Справа № 760/8369/14-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-334/14 р.
У справі № 760/8369/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко
В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора оперативної групи ДПС ВДАІ
Печерського РУ ГУМВС України у м. Києві
старшого сержанта міліції Брека Дмитра
Івановича про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом в якому просив визнати
дії інспектора оперативної групи ДПС в
ДАІ Печерського РУ старшого сержанта
міліції Брека Д.І. - незаконними,
постанову від 09.04.2014р. серії ПС1 №249612
про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати,
провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього - закрити відповідно до
п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у
його діях складу адміністративного
правопорушення.

Позов ОСОБА_1 мотивував тим, що 09.04.2014 р.
відповідачем винесено постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладення адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00
грн.

Згідно цієї постанови, позивач 09.04.2014 р.,
керуючи транспортним засобом по бул.
Лесі Українки ј в м. Києві, здійснив
зупинку та стоянку у другому ряду
проїзної частини, чим порушив вимоги п.
15.4 ПДР України.

Позивач стверджує, що вказана
постанова не відповідає дійсним
обставинам справи, вимогам діючого
законодавства, оскільки прийнята на
підставі суб'єктивних поглядів, без
урахування конкретних обставин та
фактичних даних.

Невідповідність постанови дійсним
обставинам справи полягає в тому, що
09.04.2014 р., керуючи транспортним засобом
по бул. Лесі Українки ј в м. Києві, він не
здійснював стоянку у другому ряду
проїзної частини, а здійснив зупинку в
першому (крайньому правому) ряду
дорожньої розмітки. При цьому зупинка
була здійснена ним у відповідності до
вимог ПДР України, зокрема п.п. 15.9, 1.10,
15.2, 1.5.

Таким чином позивач вважає, що він не
вчиняв дій, які охоплюються об'єктивною
стороною правопорушення передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно у його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення передбаченого даною
нормою.

Разом з цим відповідачем наведені
обставини до уваги взяті не були,
внаслідок чого було неповно та
невсебічно з'ясував обставини справи,
що потягло за собою прийняття
незаконного та необґрунтованого
рішення.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив їх задовольнити з наведених
вище підстав.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував,
зазначив, що посилання позивача на
відсутність в його діях об'єктивної
сторони правопорушення передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП є надуманими, а позов до
суду пред'явлено з метою ухилення від
адміністративної відповідальності за
скоєне правопорушення. При цьому
інспектор стверджував, що позивач
09.04.2014 р., керуючи транспортним засобом
по бул. Лесі Українки ј в м. Києві,
зупинився в другому ряду проїзної
частини. Стоянка автомобіля в цій смузі
тривала більше 10 хв., чим було створено
перешкоду для руху. На підтвердження
вказаних обставин відповідачем надано
суду фотографії місця вчинення
правопорушення із зображенням
автомобіля позивача, а також заявлено
клопотання про допит в якості свідка
ОСОБА_4, який 09.04.2014 р. здійснював
патрулювання разом з відповідачем,
особисто був присутнім під час
виявлення правопорушення, подальшої
його фіксацій в протоколі, та розгляді
справи про адміністративне
правопорушення. Вказане клопотання
судом задоволено.

В ході розгляду справи позивачем також
заявлено, а судом задоволено,
клопотання про допит в якості свідка
ОСОБА_5, який був присутнім під час
складання протоколу та винесення
оскаружуваної постанови.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
дослідивши та оцінивши письмові
матеріали справи, встановив наступне.

09.04.2014 р. інспектором оперативної групи
ДПС ВДАІ Печерського РУ ГУМВС України у
м. Києві старшим сержантом міліції Брек
Д.І. - відповідачем по справі, - складено
протокол про адміністративне
правопорушення серія АБ2 №020795, з якого
вбачається, що 09.04.2014 р. о 10 год. 00 хв. в м.
Києві по бул. Лесі Українки 1/4, ОСОБА_1,
керуючи автомобілем «Дачія» д/н НОМЕР_2,
здійснив зупинку та стоянку у другому
ряді проїзної частини, чим порушив
вимоги п. 15.4 ПДР України.

Пунктом 15.4 ПДР України передбачено, що
транспортні засоби не дозволяється
ставити на проїзній частині в два і
більше ряди. Велосипеди, мопеди і
мотоцикли без бокового причепа
дозволяється ставити на проїзній
частині не більше ніж у два ряди.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу
кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою
передбачено адміністративну
відповідальність, зокрема, за
порушенняправил зупинки, стоянки.

Постановою інспектора оперативної
групи ДПС ВДАІ Печерського РУ ГУМВС
України у м. Києві старшого сержанта
міліції Брек Д.І. від 09.04.2014 р. серія ПС1
№249612 на позивача накладене
адміністративне стягнення передбачене
санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді
мінімального штрафу - 255,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що
09.04.2014 р. він разом з інспектором
оперативної групи ДПС ВДАІ Печерського
РУ ГУМВС України у м. Києві старшим
сержантом міліції Брек Д.І. перебував
на патрулюванні. По бул. Лесі Українки
1/4 ним було помічено автомобіль «Дачія»
д/н НОМЕР_2, який вже стояв в другому
ряді руху. З метою фіксації виявленого
порушення правил дорожнього руху ним
було знято автомобіль з допомого
фотокамери мобільного телефону. При
цьому він з робив декілька знімків.
Перший за часом збережено о 09 год. 59 хв.,
останній о 10 год. 11 хв. Таким чином
автомобіль позивача стояв в другому
ряді руху більше 10-ти хв. Також він
бачив як позивач підходив до
автомобіля та відчиняв його дверцята.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що
09.04.2014 р. позивач здійснив зуписку
автобоміля «Дачія» д/н НОМЕР_2, на
бульварі Лесі Українки 1/4 в другому
ряді руху, після чого вони разом
переносили пакунки з газетами, які
знаходились автомобілі, на відстань
приблизно 20-30 м, час стоянки тривав
приблизно 3 хв., проте можливо стоянка
була довшою.

Факт перебування автомобіля позивача у
другому ряді руху також
підтверджується наданою суду
фотографією.

Таким чином, оцінюючи письмові докази у
справі та покази свідків, суд приходить
до висновку про те, що обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги позивача, не
знайшли свого підтвердження.

Разом з цим обставини, на які посилався
інспектор при винесені оскаржуваної
постанови цілком відповідають
встановленим в ході судового розгляду.

Вирішуючи питання, яку правову норму
належить застосувати до спірних
правовідносин суд виходить з того, що
відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставах, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою щодо якої її
винесено.

Відповідно до п. 4.1. п. 4.7. Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України, одними
з функцій ДПС є контроль за дорожнім
рухом, тобто виявлення порушень
законодавства, правил, норм і
стандартів у сфері убезпечення
дорожнього руху та здійснення
адміністративної діяльності за
фактами порушень правил, норм і
стандартів у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху, її
узагальнення й аналіз.

Згідно до п. 2.1. Інструкції з
організації провадження та
діловодства у справах про
адміністративні порушення правил, норм
і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
при вчиненні правопорушень,
передбачених КУпАП, працівник міліції
згідно із ст. 255 КУпАП складає протокол
про адміністративне правопорушення
відповідно до вимог ст. 254 КУпАП.

У відповідності до ст. 222 КУпАП, органи
внутрішніх справ (міліція) розглядають
справи, зокрема, про адміністративні
правопорушення про порушення правил
дорожнього руху, передбачені
частинами першою, другою і третьою
статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова) особа
встановлює наявність чи відсутність
адміністативного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи наведені положення
законодавства, а також беручи до уваги
встановлені в ході судового розгляду
справи, суд вважає, що при винесені
оскаржуваної постанови відповідач
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

При прийнятті рішення відповідачем
враховано всі обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи. Дане рішення ґрунтується на
фактичних обставинах справи та
положеннях чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд, вирішуючи
справу по суті, не знаходить підстав
для визнання дій відповідача
протиправними та скасування винесеної
ним постанови, у зв'язку з чим приходить
до висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 14, 71, 86, 159 - 163,
167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора
оперативної групи ДПС ВДАІ Печерського
РУ ГУМВС України у м. Києві старшого
сержанта міліції Брека Дмитра
Івановича про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, - відмовити в повному
обсязі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: