Справа № 804/8419/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р. Справа № 804/8419/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кучми К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДОМОСВІТ»
до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що посадовими
особами відповідача була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ТОВ «ДОМОСВІТ», з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Днепротехноком»
та ТОВ «Відродження-Дніпро» їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період січень 2014 року. За
наслідком зазначеної перевірки було
складено акт від 23.04.2014 р. № 245/22-04/34273007.
На підставі акту перевірки
відповідачем винесене податкове
повідомлення-рішення від 13.05.2014 №.

В позові позивач вказав на відсутність
порушень з боку ТОВ «ДОМОСВІТ» вимог
податкового законодавства, оскільки
податкові зобов'язання за податком на
додану вартість за операціями
купівлі-продажу продукції сформовано
ТОВ «ДОМОСВІТ» на підставі первинних
документів бухгалтерського обліку
внаслідок укладених договорів.
Висновки про відсутність об'єкту
оподаткування виникли внаслідок
наявної у податкового органу
інформації про контрагентів ТОВ
«Днепротехноком» та з ТОВ
«Відродження-Дніпро», яка ґрунтується
лише на припущеннях посадових осіб
контролюючого органу, та
спростовуються матеріалами справи. За
таких обставин, позивач просив суд:

- скасувати податкове
повідомлення-рішення від 13.05.2014 р. №
видане Дніпропетровською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області, яким ТОВ «ДОМОСВІТ»
нараховане податкове зобов'язання із
податку на додану вартість у загальній
сумі 1 783 269 грн., з яких за основним
платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 1 118 846 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 594 423 грн.;

- судові витрати, що підлягають
стягненню у сумі 487,20 грн. визначити у
відповідності до ч.3 ст.4 Закону України
«Про судовий збір».

Представник позивача пред'явлені
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та пояснила, що надала суду всі
докази в обґрунтування заявлених
позовних вимог та не заперечувала
проти подальшого розгляду справи в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином,
заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України, надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «ДОМОСВІТ»
зареєстроване як юридична особа
Реєстраційною службою
Дніпропетровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області 23.03.2006 року за № 001450 та
перебуває на обліку в
Дніпропетровській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з 23.03.2006 року
за № . Позивач є платником податку
на додану вартість з 30.03.2006 року, , що підтверджується
витягом з електронного ресурсу
реєстрації платників ПДВ.

В судовому засіданні встановлено, що
посадовими особами Дніпропетровською
ОДПІ було проведено позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «ДОМОСВІТ», код
за з питань дотримання
вимог податкового законодавства
України при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Днепротехноком»
(код 38530554) та ТОВ «Відродження-Дніпро»
(код 38199048) їх реальності та повноти
відображення в обліку за період січень
2014 року. За результатами перевірки
складено акт перевірки від 23.04.2014 р. №
245/22-04/34273007.

Зазначеною перевіркою, згідно її
висновків, встановлені наступні
порушення: п.198.3., п.198.6. ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ
(зі змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за січень 2014 року на
загальну суму 1 188 846 грн. у зв'язку із
включенням до складу податкового
кредиту сум ПДВ по взаємовідносинам з
ТОВ «Днепротехноком» ()
у розмірі 854 034 грн. та по
взаємовідносинам з ТОВ
«Відродження-Дніпро» ()
у розмірі 334 812 грн.

Правомірність та обґрунтованість
податкового повідомлення-рішення від
13.05.2014 № р., прийнятого
Дніпропетровською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

Відповідно до п.п.14.1.27. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником)

У відповідності до п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134
ПК України об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно п.138.2. ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.1. п.139.1. ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності.

Отже, до складу валових витрат можуть
бути віднесені витрати, які
безпосередньо пов'язані з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
реалізацією продукції (робіт, послуг).

Пунктом 185.1. ст.185 Податкового кодексу
України визначено, що об'єктом
оподаткування (податком на додану
вартість) є операції платників податку
з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

В силу п.44.1. ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1. ст.187 ПК України
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Пунктом 198.1. ст.198 ПК України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п.198.2. ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8.
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря
(лізингоотримувача) на збільшення
податкового кредиту для операцій
фінансової оренди (лізингу) є дата
фактичного отримання об'єкта
фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9. статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Для товарів/послуг, постачання
(придбання) яких контролюється
приладами обліку, факт постачання
(придбання) таких товарів/послуг
засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1. статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку:

-з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

-з придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України визначено,
що не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11. статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10. ст.201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту

Аналізуючи зазначені норми
Податкового кодексу України суд
приходить до висновку, що право на
віднесення сум податку на додану
вартість, сплачених при придбанні
товару, до податкового кредиту виникає
у суб'єкта господарювання в разі
фактичного придбання товару, наявності
первинних документів та використання в
господарській діяльності цього товару.

Закон України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV встановлює,
що первинний документ - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення (стаття 1 Закону).
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити (ч.1 та 2 ст.9
Закону).

Аналогічне визначення первинних
документів міститься й у правилах
ведення бухгалтерського обліку.
Зокрема, відповідно до Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну від 24.05.1995 р. № 88,
первинні документи - це документи у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції (пункт 2.1.
Положення № 88), й складаються у момент
проведення операції або одразу після
її проведення (пункт 2.2. Положення № 88).

Отже, облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань платників
податків здійснюється на підставі
первинних документів, у яких міститься
інформація саме про господарські
операції (результати їх здійснення), а
не про правочини (господарські
зобов'язання).

При цьому, податковий облік формують не
самі по собі цивільні правочини, а саме
господарські операції, тобто фактичний
рух активів та/або зміни власного
капіталу чи зобов'язань платника
податку. Тобто, факт вчинення певних
господарських операцій, та
правомірність подальшого відображення
(проведення) їх у бухгалтерському та
податковому обліку, можливо
досліджувати лише на підставі вивчення
та дослідження первинних документів
платника податків, наявність та
законність складення яких, як фактично,
так і юридично, буде підтвердженням
здійснення таких операцій.

Так, судом встановлено, що ТОВ
«ДОМОСВІТ» мало господарські
взаємовідносини з підприємствами ТОВ
«Днепротехноком» () за
договором поставки №140813 від 14.08.2013 року
та з ТОВ «Відродження-Дніпро» () за договором поставки №
3001 від 30.01.2013 року.

На підставі зазначених договорів у
січні 2014 року ТОВ «ДОМОСВІТ» було
отримано від контрагентів товар у
вигляді непродовольчих товарів,
кількість, найменування та ціна якого
зазначено у видаткових накладних та
податкових накладних.

Приймання-передача ТМЦ від ТОВ
«Днепротехноком» підтверджується
видатковими накладними:

- від 20.01.2014 р. № 9519 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті кількістю 94 707 шт. на
загальну суму 488 780,52 грн. у т.ч. ПДВ 81 463
грн.;

- від 20.01.2014 р. № 9520 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 142 276 шт. на
загальну суму 915 732,91 грн. у т.ч. ПДВ 152 622,15
грн.;

- від 20.01.2014 р. № 9521 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 44 866 шт. на
загальну суму 229 070,38 грн. у т.ч. ПДВ 38 178,4
грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13035 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 1 846 шт. на
загальну суму 12 707,3 грн. у т.ч. ПДВ 2 117,88
грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13036 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 114 899 шт. на
загальну суму 776 918,8 грн. у т.ч. ПДВ 129 486,47
грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13037 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 164 368 шт. на
загальну суму 962 344,43 грн. у т.ч. ПДВ 160 390,74
грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13038 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 175 996 шт. на
загальну суму 887 957,16 грн. у т.ч. ПДВ 147 992,86
грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13039 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 87 947 шт. на
загальну суму 484 511,57 грн. у т.ч. ПДВ 80 751,93
грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13040 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 11 039 шт. на
загальну суму 71 128,04 грн. у т.ч. ПДВ 11 854,674
грн.;

- від 31.01.2014 р. № 15036 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті у кількості 56 342 шт. на
загальну суму 295 054,39 грн. у т.ч. ПДВ 49 175,73
грн.

Приймання-передача ТМЦ від ТОВ
«Відродження-Дніпро» підтверджується
видатковими накладними:

- від 06.01.2014 р. № 60107 було поставлено
товари для господарського споживання в
асортименті кількістю 4 188 шт. на
загальну суму 23 753,81 грн. у т.ч. ПДВ 3 958,97
грн.;

- від 13.01.2014 р. № 130124 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 10
419 шт. на загальну суму 77 084,18 грн. у т.ч.
ПДВ 12 847,36 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200123 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 30
573 шт. на загальну суму 197 618,88 грн. у т.ч.
ПДВ 32 936,48 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200129 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 3
080 шт. на загальну суму 43 890,82 грн. у т.ч.
ПДВ 7 315,14 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200130 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 24
929 шт. на загальну суму 230 171,1 грн. у т.ч.
ПДВ 38 361,85 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200131 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 116
111 шт. на загальну суму 308 105,82 грн. у т.ч.
ПДВ 51 350,97 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 270143 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 88
946 шт. на загальну суму 629 767,32 грн. у т.ч.
ПДВ 104 961,22 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 270155 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 25
654 шт. на загальну суму 207 166 грн. у т.ч.
ПДВ 34 527,7 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 270156 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 88
961 шт. на загальну суму 204 714,68 грн. у т.ч.
ПДВ 34 119,11 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 270157 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 3
566 шт. на загальну суму 57 204,58 грн. у т.ч.
ПДВ 9 534,1 грн.;

- від 31.01.2014 р. № 3101129 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 21
649 шт. на загальну суму 92 876,16 грн. у т.ч.
ПДВ 15 479,36 грн.;

- від 31.01.2014 р. № 3101130 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 151
307 шт. на загальну суму 381 087,07 грн. у т.ч.
ПДВ 63 514,51 грн.;

- від 31.01.2014 р. № 3101131 було
поставлено товари для господарського
споживання в асортименті у кількості 71
913 шт. на загальну суму 498 482,44грн. у т.ч.
ПДВ 83 080,41 грн.

Транспортування ТМЦ відбувалось за
рахунок ТОВ «ДОМОСВІТ»
автотранспортом марки Меrsedes,
держ.номер AE 8208 HA, з причепом FE 42-19 XO,
який належить позивачу відповідно до
договору оренди транспортного засобу
від 03.04.2008 р., зі складів постачальників,
а саме: ТОВ «Днепротехноком»
(м.Дніпропетровськ, вул.Макуша
Салакунова, буд.23) та ТОВ
«Відродження-Дніпро»
(м.Дніпропетровськ, вул.Героїв
Сталінграда, буд.147) на склад ТОВ
«ДОМОСВІТ» (м.Дніпропетровськ,
вул.Автопаркова, буд.1). Для
підтвердження реальності
транспортування ТМЦ, позивачем було
надано товарно-транспортні накладні по
транспортуванню від ТОВ
«Днепротехноком»:

- від 20.01.2014 р. № 9520 було поставлено
товари по видатковій накладній № 9520;

- від 20.01.2014 р. № 9521 було поставлено
товари по видатковим накладним № 9521,
№9519;

- від 27.01.2014 р. № 3035 було поставлено
товари по видатковим накладним № 13035, №
13039, № 13040;

- від 27.01.2014 р. № 13036 було поставлено
товари по видатковій накладній № 13036;

- від 27.01.2014 р. № 13037 було поставлено
товари по видатковій накладній № 13037;

- від 27.01.2014 р. № 13038 було поставлено
товари по видатковій накладній № 13038;

-від 31.01.2014 р. № 15036 було поставлено
товари по видатковій накладній № 15036.

та по транспортуванню від ТОВ
«Відродження-Дніпро»:

- від 06.01.2014 р. було поставлено
товари по видатковій накладній № 60107;

- від 13.01.2014 р. було поставлено
товари по видатковій накладній № 130124;

- від 20.01.2014 р. № 200123 було
поставлено товари по видатковим
накладним №200123, № 200131, № 200130, № 200129;

- від 27.01.2014 р. № 210143 було
поставлено товари по видатковим
накладним №270143, № 270155, № 270156, № 270157;

- від 31.01.2014 р. № 3101130 було
поставлено товари по видатковим
накладним №3101130, № 3101131, № 3101129.

Відповідно до декларації з ПДВ за
січень 2014 року, згідно Додатку № 5
«Розшифровка податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів» позивачем було
сформовано податковий кредит у розмірі
ПДВ 1 188 846 грн. на підставі податкових
накладних:

- від 06.01.2014 р. № 60107 на загальну
суму 23 753,81 грн. у т.ч. ПДВ 3 958,97 грн.;

- від 13.01.2014 р. № 130124 на загальну
суму 77 084,18 грн. у т.ч. ПДВ 12 847,36 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 9519 на загальну суму
488 780,52 грн. у т.ч. ПДВ 81 463 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 9520 на загальну суму
915 732,91 грн. у т.ч. ПДВ 152 622,15 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 9521 на загальну суму
229 070,38 грн. у т.ч. ПДВ 38 178,4 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200123 на загальну
суму 197 618,88 грн. у т.ч. ПДВ 32 936,48 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200129 на загальну
суму 43 890,82 грн. у т.ч. ПДВ 7 315,14 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200130 на загальну
суму 230 171,1 грн. у т.ч. ПДВ 38 361,85 грн.;

- від 20.01.2014 р. № 200131 на загальну
суму 308 105,82 грн. у т.ч. ПДВ 51 350,97 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 270143 на загальну
суму 629 767,32 грн. у т.ч. ПДВ 104 961,22 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13035 на загальну
суму 12 707,3 грн. у т.ч. ПДВ 2 117,88 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13036 на загальну
суму 776 918,8 грн. у т.ч. ПДВ 129 486,47 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13037 на загальну
суму 962 344,43 грн. у т.ч. ПДВ 160 390,74 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13038 на загальну
суму 887 957,16 грн. у т.ч. ПДВ 147 992,86 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13039 на загальну
суму 484 511,57 грн. у т.ч. ПДВ 80 751,93 грн.;

- від 27.01.2014 р. № 13040 на загальну
суму 71 128,04грн. у т.ч. ПДВ 11 854,674 грн.;

- від 31.01.2014 р. № 15036 на загальну
суму 295 054,39 грн. у т.ч. ПДВ 49 175,73 грн.

- від 31.01.2014 р. № 3101131 на загальну
суму 498 482,44грн. у т.ч. ПДВ 83 080,41 грн.

Таким чином, позивач підтвердив
фактичне здійснення спірних
господарських операцій.

Разом із цим, суд критично ставиться на
посилання відповідача в акті перевірки
на акт про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ
«Днепротехноком» від 27.02.2014 р.
№4754/10/151-10, проведеної ДПІ в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська. За аналізом якого
відповідачем зроблено висновок про
відсутність трудових та матеріальних
ресурсів, виробничої бази, складських
приміщень, що унеможливлює здійснення
господарської діяльності ТОВ
«Днепротехноком», з огляду на наступне.

Так суд звертає увагу, що чинне
законодавство не передбачає
солідарної відповідальності за дії
контрагентів. ТОВ «ДНІПРОСВІТ» не
відповідає за будь-які дії своїх
постачальників та дії контрагентів
своїх постачальників, у т.ч. порушення
третіми особами податкового
законодавства.

Також суд критично ставиться до
посилань відповідача в акті перевірки
на акт про результати документальної
позапланової перевірки ТОВ
«Відродження-Дніпро» ()
від 16.04.2014 р. № 893/04-61-22-2/38199048 з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість за
січень 2014 року. З якого вбачається, що
27.03.2014 слідчим управлінням фінансових
розслідувань ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області було
відкрито кримінальне провадження
відносно посадових осіб ТОВ
«Відродження-Дніпро» за ознаками
злочину передбаченого ч.3 ст.212 КК
України.

Однак аналізуючи зазначене, суд
погоджується з доводами позивача про
те, що на даний момент рішення щодо
встановлення вини посадових осіб ТОВ
«Відродження-Дніпро» не прийнято. Ті
обставини, які були встановлені в
кримінальній справі відносно
посадових осіб ТОВ
«Відродження-Дніпро», не можуть бути
прямим доказом вини ТОВ «ДОМОСВІТ» без
їх перевірки та підтвердження
належними та допустимим доказами.

Отже, дослідивши матеріали справи суд
прийшов до висновків, що всі надані
первинні документи відповідають
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та мають всі
необхідні реквізити (печатки
підприємств, підписи уповноважених
осіб тощо) як наслідок - вони є такими,
які підлягають обов'язковому
врахуванню як в бухгалтерському, так і
в податковому обліку.

Первинні бухгалтерські документи на
поставку товарів (надання робіт/послуг)
від контрагента, оформлені належним
чином, виписані особами, які на час їх
видання не втратили статус платника
податку на додану вартість.

Таким чином, формування позивачем
податкового кредиту відбувалось у
відповідності до вимог ПК України з
підтвердженням належним чином
оформленими первинними документами
(накладними) та податковими накладними
виданими постачальниками з
додержанням вимог Закону.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінюючи усі докази, які були
дослідженні у їх сукупності, приймаючи
до уваги, що податкове
повідомлення-рішення від 13.05.14 № ,
прийняте не на підставі та не у спосіб,
що передбачені законами України, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати у справі покладаються на
сторону, проти якої ухвалена постанова.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
13.05.2014 р. № , прийняте
Дніпропетровською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДОМОСВІТ» витрати
по сплаті судового збору у розмірі 487,20
грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбаченіст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.