Справа № 2а-531/07
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/63311/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Ліпського Д.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Кіровоградської
міської ради про визнання дій
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_3
на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2007 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
Кіровоградської міської ради про
визнання права власності та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 13
вересня 2007 року позовні вимоги
позивача задоволено. Зобов'язано
Кіровоградську міську раду видати
ОСОБА_3 посвідчений держаний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 1000,0 кв.м. по АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2012 року було
скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нову постанову,
якою відмовлено позивачу у задоволенні
позову. В поворот виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Кіровограда 13 вересня 2007 року у справі
№2а-531/2007 Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
1000 кв.м., розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:02:044:0015, виданий 02 жовтня 2007 року
ОСОБА_3 анульовоно, запис №204 від 02
жовтня 2007 року про реєстрацію
зазначеного Державного акту у книзі
записів реєстрації державних актів
скасовано.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі, ОСОБА_3,
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить постанову суду апеляційної
інстанції скасувати та залишити в силі
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач у справі
звернувся 05 вересня 2007 року до суду
з позовною заявою до відповідача про
визнання за позивачем права власності
на земельну ділянку площею 1000 кв.м. по
АДРЕСА_1, та про зобов'язання
відповідача видати позивачу державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).

Позовна заява була мотивована тим, що
на підставі п. 93 рішення
Кіровоградської міської ради від 26
березня 2006 року №91 «Про регулювання
земельних відносин» позивачу було
погоджено місце розташування та надана
згода на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
приватну власність ділянку площею 1000
кв.м. по АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), позивачем на
виконання зазначеного рішення було
замовлено та розроблено проект
землеустрою, який було погоджено
відповідними службами та отримано
висновок державної землевпорядної
експертизи і 04 травня 2007 року позивачем
до відповідача була подана заява про
затвердження проекту відведення у
власність земельної ділянки площею 1000
кв.м. по АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
(присадибна ділянка), але відповідачем
у порушення п.6 ст.123 Земельного кодексу
України, у місячний строк заява не була
розглянута, в зв'язку з чим позивач
просив задовольнити свій позов.

Постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 13 вересня 2007 року у
справі №2а-531/2007р. позов було
задоволено. Зобов'язано Кіровоградську
міську раду видати ОСОБА_3 посвідчений
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 1000 кв.м. по
АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і
споруд(присадибна ділянка).

02 жовтня 2007 року ОСОБА_3, на підставі
постанови Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 13 вересня 2007 року,
було видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
1000 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд(присадибна ділянка),
який було зареєстровано в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №204.

Однак, як було встановлено судом
апеляційної інстанції, постановою
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 26 грудня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 27 лютого 2007 року, у справі
№2а-678/06 визнано неправомірними дії
Кіровоградської міської ради щодо
прийняття рішень під номерами 73-111,113-124
від 26 вересня 2006 року та скасовано їх.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що на час
звернення позивача до суду з позовом (05
вересня 2007 року) та на час прийняття
судом постанови (13 вересня 2007 року) п.93
рішення Кіровоградської міської ради
від 26 березня 2006 року №91 «Про
регулювання земельних відносин» яким
позивачу було погоджено місце
розташування та надана згода на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
приватну власність ділянку площею 1000
кв.м. по АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) було у судовому
порядку скасовано, і суд першої
інстанції, приймаючи 13 вересня 2007 року
постанову у справі №2а-531/07 про
зобов'язання відповідача видати
позивачу державний акт на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку, зробив помилковий
висновок про порушення відповідачем
строків розгляду заяви позивача про
затвердження проекту відведення
земельної ділянки, розробленого саме
на підставі скасованого у судовому
порядку рішення відповідача.

Таким чином, вирішуючи позовні вимоги
позивача та приймаючи до уваги, що
позивачем було подано відповідачу на
затвердження проект землеустрою, який
було розроблено на підставі
скасованого у судовому порядку рішення
про погодження місце розташування та
надання згоди на розроблення проекту
землеустрою, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відмови позивачу у задоволенні позову.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.265
КАС України питання про поворот
виконання судового рішення вирішує суд
апеляційної або касаційної інстанції,
якщо скасувавши судове рішення
(визнавши його нечиним або таким, що
втратило законну силу) він закриває
провадження у справі, залишає позовну
заяву без розгляду або відмовляє у
задоволенні адміністративного позову
чи задовольняє позовні вимоги у
меншому розмірі; у випадках,
встановлених частиною першою цієї
статті, суд, ухвалюючи нове судове
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим судовим
рішенням або визначити інший спосіб і
порядок здійснення повороту виконання.

Враховуючи те, що постанова
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 13 вересня 2007 року у
справі №2а-531/2007 була виконана і
позивачу 02 жовтня 2007 року було видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 1000 кв.м., яка
розташована по АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і
споруд(присадибна ділянка), який було
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №204, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про поворот
виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, а
також те, що постанова суду першої
інстанції скасована судом апеляційної
інстанції, а в справі ухвалено нове
законне рішення, колегія суддів вважає,
що касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а ухвалу суду апеляційної
інстанції залишити без змін, оскільки
вона прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: