’язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до вимог п.п. 191.1.2. п. 191.1 ст. 191 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.19. п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Як убачається з п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.153. п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з вимогами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Наявна у відповідача заборгованість підтверджується:

- копією податкової декларації з плати за землю за 2013 р., у якій ним було самостійно визначено суму земельного податку, що підлягає сплаті у сумі 7 338 грн 93 коп. за кожен місяць (а.с. 12 - 14);

- копією розрахунку податкового боргу відповідача, згідно з яким у нього станом на 9 квітня 2014 р. існує заборгованісь у сумі – 21 731 грн 57 коп. (а.с. 11)

- копією вимоги від 3 грудня 2013 р. № 317-11 на суму 7053 грн 67 коп. (а.с. 16), яку було направлено на адресу відповідача та повернута органом зв'язку з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 18);

- копією картки особового рахунку фізичної особи - підприємця, згідно з якою станом на 31 січня 2014 р. заборгованість відповідача зі сплати земельного податку складає 21 731 грн 57 коп. (а.с. 29).

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду надано не було.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 21 731 грн 57 коп, а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, судом не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача про звільнення його від сплати земельного податку з посиланням на використання земельної ділянки, розташованої на території Новосілківської сільської ради, у його господарській діяльності, оскільки жодних правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку (на право власності або користування) відповідачем до суду надано не було.

Враховуючи, що спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Впровадження" на користь Державного бюджету України заборгованість у сумі 18 118 (вісімнадцять тисяч сто вісімнадцять) грн 78 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.