Справа № П/811/775/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № П/811/775/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представника позивача :
Головатюка Сергія Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
07.04.2014 року

у справі за позовом Приватного
підприємства "Агрофірма "Панчеве" до
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування рішення від
26.02.2014 року, визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПП «Агрофірма» Панчеве»
звернувся 17.03.2014 року до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування рішення від
26.02.2014 року, визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії.
Просив визнати протиправними та
скасувати рішення Новомиргородського
відділення Маловисківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області щодо відмови
ПП «Агрофірма» Панчеве» у
підтвердженні статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку на 2014 рік, визнати протиправним
дії посадових осіб Новомиргородського
відділення Маловисківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області щодо, відмови
ПП «Агрофірма» Панчеве» у
підтвердженні статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку на 2014 рік, зобов'язати
Новомиргородське відділення
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області поновити
реєстрацію ПП «Агрофірма» Панчеве» як
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік та видати позивачу довідку про
підтвердження статусу підприємства, як
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік. Позов обґрунтовано тим, що листом
від 26.02.2014 року №453/10/11-13-15-00-03
Новомиргородське відділення
Маловиськівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області повідомило
позивача, що у в зв'язку із допущенням
податкового боргу по орендній платі з
юридичних осіб в сумі 3799,49 грн.,
відмовлено в реєстрації як платника
фіксованого сільськогосподарського
податку в 2014 році.

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 07
квітня 2014 року позов задоволений.
Визнано протиправним та скасовано
рішення Новомиргородського відділення
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, щодо відмови
ПП «Агрофірма» Панчеве» у
підтвердженні статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку на 2014 рік, що оформлене листом
від 26.02.2014 року № 453/10/11-13-15-00-03, визнано
протиправним дії посадових осіб
Новомиргородського відділення
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області щодо відмови
ПП «Агрофірма» Панчеве» у
підтвердженні статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку на 2014 рік; зобов'язано
Новомиргородське відділення
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області поновити
реєстрацію ПП «Агрофірма» Панчеве» як
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік та видати позивачу довідку про
підтвердження статусу підприємства, як
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік.

З даним рішенням не погодився
відповідач (податковий орган) та надав
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати та в задоволенні
позову відмовити. Посилається на те, що
відповідно даних АІС «Податковий блок»
станом на 01.01.2014 року по ПП «Агрофірма»
Панчеве» рахувалася заборгованість зі
сплати орендної плати за землю
юридичних осіб по Веселівській
сільській раді, в сумі 3799,49грн., яка
виникла за рахунок несплати самостійно
задекларованих податкових зобов'язань
відповідно до поданої податкової
декларації з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності). Поряд с цим по
картках особових рахунків
підприємства рахувалася передплата, а
саме: - орендна плата за землю юридичних
осіб Панчевська сільська рада, в сумі
9776,07грн.; та орендна плата за землю
юридичних осіб Оситнянська сільська
рада, в сумі 20 572,22грн. Наявна
заборгованість і передплата
обліковуються за кодом бюджетної
класифікації 13050200, але за різними
статтями, за кожною статтею
закріплений відповідний код території
та відкриті відповідні розрахункові
рахунки. Фіксований
сільськогосподарський податок є
спеціальним податковим режимом для
сільськогосподарських
товаровиробників, який замінює сплату
податку на прибуток підприємств,
земельного податку (крім земельного
податку за земельні ділянки, що не
використовуються для ведення
сільськогосподарського
товаровиробництва), збору за
спеціальне використання води, збору за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності (у частині
провадження торговельної діяльності).
В силу пп. 301.6.3 п. 301.6 ст. 301 ПКУ, суб'єкт
господарювання, який станом на 1 січня
базового (звітного) року має податковий
борг, за винятком безнадійного
податкового боргу, який виник
внаслідок дії обставин непереборної
сили (форм-мажорних обставин) не може
бути зареєстрованим як платник
фіксованого сільськогосподарського
податку. Позивачем допущено податковий
борг в сумі 3799,49грн., тому не
підтверджено статус платника
фіксованого сільськогосподарського
податку в 2014 році.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача зазначив, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, тому
скасуванню не підлягає. Посилається на
те, що податковий орган до даних
правовідносин застосовує пп. 301.6.3 п. 301.6
ст. 301 ПКУ. Натомість, в даних
правовідносинах не ставиться питання
про реєстрацію платника фіксованого
сільськогосподарського податку, тому
пп. 301.6.3 п. 301.6 ст. 301 ПКУ не може
застосовуватися. В даних відносинах
слід застосовувати п. 308.6 ПКУ т. я
позивачем ставиться питання не про
реєстрацію, а про підтвердження
статусу платника фіксованого
сільськогосподарського податку.
Порядок підтвердження статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку
встановлений ст. 308 ПКУ, сказана стаття
не містить в собі заперечень проти
підтвердження статусу платника за
умови наявності податкового боргу.
Позивач звернувся про підтвердження
статусу фіксованого
сільськогосподарського податку,
оскільки вже був у попередньому році
зареєстрований платником такого
податку.

В судове засідання представник
апелянта (податкового органу) не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином.
Надав клопотання про відкладення
розгляду справи, посилається на
відсутність кошторисних призначень на
відрядження працівників. Дане
клопотання, з урахуванням заперечення
іншого учасника процесу, - відхилено.

Представник позивача в судовому
засіданні проти апеляційної скарги
заперечив, суду надав пояснення,
аналогічні, викладених в запереченнях
проти апеляційної скарги (викладено
вище). Також пояснив, що вважає рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим, тому його слід залишити
без змін.

Вислухавши представника позивача,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПП «Агрофірма» Панчеве» є
сільськогосподарським
товаровиробником та перебуває на
обліку як суб'єкт спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість. Позивач протягом 2013 року мав
статус платника фіксованого
сільськогосподарського податку. ПП
«Агрофірма» Панчеве» звернулося до
відповідача про підтвердження статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2014
рік. Однак, 26 лютого 2014 року листом від
№ 453/10/11-13-15-00-03 податковий орган
повідомив позивача про те, що ПП
«Агрофірма» Панчеве» допущено
податковий борг по фіксованому
сільськогосподарському податку у сумі
3799,49 грн., а тому на підставі підпункту
301.6.3 статті 301 Податкового кодексу
України, підприємство не може бути
зареєстровано платником фіксованого
сільськогосподарського податку в 2014
році.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні справи
судом першої інстанції до даних
правовідносин правильно застосовані
норми Конституції України, Податкового
кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Платниками фіксованого
сільськогосподарського податку з
урахуванням обмежень, встановлених
пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути
сільськогосподарські товаровиробники,
у яких частка сільськогосподарського
товаровиробництва за попередній
податковий (звітний) рік дорівнює або
перевищує 75 відсотків (пункт 301.1 статті
301 Податкового кодексу України).

При цьому пункт 301.6. статті 301 ПКУ
містить застереження, за яким не може
бути зареєстрований як платник
податку: суб'єкт господарювання, у
якого понад 50 відсотків доходу,
отриманого від продажу
сільськогосподарської продукції
власного виробництва та продуктів її
переробки, становить дохід від
реалізації декоративних рослин (за
винятком зрізаних квітів, вирощених на
угіддях, які належать
сільськогосподарському
товаровиробнику на праві власності або
надані йому в користування, та
продуктів їх переробки), диких тварин і
птахів, хутряних виробів і хутра (крім
хутрової сировини); суб'єкт
господарювання, що провадить
діяльність з виробництва підакцизних
товарів, крім виноматеріалів
виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД2204
29-2204 30), вироблених на підприємствах
первинного виноробства для
підприємств вторинного виноробства,
які використовують такі виноматеріали
для виробництва готової продукції;
суб'єкт господарювання, який станом на 1
січня базового (звітного) року має
податковий борг, за винятком
безнадійного податкового боргу, який
виник внаслідок дії обставин
непереборної сили (форс-мажорних
обставин).

Відповідно до пункту 308.1 статті 308
Податкового кодексу України,
сільськогосподарські товаровиробники
для набуття тапідтвердження статусу
платника податку щороку, до 20 лютого,
подають станом на 1 січня поточного
року:

- загальну податкову декларацію з
податку на поточний рік щодо всієї
площі земельних ділянок, з яких
справляється податок
(сільськогосподарських угідь (ріллі,
сіножатей, пасовищ, багаторічних
насаджень), та/або земель водного фонду
внутрішніх водойм (озер, ставків та
водосховищ), - контролюючому органу за
своїм місцезнаходженням (місцем
перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку
на поточний рік окремо щодо кожної
земельної ділянки - контролюючому
органу за місцем розташування такої
земельної ділянки;

- розрахунок частки
сільськогосподарського
товаровиробництва - контролюючим
органам за своїм місцезнаходженням
та/або за місцем розташування
земельних ділянок за формою,
затвердженою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики, за погодженням із
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику;

- відомості (довідку) про наявність
земельних ділянок - контролюючим
органам за своїм місцезнаходженням
та/або за місцем розташування
земельних ділянок.

У свою чергу, пункт 308.3 статті 308
Податкового кодексу України зобов'язує
орган державної податкової служби за
місцезнаходженням платника податку
(місцем перебування на податковому
обліку) видати протягом 10 робочих днів
з дати подання сільськогосподарським
виробником податкової декларації або
заяви довідку про набуття або
підтвердження статусу платника
податку.

З аналізу вказаних положень
Податкового кодексу України у їх
системному зв'язку вбачається, що
законодавцем розрізняються два
поняття: 1) набуття статусу (реєстрація)
платника фіксованого
сільськогосподарського податку 2)
підтвердження статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку.

Відповідно, різняться і правові
підстави та наслідки набуття та
підтвердження відповідного статусу.

Так, обмеження, встановлені пунктом 301.6
статті 301 Податкового кодексу України,
стосуються відносин, які виникають при
реєстрації особи платником податку,
тобто при набутті статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку, та не стосуються
підтвердження статусу такого платника.

Тобто виникнення податкового боргу є
юридичним фактом, який унеможливлює
реєстрацію суб'єкта господарювання
платником фіксованого
сільськогосподарського податку, однак,
не може позначатися на подальшому
перебуванні платника фіксованого
сільськогосподарського податку у
відповідному статусі.

Натомість позиція податкового органу
ґрунтується на помилковому
ототожненні правових підстав та
наслідків реєстрації суб'єкта
платником фіксованого
сільськогосподарського податку та
підтвердження ним такого статусу.

За умови наявності у позивача статусу
платника фіксованого
сільськогосподарського податку єдиною
підставою для не підтвердження такого
статусу, є проведення податковим
органом перевірки дотримання положень
статті 301 Податкового кодексу України,
і скасування реєстрації платника
податку тільки за наслідками цієї
перевірки, як це передбачено пунктом "б"
підпункту 308.6.2 пункту 308.6 статті 308
Податкового кодексу України.

Вищевказаної позиції також
притримується і Вищий
адміністративний суд України в ухвалі
від 08 жовтня 2013 року по справі №
К/9991/42450/12, де зазначає, що Товариство
звернулось до державного
контролюючого органу щодо
підтвердження статусу платника
податку, а не із заявою про реєстрацію
платника ФСП, оскільки позивач був
платником вказаного податку у
попередні періоди. А виявлення за
результатами документальної перевірки
факту недотримання платником податку
вимог статті 301 Податкового кодексу
України може бути підставою для
прийняття рішення про скасування
реєстрації у якості платника
фіксованого сільськогосподарського, а
не відмови у видачі довідки про
підтвердження статусу платника
фіксованого сільськогосподарського
податку.

Виходячи з викладеного колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що суд першої інстанції
правильно визначився в тому що,
відповідачем не доведена
правомірність його дій при ухваленні
рішення про виключення підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування.

Таким чином, суд першої інстанції не
допустив порушення норм матеріального
та процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права. Отже
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
суду першої інстанції слід залишити
без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, статтями 200,
205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маловисківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області -
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року у справі за позовом Приватного
підприємства "Агрофірма "Панчеве" до
Маловисківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування рішення від
26.02.2014 року, визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна