Справа № 188/109/14-а(2а/188/12/2014)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа №
188/109/14-а(2а/188/12/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області

на постанову Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року у справі
№ 188/109/14-а за позовом ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Петропавлівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання неправомірними дій по
нарахуванню та виплаті сум по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та про зобов'язання
здійснити перерахунок зазначених
виплат, -

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області, в якому просила суд визнати
неправомірними дії Відповідача щодо
нарахування та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 06 квітня 2013 року; зобов'язати
Відповідача здійснити перерахунок та
виплатити недоплачену державну
допомогу по догляду за дитиною у
розмірі, встановленому Законом,
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, за період з 06 квітня 2011 року
по 16 січня 2014 року; зобов'язати
Відповідача виплачувати щомісячно
державну допомогу по догляду за
дитиною за період з 17 січня 2014 року до
досягнення дитиною трирічного віку.

Постановою Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 20 липня 2013
року до 20 січня 2014 року. Зобов'язано
Управління соціального захисту
населення Петропавлівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 20 липня 2013 року по 20
січня 2014 року з урахуванням різниці,
яка буда виплачена у цей період.

Зобов'язано Управління соціального
захисту населення Петропавлівської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області
виплачувати ОСОБА_1 щомісячно,
починаючи з 21 січня 2014 року до
закінчення строку передбаченого
законом виплати державну допомогу по
догляду за дитиною до трирічного віку в
розмірі, передбаченому ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», з урахуванням проведених
виплат.

Управління соціального захисту
населення Петропавлівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області, не
погодившись із постановою суду, подало
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
частково скасувати постанову
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог Позивача у
повному обсязі.(а.с.25-26)

Позивач заперечень на апеляційну
скаргу не подавав, постанову суду
першої інстанції не оскаржувала.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явились, клопотань про розгляд справи
за їх участі до суду не надходило, а
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду відповідно до ст. 195 КАС
України - в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції підлягає зміні, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 має
малолітню доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.8) у зв'язку з чим знаходиться на
обліку у Відповідача та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн. (а.с.9)

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
позивач має право на виплату
відповідної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 20 липня 2013 року до
досягнення дитиною трирічного віку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
заявлених вимог, однак вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач є працюючою особою, що
підтверджується довідкою Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області № 3085 від 18.12.2013 р. (а.с.9)

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що Позивач має
право на отримання державної допомоги
по догляду за дитиною відповідно до
статті 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", про що свідчить аналіз
наступних правових норм.

До 1 січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися як
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 року (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб, (що стосується
безпосередньо Позивача). Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. При
цьому, будь яких обмежень щодо розміру
указаної допомоги норма Закону не
містила, та не визначала будь-якого
іншого порядку щодо призначення
вказаної допомоги.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III, а
саме: дію статті 13 Закону № 2811-ХІІ з 01
січня 2008 року поширено і на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
виключено статті 40-44.

В той же час, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано неконституційними
положення пункт 25 розділу II Закону №
107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІІ Закону
№ 107-VI було передбачено, що розділ II
цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Аналіз указаних правових норм свідчить
про те, що з 01 січня 2009 року відновлено
дію вищезазначених положень Закону №
2240-III, у тому числі, і статті 43 цього
Закону, приписи якої мали б бути
застосовані Відповідачем при
нарахування Позивачу з 2010 року
указаної допомоги, адже даною нормою
Закону чітко визначено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму.

Правлінням Фонду у період з 2009 року і по
теперішній час будь яких рішень щодо
визначення розміру указаної допомоги
не приймалось.

В той же час, є діючим Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, який був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Оскільки у даній справі спірні
правовідносини виникли щодо виплати
допомоги з липня 2013 року особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги Позивачу у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Указана правова позиція викладена у
рішенні Верховного суду України від 25
грудня 2012 року, яке, у відповідності до
приписів КАС України, є обов'язковим
для застосування судами усіх ланок.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що поновлення порушених прав має
відбутись шляхом зобов'язання
Відповідача з 20 липня 2013 року до
досягнення дитиною трирічного віку
включно здійснити нарахування їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до дії правових норм,
що регулюють спірні правовідносини.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок.

Разом з тим, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
призначення такої допомоги у
відповідності до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
адже Позивач є працюючою особою, у
зв'язку з чим призначення та виплата
відповідної допомоги має
здійснюватися відповідно до приписів
статті 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" від 18 січня 2001 року №
2240-ІІІ, а саме - у розмірі прожиткового
мінімуму за відповідні періоди, та
зобов'язанням Відповідача провести
виплату зазначеної допомоги за мінусом
отриманих сум.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КАС України,
підставами для зміни судового рішення
є правильне по суті вирішення справи,
але з помилковим застосуванням норм
матеріального права.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ч.1 ст.201, 205, 207 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року у справі № 188/109/14-а -
змінити, виклавши абзац третій та
четвертий постанови у наступній
редакції «Зобов'язати Управління
соціального захисту населення
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
та виплатити державну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 20 липня 2013
року до досягнення дитиною трирічного
віку в розмірі, передбаченому 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ» з
урахуванням отриманих сум за вказаний
період.

В решті постанову Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року у справі
№ 188/109/14-а - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко