Справа № 2а-3477/10/1370
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року м.
Київ К/9991/71537/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Колективного
підприємства «Юрій»

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 08.12.2010 р.

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2012 р.

у справі № 2а-3477/10/1370

за позовом Колективного підприємства
«Юрій»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Колективне підприємство «Юрій» (далі -
позивач, КП «Юрій») звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова (далі - відповідач, ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова) про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення від 15.04.2010 р. №
/0/8977.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 08.12.2010 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2012 р.
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 08.12.2010 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі КП «Юрій»,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
08.12.2010 р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2012 р. скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

ДПІ у Шевченківському районі м. Львова
проведено позапланову виїзну
перевірку КП «Юрій» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, за
результатами якої складено акт від
08.04.2010 року № 465/80/23-118/20821868.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», а саме КП «Юрій» не включило
до бази оподаткування податком на
додану вартість з виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг), яка є різницею між декларацією
ПДВ та розрахунком сплати єдиного
податку суб'єктом малого
підприємництва юридичних осіб 6%
внесеної на розрахунковий рахунок КП
«Юрій» на загальну суму 123033 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення рішення від 15.04.2010 р. №
/0/8977, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 184549,50 грн., з яких
123033,00 грн. за основним платежем та 61516,50
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали обґрунтованими такі висновки
податкового органу, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, з огляду на
наступне.

Згідно з п.п. 1.4 ст.1 Закону України «Про
податок на додану вартість» поставка
послуг - будь-які операції
цивільно-правового характеру з
виконання робіт, надання послуг,
надання права на користування або
розпорядження товарами, у тому числі
нематеріальними активами, а також з
поставки будь-яких інших, ніж товари,
об'єктів власності за компенсацію, а
також операції з безоплатного
виконання робіт, надання послуг.

Відповідно до п.3.1 ст. 3 Закону України
«Про податок на додану вартість»
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з: поставки товарів
та послуг, місце поставки яких
знаходиться на митній території
України; ввезення товарів (супутніх
послуг) у митному режимі імпорту або
реімпорту (далі - імпорту) згідно з
положеннями глав 29 - 30 Митного кодексу
України; поставка (вивезення,
пересилання) товарів (супутніх послуг)
у митному режимі експорту або
реекспорту (далі - експорту) згідно з
положеннями глав 31 - 32 Митного кодексу
України за кошти або інші види
компенсацій (винагороди).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що статутом КП «Юрій»,
який затверджений загальними зборами
кооперативу «Юрій» № 26.04.1994 року, що
зареєстрований розпорядження № 733
Шевченківської районної місцевої
адміністрації м. Львова визначено, що
КП «Юрій» являється добровільною
організацією громадян м. Львова,
об'єднаних на основі колективної праці
і самоуправління.

Основним завданням підприємства є
охорона транспортних засобів членів та
пайщиків підприємства, а також інших
осіб на території автостоянки по вул.
Лінкольна, 6а в м. Львові.

При цьому статутом передбачено, що
члени кооперативу, пайщики зобов'язані
вносити плату за збереження
транспортних засобів.

Також судами встановлено, що КП «Юрій»
не зареєстровано в податковому органі
як неприбуткове підприємство.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне податкове повідомлення-рішення
є правомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача підлягає відхиленню, а
постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 08.12.2010 р. та
ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2012 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Колективного
підприємства «Юрій» відхилити.

2.Постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
08.12.2010 р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2012 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В.
Муравйов