Справа № 2-а-79569/11
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кошель Б.І.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в приміщенні суду в
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України м. Білій
Церкві Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 03 жовтня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України м.
Білій Церкві Київської області про
зобов'язання провести нарахування та
виплату доплати до пенсії за
проживання на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України м.
Білій Церкві Київської області про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю та надбавки до
пенсії за проживання на радіоактивно
забрудненій території у розмірах
визначених ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 жовтня 2011 року позовні вимоги
задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції, як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіряючи правильність встановлення
обставин справи судом першої інстанції
та його висновків, колегія суддів
виходить з наступного.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивач є громадянином, що постраждав
від аварії на ЧАЕС, має відповідне
посвідчення встановленого зразка 4
категорії, проживає на території
радіоекологічного забруднення, є
пенсіонером, а тому має право на пільги,
передбачені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 4 категорії призначається у розмірі
15 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст. ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
постанов КМУ №1 від 03.01.2002 року, №836 від
26.07.1996 року, а не у співвідношенні до
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачам застосуванню
підлягають статті 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
вказані постанови, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
необхідність задоволення позову, проте
помилково в резолютивній частині
постанови зазначив прізвище, ім'я та по
батькові позивача - ОСОБА_3, замість
вірного - ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, прийшла до висновку, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 03 жовтня 2011 року -
змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207
КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України м. Білій
Церкві Київської області -
задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 жовтня 2011 року - змінити: в абзаці
2,3,4,5 резолютивної частини постанови
прізвище, ім'я та по батькові позивача -
«ОСОБА_3» змінити на «ОСОБА_2».

В решті постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та відповідно до ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.