Справа № 814/238/14
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/238/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправним і
скасування наказу від 24.01.14р. №63, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року ФОП ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про визнання протиправним і
скасування наказу від 24.01.14р. №63.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що ДПІ не мала законодавчо
встановлених підстав для призначення
спірним наказом повторної перевірки
позивача.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
позов задоволено. Визнано протиправним
наказ № 63 про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1
(податковий номер НОМЕР_1) за період з 1
січня 2010 р. до 31 грудня 2012 р., прийнятий 24
січня 2014 державною податковою
інспекцією у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області. В
решті адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Державна
податкова інспекція у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області в апеляційній скарзі зазначає
про невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення почтових
відправлень, однак в судове засідання
вони не з'явилися, поважність своєї
неявки суду не повідомили, тому
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження відповідно до вимог ст.197
КАС України за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що в жовні-листопаді 2013 р.
ДПІ провела документальну планову
виїзну перевірку позивача, за
результатами якої складено акт від
8 листопада 2013 р. № 1162/14-04-17-02-00/НОМЕР_1
(далі - акт перевірки), в якому зроблено
висновок про порушення позивачем вимог
податкового законодавства (а.с.22-38).

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами перевірки ДПІ прийняла
низку податкових повідомлень-рішень.

Позивач скористалася своїм правом на
адміністративне оскарження цих рішень
та 10 грудня 2013 року подала скаргу
до Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, в якій просила
скасувати податкові
повідомлення-рішення (а.с.18-21).

24 січня 2014 року відповідач видав наказ
№ 63 про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
позивача (а.с.6). Як зазначено в цьому
наказі, підставою для проведення
перевірки є лист Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області та
скарга позивача від 10 грудня 2013 р. № 27. В
якості правового обґрунтування наказу
вказано на ст. 78 п. 78.1. пп. 78.1.5. ПК
України, яка визначає, що документальна
позапланова перевірка здійснюється
якщо платником податків подано в
установленому порядку контролюючому
органу заперечення до акта перевірки
або скаргу на прийняте за її
результатами податкове
повідомлення-рішення, в яких
вимагається повний або частковий
перегляд результатів відповідної
перевірки або скасування прийнятого за
її результатами податкового
повідомлення-рішення у разі, коли
платник податків у своїй скарзі
(запереченнях) посилається на
обставини, що не були досліджені під
час перевірки, та об'єктивний їх
розгляд неможливий без проведення
перевірки. Така перевірка проводиться
виключно з питань, що стали предметом
оскарження.

Відповідно до ст.75 Податкового Кодексу
України, органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Відповідно до п. 79.1 статті 79
Податкового кодексу України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Вказане свідчить, що документальна
позапланова невиїзна перевірка має
бути призначена тільки за обставин,
визначених ст.ст.77 та 78 Податкового
кодексу України.

В наказі про проведення перевірки ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва
підставою для проведення зазначеної
перевірки вказує п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.гі.78.1.5 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України платником
податків подано в установленому
порядку органу державної податкової
служби заперечення до акта перевірки
або скаргу на прийняте за її
результатами податкове
повідомлення-рішення, в яких
вимагається повний або частковий
перегляд результатів відповідної
перевірки або скасування прийнятого за
її результатами податкового
повідомлення-рішення у разі, коли
платник податків у своїй скарзі
(запереченнях) посилається на
обставини, що не були досліджені під
час перевірки, та об'єктивний їх
розгляд неможливий без проведення
перевірки.

Таким чином, зазначеним пунктом
встановлені наступні умови законності
призначення перевірки:

- подання платником податків в
установленому порядку органу
державної податкової служби
заперечення до акта перевірки або
скарги на прийняте за її результатами
податкове повідомлення-рішення;

- в запереченні до акта перевірки або
скарзі вимагається повний або
частковий перегляд результатів
відповідної перевірки або скасування
прийнятого за її результатами
податкового повідомлення-рішення;

- посилання платником податків у
запереченнях або скарзі на обставини,
що не були досліджені під час
перевірки;

- об'єктивний розгляд (нових) обставин,
що не були предметом перевірки
неможливий без проведення перевірки.

Саме за наявності вищезазначених умов
в сукупності, податковий орган має
право прийняти наказ про проведення
позапланової виїзної перевірки на
підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового
Кодексу України.

При цьому подання заперечень/скарги та
посилання на нові обставини є
об'єктивними факторами, які піддаються
перевірці, тоді як неможливість
розгляду заперечень/скарги без
проведення перевірки, є суб'єктивним
фактором, який лежить в межах розсуду
податкового органу.

Врегулювання законодавцем спірних
правовідносин саме в такий спосіб, коли
для проведення повторної перевірки
необхідно повідомлення нових обставин,
є цілком логічним і послідовним, адже у
випадку, коли щодо обставин не виникає
спору і вони встановлені вірно, розгляд
скарги потребує тільки правової
оцінки, тоді як наведення нових, раніше
не досліджених обставин, потребує їх
вивчення, а також аналізу нових
первинних документів, що неможливо без
проведення повторної перевірки
платника податків.

Позивач вказувала на те, що в своїй
скарзі вона не наводила нових
обставини, які не були досліджені
податковими інспекторами або
залишились поза їх увагою - її доводи
полягають виключно у невірному
застосуванні ДПІ норм ПК України.

З порівняльного аналізу акту
перевірки та тексту скарги вбачається ,
що позивачка у своїй скарзі не навела
жодної нової обставини, під якою слід
розуміти нові фактичні дані, а тільки
вказала на відсутність в акті
перевірки даних, які б підтверджували
висновки ДПІ і навів своє тлумачення ПК
України. У зв'язку із цим, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
тільки подання позивачем скарги на
прийняті податкові
повідомлення-рішення, без наявності
інших вищенаведених передумов, не
надає відповідачу право на проведення
повторної перевірки позивача.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили в порядку, встановленому
частиною 5 статті 254 КАС України, і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого Адміністративного Суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.