Справа № 2а-
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"09" липня 2014 р. м. Київ
К/800/11199/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Смоковича М.І.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом прокурора міста Євпаторії до
Євпаторійської міської ради, третя
особа - ТОВ «Агро-2500» про визнання
незаконним та скасування рішення, за
касаційною скаргою Євпаторійської
міської ради на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 1 жовтня 2012 року і
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року, -

в с т а н о в и в:

У серні 2012 року прокурор міста
Євпаторії звернувся до суду з вказаним
позовом, у якому просив суд визнати
незаконним та скасувати рішення
Євпаторійської міської ради № 6-25/60 від
27.06.2012 «Про втрату сили рішення
Євпаторійської міської ради № 4-28/95 від
03.03.2005 «Про надання у довготривалу
оренду строком на 10 років ТОВ «Арго-2500»
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування курортного готелю по
вулиці Сімферопольській».

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 1 жовтня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Євпаторійської міської ради № 25/60 від
27.06.2012 «Про втрату сили рішення
Євпаторійської міської ради № 4-28/95 від
03.03.2005 «Про надання ТОВ «Арго-2500» у
довготривалу оренду строком на 10 років
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування курортного готелю по
вулиці Сімферопольській».

У касаційній скарзі Євпаторійська
міська рада, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить Вищий
адміністративний суд України
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та ухвалити нове судове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У запереченні на касаційну скаргу
заступник прокурора міста Євпаторії,
посилаючись на законність судових
рішень, просить залишити їх без змін.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено, що Євпаторійською міською
радою прийнято рішення № 4-28/95 від 03.03.2005
«Про надання ТОВ «Арго-2500» у
довготривалу оренду строком на 10 років
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування курортного готелю по
вулиці Сімферопольській», яким
вирішено затвердити проект
землеустрою по відведенню ТОВ
«Арго-2500» земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
курортного готелю по вулиці
Сімферопольській та передати у
довгострокову оренду з моменту
прийняття рішення строком на 10 років
земельну ділянку загальною площею 1.0000
га для будівництва та обслуговування
курортного готелю із земель
рекреаційного призначення.

На виконання зазначеного рішення 02.07.2005
між Євпаторійською міською радою та
ТОВ «Арго-2500» укладено договір оренди
земельної ділянки.

27.06.2012 Євпаторійською міською радою
прийнято спірне у цій справі рішення №
6-25/60 «Про втрату сили рішення
Євпаторійської міської ради № 4-28/95 від
03.03.2005 «Про надання у довготривалу
оренду строком на 10 років ТОВ «Арго-2500»
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування курортного готелю по
вулиці Сімферопольській».

16.07.2012 прокурором міста Євпаторії
винесено протест № 2708/12 на вказане
рішення, який рішенням ради від 27.07.2012 №
6-26/25 відхилено.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені конституцією та законами
України.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

У зв'язку із неоднаковим застосуванням
даного пункту закону та за
необхідністю офіційного тлумачення
положень частини другої статті 19,
статті 144 Конституції України, статті 25,
частини чотирнадцятої статті 46, частин
першої, десятої статті 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
Конституційним Судом України прийнято
рішення 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009,
справа № 1-9/2009 (справа про скасування
актів органів місцевого
самоврядування).

У пункті 5 вказаного рішення
Конституційний Суд України вказав про
те, що у Конституції України зазначено,
що рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду (частина
друга статті 144). Цьому конституційному
положенню відповідають Закон, у
частині десятій статті 59 якого
визначено, що акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їх невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку, та інші закони України, згідно
з частиною третьою статті 8 якого
рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції або
законам України зупиняються в
установленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Системний аналіз цих конституційних і
законодавчих положень та положень
пункту 5 статті 121, пункту 9 розділу XV
«Перехідні положення» Конституції
України свідчить, що на прокуратуру
України покладено нагляд за
додержанням прав і свобод людини і
громадянина, додержанням законів з цих
питань органами місцевого
самоврядування. Закон України «Про
прокуратуру», прийнятий до набуття
чинності Конституцією України, є
чинним у частині, що не суперечить
Основному Закону України, і передбачає
порядок зупинення рішень органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України. Цим законом
установлено, що при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право опротестовувати
акти виконавчих органів місцевих рад
та вносити подання або протести на
рішення місцевих рад залежно від
характеру порушень. Протест прокурора
приноситься до органу, який видав цей
акт і зупиняє його дію, прокурору
надається право звернутися із заявою
до суду про визнання акта незаконним, і
подача такої заяви зупиняє дію
правового акта (частини перша, третя,
четверта статті 21 Закону України «Про
прокуратуру»).

За таких обставин Конституційний Суд
України дійшов висновку, що за змістом
частини другої статті 144 Конституції
України, частини десятої статті 59
Закону рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються
прокурором у встановленому Законом
України «Про прокуратуру» порядку з
одночасним зверненням до суду. При
цьому Конституційний Суд України
зазначає, що право прокурора
оскаржувати до суду рішення органів
місцевого самоврядування не є
абсолютним, оскільки у Конституції
України закріплено, що її норми є
нормами прямої дії, а отже, звернення до
суду для захисту конституційних прав і
свобод людини і громадянина, як і право
на оскарження в суді рішень органів
місцевого самоврядування гарантується
безпосередньо на підставі Конституції
України кожному (частина третя статті 8,
частина друга статті 55).

Зі змісту частини другої статті 144
Конституції України та частини десятої
статті 59 Закону вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Однак, як зазначено Конституційним
Судом України, це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
Конституції чи законам України).

Конституційний Суд України вказав, що в
Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року № 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

За таких обставин рішення
Євпаторійської міської ради № 4-28/95 від
03.03.2005 «Про надання у довготривалу
оренду строком на 10 років ТОВ «Арго-2500»
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування курортного готелю по
вулиці Сімферопольській» є
ненормативним актом і повністю
вичерпує свою дію його виконанням.

Посилаючись на укладений між
Євпаторійською міською радою та ТОВ
«Арго-2500» договір оренди земельної
ділянки, суди дійшли висновку, що
вказане рішення є виконаними, а тому
визнання його спірним рішенням таким,
що втратив силу, є незаконним.

Колегія суддів також погоджується з
такими висновком судів попередніх
інстанцій і доводи касаційної скарги
його не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд,-

ухвалив:

Касаційну скаргу Євпаторійської
міської ради залишити без задоволення,
а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 1 жовтня 2012 року і
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді: