Справа № 820/12108/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 липня 2014 р.
№ 820/12108/14

Харківський окружний
адміністративний суд в особі
Самойлової В.В., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРОПТ-ІМПОРТ" до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про визнання дій
протиправними та скасування наказу,

встановив:

ТОВ "ІНТЕРОПТ-ІМПОРТ" звернулось до
належного суду з адміністративним
позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного
управління Міндоходів у Харківській
області щодо прийняття наказу від
18.06.2014 р. № 250 "Про проведення перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРОПТ-ІМПОРТ";

- визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління Міндоходів
у Харківській області від 18.06.2014 р. № 250
"Про проведення перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІНТЕРОПТ-ІМПОРТ".

Позивач обґрунтовує свої вимоги
наступним чином.

Так, він посилається на те, що
оскаржувані дії та наказ не
узгоджуються з приписами податкового
законодавства, а тому є протиправними,
що дає підстави для задоволення
адміністративного позову.

Представник позивача надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача, який належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду, згідно до
вимог ст. 35 КАСУ, в судове засідання не
прибув, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності, як і заперечень проти
позову, не надав.

Суд вважає можливим розгляд справи за
відсутності вказаних осіб на підставі
наявних в ній доказів у письмовому
провадженні, згідно до приписів ч. 6 ст.
128 КАСУ.

Оглянувши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Встановлено, що 18.06.2014 р. відповідачем
було прийнято наказ № 250 "Про
проведення перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІНТЕРОПТ-ІМПОРТ" щодо дотримання
підприємством вимог законодавства
України з питань державної митної
справи, строк проведення перевірки з
19.06.2014 р. по 27.06.2014 р.".

Підставою для прийняття оскаржуваного
наказу послугувало наступне: вимоги
пункту 7 частини 1 статті 336, статті 345,
пункту 1 частини 2 статті 351 Митного
кодексу України, підпункту 20.1.4 пункту
20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів
61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1
статті 62 Податкового кодексу України, у
зв'язку з виявленими ознаками, що
свідчать про можливе порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю ТОВ "Інтеропт-Імпорт"
законодавства України з питань
державної митної справи при митному
оформленні товарів за результатами
аналізу електронних копій митних
декларацій за період 2013 - 2014 роки.

При вирішенні даного спору, суд
враховує наступні нормативні
положення.

Так, у статті 75 Податкового кодексу
України (п.п. 75.1) передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами ДПС в межах їх повноважень
виключно у випадках та у порядку,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України -
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок визначений ст.
78 Податкового кодексу України, у
відповідності до якої такі перевірки
можуть проводитися лише за наявності
визначених в цій статті обставин.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПКУ
документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
такої обставини як: за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи положення наведеної норми
матеріального права в кореспонденції з
приписами ст. 42 Податкового кодексу
України, суд зазначає, що рішення про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки може
бути прийнято податковим органом лише
в разі одночасної наявності таких умов:
1) належного складення податковим
органом і направлення адресу платника
податків обов'язкового письмового
запиту, 2) фактичного отримання
платником податків такого запиту,
тобто вручення запиту під підпис
посадовій (службовій) особі платника
податків або уповноваженому
представнику платника податків чи
повернення до податкового органу
поштового повідомлення про вручення
такого запиту платнику податків, 3)
минування строку в 10 робочих днів від
дня отримання платником податків
письмового запиту податкового органу,
4) ненадання платником податків до
податкового органу письмових пояснень
та документальних підтверджень по суті
отриманого запиту.

Суд звертає увагу, що підставою для
прийняття оскаржуваного наказу від
18.06.2014 р. стали вимоги пункту 7 частини 1
статті 336, статті 345, пункту 1 частини 2
статті 351 Митного кодексу України,
підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2
статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1
статті 62 Податкового кодексу України,
що свідчить про недотримання
відповідачем порядку та строків
призначення документальної невиїзної
перевірки, визначених ПКУ. При цьому,
відповідачем загалом не визначено, яка
в даному випадку буде проведена
перевірка: планова чи позапланова, що є
порушенням приписів ПКУ.

А від так, оскаржуваний наказ не може
вважатися правомірним.

Виходячи з положень ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Отже, в даному випадку відповідна
сторона не дотримала вимоги закону про
захист охороняємих прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому її
оскаржуваний наказ, як рішення суб'єкта
владних повноважень, є неправомірним,
що дає суду підстави для задоволення
адміністративного позову шляхом його
скасування у відповідності до приписі
ст. 162 КАСУ, оскільки таким чином в
розумінні положень ст. 11 КАСУ в повній
мірі будуть захищені права та інтереси
позивача, про захист яких він просить, а
від так не має необхідності визнавати
протиправними дії відповідача щодо
видання цього наказу.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу
підлягають відшкодуванню судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 128, 159, 160, 162
КАСУ, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління Міндоходів
у Харківській області від 18.06.2014 р. № 250
"Про проведення перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІНТЕРОПТ-ІМПОРТ".

В іншій частині позовних вимог в
задоволенні відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі м.
Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРОПТ-ІМПОРТ" (
юридична адреса: 61002, м. Харків, вул.
Сумська, буд. 36/38, )
судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08
коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня отримання
копії постанови, шляхом подачі
апеляційної скарги, з направленням її
копії до апеляційної інстанції.

Суддя
Самойлова В.В.