Справа № 2а-11406/11/1370
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
третя особа - Державна податкова
інспекція у Личаківському районі
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
ОСОБА_2 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області, третя особа - ДПІ у
Личаківському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області , в якому просить визнати
протиправними дії Управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області в особі відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
щодо державної реєстрації за ОСОБА_2
транспортного засобу Ford Tranzit,д.н.з
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідачем протиправно
зареєстровано на ім'я позивача
автомобіль марки Ford Tranzit, державний
номерний знак НОМЕР_1, оскільки
відповідач провів першу реєстрацію
транспортного засобу Ford Tranzit, д.н.з
НОМЕР_1 за ОСОБА_2 не проконтролювавши
факт внесення коштів в якості сплати
податку з власників транспортних
засобів на відповідний казначейський
рахунок місцевого бюджету.
У зв'язку з проведеною реорганізацією
третьої особи, судом відповідно до ст. 55
Кодексу адміністративного судочинства
України допущено заміну її
правонаступником - Державну податкову
інспекцію у Личаківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
(надалі - ДПІ у Личаківському районі м.
Львова), та роз'яснено, що усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для правонаступника в такій самій мірі,
у якій вони були б обов'язкові для
особи, яку він замінив.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
Відповідач та третя особа явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечили, хоча
належним чином повідомлялися про дату,
час і місце проведення судового
засідання. Клопотань про розгляд
справи без участі уповноважених
представників до суду не надходило.
Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
подані документи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини справи та
надав їм правову оцінку.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

Державна реєстрація транспортного
засобу відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону
України «Про дорожній рух» (в чинній на
час виникнення спірних правовідносин
редакції) полягає у здійсненні
комплексу заходів, пов'язаних із
перевіркою документів, які є підставою
для здійснення реєстрації, звіркою і,
за необхідності, дослідженням
ідентифікаційних номерів складових
частин та оглядом транспортного
засобу, оформленням і видачею
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Відповідно до частини четвертої статті
34 Закону України «Про дорожній рух»
державна реєстрація та облік
автомобілів, автобусів, мотоциклів та
мопедів усіх типів, марок і моделей,
самохідних машин, причепів та
напівпричепів до них, мотоколясок,
інших прирівняних до них ТЗ
здійснюються підрозділами ДАІ МВС. Для
автоматизованого обліку
зареєстрованих ТЗ та відомостей про їх
власників ведеться Єдиний державний
реєстр, держателем якого є ДАІ МВС.

Державна реєстрації транспортних
засобів на час виникнення спірних
правовідносин регулювалась Постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998р. N1388 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів».

Відповідно до пункту 1 Порядку на
території України встановлено єдину
процедуру державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - ТЗ),
оформлення та видачі реєстраційних
документів і номерних знаків.

Згідно з пунктом 8 Порядку державна
реєстрація ТЗ проводиться на підставі
заяв власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) ТЗ, відповідність
конструкції ТЗ установленим вимогам
безпеки дорожнього руху, а також
вимогам, які є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

Ввезені в Україну ТЗ підлягають
державній реєстрації згідно пункту 28
Порядку на підставі заяв власників і
вантажних митних декларацій або
виданих митними органами посвідчень
про їх реєстрацію в підрозділах ДАІ.

Відповідно до пункту 40 Порядку зняття з
обліку ТЗ проводиться після їх огляду в
підрозділах ДАІ на підставі заяви
власника, документа, що посвідчує
особу, виконавчого напису нотаріуса,
постанови державного виконавця або
рішення суду.

Згідно п. 8 зазначеного Порядку
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також
внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Аналогічну вимогу про те, що державна
реєстрація не проводиться без сплати
податку з власників транспортних
засобів містить і Закон України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» (ч 6 статті 5).

Так, відповідно до зазначеного Закону,
у разі відсутності документів про
сплату податку, перша реєстрація в
Україні транспортних засобів не
проводиться. Фізичні особи - платники
податку зобов'язані пред'являти
органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати).

Згідно з даними Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
22.08.2009 року на ім'я позивача
зареєстровано транспортний засіб
марки Ford Tranzit,д.н.з НОМЕР_1.(а.с. 70-75)

Та обставина, що за позивачем
зареєстровано транспортний засіб без
сплати податку відображена Постанові
Львівського окружного
адміністративного суду від 17.06.201 року
справа № 2а-2292/11/1370 (а.с.74-75), що набрала
законної сили. Вказана обставина в силу
ст. 255 КАС України не потребує
доказування.

Відповідно до абз.3 п. 40 зазначеного
Порядку, у разі встановлення факту
знищення, фальсифікації або
підроблення ідентифікаційних номерів
складових частин транспортних засобів,
виявлення транспортних засобів,
зареєстрованих (перереєстрованих),
знятих з обліку в підрозділах
Державтоінспекції, у тому числі
тимчасово, за фіктивними чи
підробленими документами або таких, що
розшукуються правоохоронними органами
України у зв'язку з незаконним
заволодінням, працівники підрозділів
Державтоінспекції оформляють в
установленому порядку необхідні
документи, скасовують державну
реєстрацію (перереєстрацію).

Здійснюючи державну реєстрацію ТЗ,
увезених із-за кордону, органи ДАІ МВС
наділені повноваженнями щодо
перевірки сплати мита та інших
податків (зборів), передбачених
законодавством при імпорті
автомобілів.

При цьому наявність документів про
внесення зазначених платежів є
обов'язковою умовою реєстрації таких
ТЗ в органах ДАІ.

У разі відсутності відомостей про
сплату мита та інших податків (зборів),
передбачених законодавством при
імпорті автомобілів, або встановлення
факту, що документи, які підтверджують
їх сплату, є фіктивними чи
підробленими, органи ДАІ відмовляють у
реєстрації ТЗ, а якщо такий факт
встановлено в період експлуатації
автомобіля після його реєстрації,
відповідно до абзацу третього пункту 40
Порядку скасовують реєстрацію
незалежно від того, хто є власником
автомобіля - особа, що придбала за
кордоном та ввезла в Україну цей ТЗ, чи
інша особа, яка набула право власності
на нього в подальшому.

Якщо ТЗ знімається з обліку і при цьому
виявляється, що він був зареєстрований
в підрозділі ДАІ за фіктивними чи
підробленими документами, зокрема про
сплату мита, працівники підрозділу ДАІ
відповідно до абзацу третього пункту 40
Порядку оформляють у встановленому
порядку необхідні документи,
скасовують державну реєстрацію
(перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і
передають усі відповідні документи та
за наявності ТЗ до органів внутрішніх
справ для подальшого проведення
перевірки, а ксерокопії підроблених
митних документів з необхідним
поясненням надсилаються до митних
органів, у зоні діяльності яких
проживають особи, за якими
зареєстровані відповідні ТЗ.

Таким чином, дії органів ДАІ щодо
відмови в реєстрації ТЗ, увезених із-за
кордону для постійного користування,
чи скасування такої реєстрації у разі
встановлення факту несплати митних
платежів чи підробки документів про їх
сплату, незалежно від того, на кому
лежить обов'язок сплатити зазначені
платежі, є правомірними.

Вказана правова позиція висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постанові від 22 жовтня
2013 року № 21-104а13 та постанові від 17
грудня 2013 року №21-422а13.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України, а згідно з ч. 2 цієї ж
статті, невиконання судових рішень
тягне за собою відповідальність,
установлену законом.

Отже, відповідач після встановлення
факту несплати податку з власників
транспортних засобів при реєстрації за
позивачем транспортного засобу FORD TRANZIT,
2000 р.в., мав самостійно скасувати
реєстрацію цього транспортного засобу.

Оскільки автомобіль Ford Tranzit, д.н.з
НОМЕР_1 зареєстровано без сплати
податків, то такі дії відповідача є
протиправними.

Згідно з ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки у даній справі оспорюються
дії відповідача, суб'єкта владних
повноважень, суд відповідно до вимог ч.3
ст.2 КАС України, перевіряє чи вчинені
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що
відповідні положення відповідачем
дотримані не були, що в свою чергу
зумовило необхідність звернення
позивача за захистом свого порушеного
права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги є підставними та
обґрунтованими, а тому
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України слід
стягнути на користь позивача з
державного бюджету судові витрати в
розмірі 3,40 грн.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 94, 143, 158, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

постановив:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області в особі
Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
щодо державної реєстрації за ОСОБА_2
транспортного засобу Ford Tranzit,д.н.з
НОМЕР_1.

3.Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 (79000, АДРЕСА_1)
судові витрати в сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Повний текст постанови складено 11
липня 2014 року.

Суддя
Костецький Н.В.