Справа № 2а-950/2011
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 рокусправа № 2а-950/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Великобілозерському району
Запорізької області на ухвалу
Великобілозерського районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року за поданням старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Гоовного управління
юстиції у Запорізькій області у справі
№ 2а-950/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Великобілозерському району
Запорізької області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонд України в Великобілозерському
районі Запорізької області та
зобов'язати провести нарахування та
виплати недоплаченої надбавки до
пенсії починаючи з 01 лютого 2011 року по 31
липня 2011 року з урахуванням підвищення
на 30% від мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України «
про соціальний захист дітей війни».

Постановою Великобілозерського
районного суду Запорізької області від
22 серпня 2011 року адміністративний
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління Пенсійного фонду
України в Великобілозерському районі
Запорізької області звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати оскаржуване судове рішення
та постановити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 жовтня 2013 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Великобілозерському районі
Запорізької області залишено без
задоволення.

09 грудня 2013 року до
Великобілозерського районного суду
Запорізької області надійшло подання
Управління державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 22 серпня 2011
року про зміну способу і порядку
виконання постанови
Великобілозерського районного суду
Запорізької області.

Ухвалою Великобілозерського районного
суду Запорізької області від 26 грудня
2013 року подання Управління державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Запорізькій області
задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в
Великобілозерському району
Запорізької області з рішенням суду
першої інстанції не погодилось,
звернувшись з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
поцесуального права, просило скасувати
оскаржувану ухвалу та постановити нове
рішення про відмову у задоволенні
подання.

Сторони, належним чином повідомлені
про день, місце і час розгляду
апеляційної скарги, доказом чого є
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули,
відповідач у поданому до суду
клопотанні, просив проводити
апеляційний розгляд без участі його
уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла висновку про відсутність
підстав для її задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи,
виконавчий документ № 2а-950/11 від 26
серпня 2011 року, виданий
Великобілозерським районнм судом
Запорізької області про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Великобілозерському району
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30% від
мінімальної пенсії за віком виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням різниці, яка була
виплачена. Постановою старшого
виконавця №39103816 від 31 липня 2013 року
відкрито виконавче провадження,
боржнику надана можливість самостійно
виконати рішення суду. Листом від 10
жовтня 2013 року №1563/07 боржник повідомив
про неможливість виконання рішення
суду в повному обсязі у зв'язку із
відсутністю відповідних асигнувань.
Станом на 2013 рік коштів на виплату
заборгованості управлінню не виділено.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції виходив з наявності підстав
для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» Міністерству
соціальної політики видатків на
виконання судових рішень не
передбачено. З 01 січня 2013 року набрав
чинності Закон України «Про гарантії
держави щодо виконанні судових
рішень», яким встановлюється гарантії
держави щодо виконання судових рішень.
В частинах 1,2,4 статті З Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» зазначено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» Державній
казначейській службі України
передбачено видатки у сумі 153,9 млн. грн.
на забезпечення виконання рішень суду,
що гарантовані державою.

Згідно з частини 1 статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконані судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Аналогічну норму містить стаття 36
Закону України «Про виконавче
провадження», в якій зазначено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядок виконання.

Таким чином, у цій категорії справ
зміна способу і порядку виконання
рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплату на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення, а тому
подання Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області задоволено
правильно.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції при ухваленні оскарженого
рішення не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права,
а викладені в ньому висновки
відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Великобілозерському районі
Запорізької області - залишити без
задоволення.

Ухвалу Великобілозерського районного
суду Запорізької області від 26 грудня
2013 року у справі №2а-950/11 - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко