Справа № 805/11728/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/52008/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09 жовтня 2013 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу Ф-789
від 01 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ФОП ОСОБА_2 звернулась із
адміністративним позовом до
Управління про визнання незаконною та
скасування вимоги про сплату боргу від
1 липня 2013 року № Ф-789 зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2013 року адміністративний позов
задоволено, визнано незаконною та
скасовано вимогу Управління про сплату
боргу від 1 липня 2013 року № Ф-789.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано, прийнято нове рішення, яким
позов задоволено частково. Скасовано
вимогу Управління від 1 липня 2013 року №
Ф-789 в частині визначення недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5766 грн.
(п'ять тисяч сімсот шістдесят шість
гривень) 45 коп. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушеннями
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове про відмову
в задоволенні позову.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанції в
межах касаційної скарги, обговоривши
доводи касаційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною
особою - підприємцем та перебуває на
спрощеній системі оподаткування.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні та отримує пенсію за віком
згідно пункту «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», що
підтверджується протоколом № 16292 від 12
грудня 2007 року та пенсійним
посвідченням.

01 липня 2013 року Управлінням винесено
вимогу про сплату недоїмки з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5936, 45 грн.
з яких 5766, 45 грн. недоїмка, та 170 грн.
штрафні санкції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI)
платниками єдиного внеску є ФОП, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми ФОП,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску за себе, за умови, якщо
вони є пенсіонерами за віком (незалежно
від того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням пенсійного віку) та
отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - № 1058-IV) до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення"
(далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються,
зокрема в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено
виключний перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону №
1788-ХІІ та частиною першою статті 26
Закону № 1058-IV. Таке право виникало у
чоловіків після досягнення 60 років та
за наявності відповідного стажу. При
цьому статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, на
підставі пункту "а" частини першої якої,
як установили суди, позивач отримує
пенсію, передбачена можливість
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах - зі зменшенням віку,
зазначеного у статті 12 цього Закону, та
за наявності відповідного трудового
стажу.

Суди попередніх інстанцій скасовуючи
вимогу Управління дійшли вірного
висновку, що особи, яким пенсія за віком
призначена відповідно до пункту "а"
частини першої статті 13 Закону №
1788-ХІІ, не є платниками єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за себе згідно з
частиною четвертою статті 4 Закону №
2464-VI, так само як і особи, які є
пенсіонерами за віком на загальних
умовах, оскільки згадана норма не
містить будь-яких винятків щодо
пенсіонерів за віком.

Наведене відповідає рішенню
Верховного Суду України прийнятому у
справі № 21-74а14, яке відповідно до ст.
244-2 КАС України є обов'язковим для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без змін, якщо визнає,
що суд не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя залишити без задоволення, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець