Справа № 812/1120/14
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєєва В.В.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року справа №812/1120/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Луганської митниці
Міндоходів на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
15 травня 2014 року у справі № 812/1120/14
(суддя Матвєєва В. В.) за позовом
публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»
до Луганської митниці Міндоходів про
визнання незаконним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2014 р. публічне акціонерне
товариство «Алчевський металургійний
комбінат» (далі - ПАТ «АМК») звернулося
до Луганського окружного
адміністративного суду з позовом (арк.
спр. 3-7) до Луганської митниці про
визнання незаконним та скасування
рішення Луганської митниці про
коригування митної вартості товарів №
702020001/2013/000655/22 від 18 вересня 2013 р. та
картки відмови від прийняття митної
декларації, митного оформлення випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
702020001/2013/00150 від 18 вересня 2013 р.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року (арк. спр. 136-140) позов ПАТ
«Алчевський коксохімічний завод»
задоволений. Визнане незаконним та
скасоване рішення Луганської митниці
про коригування митної вартості
товарів № 702020001/2013/000655/22 від 18 вересня
2013 р. та картка відмови від прийняття
митної декларації, митного оформлення
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 702020001/2013/00150 від 18 вересня
2013 р.

Луганська митниця не погодилася з
прийнятим судом першої інстанції
рішенням та подала апеляційну скаргу
(арк. спр. 145-147), в якій просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Сторони про дату, час та місце судового
розгляду повідомлені, представників до
суду не направили. Суд апеляційної
інстанції відмовляє в задоволенні
клопотання позивача щодо зупинення
провадження у справі на час відпустки
представника позивача, оскільки така
підстава зупинення справи статтею 156
КАС України не передбачена. Позивач
надіслав до суду заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
постанову суду першої інстанції
залишити без змін. Луганська митниця
надіслала клопотання про розгляд
справи за відсутності представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги встановила
наступне.

18 вересня 2013 р. ПАТ «АМК» для митного
оформлення товару «Феросиліцій 65 %»
виробництва «JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL",
республіка Македонія, була надана до
Луганської митниці митна декларація №
702020001/2013/009183 (арк. спр. 55-56) з пакетом
документів перелічених у графі 44.

Митний орган при дослідженні наданих
для митного оформленні документів,
керуючись частиною 3 статті 53, частиною
5 статті 54 Митного кодексу України,
встановив наступні розбіжності: 1) вага
та вартість закупованого товару
відповідно до інвойсу від 26 серпня 2013 р.
№ 01-10-00858 не відповідає вазі та вартості
товару, визначеного в митній
декларації від 18 вересня 2013 р. №
702020001/2013/009183, вага та вартість
закупованого товару відповідно до
декларації країни відправлення не
відповідає вазі та вартості товару,
зазначеного в митній декларації від 18
вересня 2013 р. № 702020001/2013/009183; 2) відсутні
калькуляція продавця по формуванню
ціни, пакувальний лист, передбачена
пунктом 3 контракту від 19 лютого 2013 р. №
АМК-0108/370 (арк. спр. 61-68), 3) інвойс від 26
серпня 2013 р. № 01-10-000858 не містить
інформації щодо включення до вартості
товару витрат на навантаження,
відвантаження та обробку оцінюваних
товарів, витрат на транспортування; 4)
відсутня публікація CRU Monitor bulk Ferroalloys, що
унеможливлює перевірку формули ціни
відповідно до пункту 2.1 контракту від 19
лютого 2013 р. № АМК-0108/370.

Листом від 18 вересня 2013 р. № 0109/Т-519 (арк.
спр. 81) декларант надав лист виробника
товару від 18 вересня 2013 р. без номеру та
відмовився надати інші запрошені
документи.

Митним органом були проведені у
відповідності до пункту 4 статті 57
Митного кодексу України (далі - МК)
консультації з декларантом та у зв'язку
з неможливістю застосування
попередніх методів, визначених у
статтях 58-63 МК, а також виявленням
неповних відомостей про митну вартість
товарів, було прийнято рішення від 18
вересня 2013 р. № 702020001/2013/000655/2 (арк. спр.
49-50) про коригування митної вартості
оцінюваного товару згідно статті 64 МК
за резервним методом на підставі
митної декларації від 1 серпня 2013 р. №
110010000/2013/022385 з розрахунку 2,14 доларів
США/кг. Одночасно з прийняттям рішення
про коригування митної вартості
оцінюваного товару митницею на
підставі пункту 2 частини 6 статті 54 МК
було оформлено картку відмови у
митному оформленні № 702020001/2013/00137 від 18
вересня 2013 р. (арк. спр. 51-52).

30 вересня 2013 р. ПАТ «АМК» для митного
оформлення товару «Феросиліцій 65 %»
виробництва «JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL",
республіка Македонія, була надана до
Луганської митниці митна декларація №
702020001/2013/009730 (арк. спр. 57-58).

Відповідно до преференційного режиму,
передбаченого Угодою про вільну
торгівлю між республікою Македонія та
Україною від 18 січня 2001 р., позивачу
було видано картку відмови в прийнятті
митної декларації від 30 вересня 2013 р. №
702020001/2013/00150 (арк. спр. 53-54), у зв'язку з
відсутністю належним чином
оформленого сертифікату про
походження товару форми EUR.1 від 26
серпня 2013 р. № Аnt 010282, виданого митним
органом республіки Македонія, який
можливо використати для підтвердження
того, що товар не піддавався будь-яким
операціям на інших територіях не
держав учасниць Угоди.

11 жовтня 2013 р. ПАТ «АМК» на митний пост
«Алчевськ» була подана митна
декларація № 702020001/2013/010164 (арк. спр. 59-60)
на товар, щодо якого було прийнято
рішення про коригування митної
вартості від 18 вересня 2013 р. №
702020001/2013/000655/2 із заявленням митної
вартості за резервним методом,
визначенням митної вартості товарів та
зі сплатою митних платежів за митною
вартістю визначеною митним органом.

Суд першої інстанції ґрунтував свої
висновки про протиправність рішення та
картки відмови митниці від 18 вересня 2013
р. на тому, що надана до митного
оформлення митна декларація №
702020001/2013/010164 з заявленою митною
вартістю відповідає вимогам закону та
додані до неї документи підтверджують
заявлену митну вартість. Проте, суд
першої інстанції неправильно
встановив спірні обставини, що
призвело до неправильного висновку,
оскільки митна декларація №
702020001/2013/010164 була подана 11 жовтня 2013 р. з
зазначенням митної вартості вказаної
митним органом в спірному рішенні по
коригування митної вартості, а не 18
вересня 2013 року, як помилково зазначив
суд першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2442
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України в постанові від 12
грудня 2011 року у справі № 21-378а11
зазначив про те, що митні органи мають
виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості. Разом із тим дискреційні
функції митних органів мають
законодавчі обмеження у випадках
незгоди із задекларованою митною
вартістю. До таких обмежень, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом і декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Виходячи з правових позицій Верховного
Суду України, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що митні
органи мають повноваження витребувати
у декларанта документи в підтвердження
заявленої митної вартості, а декларант
повинен надати ці документи. З листа
від 18 вересня 2013 р. № 0109/Т-519, поданого
декларантом до митного органу,
вбачається, що позивач не надав
витребувані митницею документи в
підтвердження заявленої митної
вартості та не спростував встановлені
розбіжностей в доданих до декларації
документах. Факт проведених митним
органом консультацій позивач не
оспорює, так само як не заперечує
подання нової митної декларації з
урахуванням митної вартості,
визначеної у спірному рішенні про
коригування митної вартості.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга митниці задовольняєтьсия,
постанова суду першої інстанції
скасовується з відмовою в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 197, 202, 205, 207, 211, 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганської митниці
Міндоходів на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
15 травня 2014 року задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»
до Луганської митниці Міндоходів про
визнання незаконним та скасування
рішення Луганської митниці про
коригування митної вартості товарів №
702020001/2013/000655/22 від 18 вересня 2013 р. та
картки відмови від прийняття митної
декларації, митного оформлення випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
702020001/2013/00150 від 18 вересня 2013 р.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя /підпис//

В.Г.Яманко

Судді

Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва