Справа № 826/2501/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2501/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Оксененка О.М.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Термінал-Реєстр» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 09 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Термінал-Реєстр» до Прокуратури
Печерського району м. Києва про
визнання протиправною та скасування
постанови від 06.02.2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Термінал-Реєстр» (далі - позивач або
ТОВ «Компанія «Термінал-Реєстр»)
звернулося до суду з позовом до
Прокуратури Печерського району м.
Києва (далі - відповідач або
прокуратура) про визнання протиправною
та скасування постанови про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 06.02.2013 року винесену заступником
прокурора Печерського району м. Києва
Авдєєнко О.А.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 09
липня 2013 року в задоволенні позову було
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явились в судове
засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи, 06.02.2013
року відповідачем, на підставі ч. 2 ст. 31
Закону України «Про прокуратуру»,
винесено постанову № 56 про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
якою постановлено провести перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів у ТОВ «Компанія
«Термінал-Реєстр» за дорученням
Прокуратури міста Києва з питань
належності акцій ВАТ «Київхімволокно»
Київській міській раді, та
правомірності дій посадових осіб ТОВ
«Компанія «Термінал-Реєстр» під час
виконання функцій реєстратора акцій.

Вважаючи спірну постанову
протиправною, позивач звернувся з
даним адміністративним позовом до
суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог позивача
дійшов висновку, що відповідач прийняв
спірну постанову від 06.02.2013 року № 56 в
межах повноважень та з дотриманням
вимог чинного законодавства.

Колегія суддів дослідивши матеріали
справи та здійснивши аналіз чинного
законодавства, погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

За змістом ст. 20 Закону України «Про
прокуратуру» при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право, зокрема, мати доступ до
документів і матеріалів, необхідних
для проведення перевірки, у тому числі
за письмовою вимогою, і таких, що
містять комерційну таємницю або
інформацію з обмеженим доступом.
Письмово вимагати подання в
прокуратуру у визначений ним розумний
строк зазначених документів та
матеріалів, видачі необхідних довідок,
у тому числі щодо операцій і рахунків
юридичних осіб та інших організацій,
для вирішення питань, пов'язаних з
перевіркою. Дії, передбачені пунктами 3,
4 та 5 частини першої цієї статті, можуть
бути вчинені виключно під час
проведення перевірки в порядку,
передбаченому статтею 21 цього Закону.

Таким чином, при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право, зокрема, мати доступ до
документів і матеріалів, що містять
комерційну таємницю або інформацію з
обмеженим доступом, в тому числі
стосовно реєстру акціонерів та
документів стосовно відчуження акцій
тощо.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується із судом першої інстанції
про те, що, зважаючи на те, що у ст. 42
Закону України «Про цінні папери та
фондовий ринок» та п. 1 розділу XII
Положення про порядок ведення реєстрів
власників іменних цінних паперів,
затвердженого рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 17.10.2006 № 1000 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.01.2007 за № 49/13316, мова
йде про отримання інформації на
письмову вимогу органів прокуратури, а
не про проведення відповідної
перевірки органами прокуратури,
посилання позивача на вказаний Закон
та на назване Положення, як на підставу
неправомірності оскаржуваної
постанови, є безпідставними.

Відповідно до змісту ст. 21 Закону
України «Про прокуратуру» перевірки
проводяться за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб, а також за власною ініціативою
прокурора. Для здійснення перевірки
прокурор приймає постанову, в якій
зазначає підстави, що свідчать про
можливі порушення законності, та
обґрунтовує необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю. Постанова прокурора може
бути оскаржена цими особами до
прокурора вищого рівня або суду в
порядку адміністративного судочинства
протягом десяти днів з дня одержання
копії постанови.

Поряд з цим частиною 1 ст. 8 Закону
України «Про прокуратуру» встановлено,
що законні вимоги прокурора є
обов'язковими для всіх органів,
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб та громадян і
виконуються невідкладно або у
передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Є також правильними висновки суду
першої інстанції про
необґрунтованість тверджень позивача
про те, що в спірній постанові не
зазначено жодних доказів порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, оскільки в
силу вимог ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру» підставою для здійснення
прокурором перевірки та, як наслідок,
прийняття відповідної постанови є
можливі порушення законності, а не
наявність вже встановлених доказів
відповідних порушень. При цьому, судом
зауважено, що перевірка здійснюється,
зокрема, з метою виявлення
(встановлення), у разі їх наявності,
доказів порушення законності.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної
постанови, підставою для проведення
перевірки є письмове звернення -
доручення Прокуратури міста Києва від
29.01.2013 року № 05/2/3-38 вих-13, в якому
зазначено про можливі порушення
законності, а саме встановлення
належності акцій ВАТ «Київхімволокно»
Київській міській раді, та
правомірності дій посадових осіб ТОВ
«Компанія «Термінал-Реєстр» під час
виконання функцій реєстратора акцій.

Позивач, посилаючись на допущені
порушення з боку суду першої інстанції
зазначає, що останнім не враховано
обов'язковість надання відповідним
органом державного нагляду оцінки щодо
законності діяльності ТОВ «Компанія
«Термінал-Реєстр» під час виконання
функцій реєстратора акцій, що
містяться у ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру».

Водночас колегія суддів звертає увагу,
що за змістом вказаної норми - ч. 1 ст. 21
Закону України «Про прокуратуру»,
попередній розгляд компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань, має передувати
проведенню перевірки лише за заявами
фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів.

Разом з тим, як було зазначено вище,
спірна постанова про проведення
перевірки винесена на підставі
дорученням Прокуратури м. Києва, тобто
органу державної влади, а відтак
відсутня потреба у попередньому
розгляді компетентними органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами або неприйняття
ними у встановлені строки рішень з цих
питань.

З аналогічних підстав є
необґрунтованим також доводи апелянта
щодо заборони прокуратурі підміняти
органи відомчого управління та
контролю та втручатись в господарську
діяльність, якщо така діяльність не
суперечить чинному законодавству, що
міститься в ст.ст. 19, 21 Закону України
«Про прокуратуру».

Зокрема, як вбачається із спірної
постанови, нею вирішено провести
перевірку за додержанням та
застосуванням законів у ТОВ «Компанія
Термінал-реєстр» відповідно до Закону
України «Про прокуратуру», водночас
жодним чином не взято на себе будь-яких
дискреційних повноважень Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку, визначених Законом України «Про
державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні».

Також є правильними висновки суду
першої інстанції про
необґрунтованість посилань
відповідача на те, що в постанові від
06.02.2013 року № 56 не конкретизовано
перелік документів, які будуть
перевірятися, з огляду на те, що у
прокурора відсутній обов'язок
зазначати такий перелік.

Крім того, колегія суддів погоджується
з наведеним судом першої інстанції
аналізом пп. 18.2.1 п. 18.2 Інструкції з
діловодства в органах прокуратури
України, затвердженої наказом
Генерального прокурора України від
15.01.2013 № 3, в частині посилань позивача
на порушення її положень відповідачем.

Відповідно до пп.пп. 18.2.1, 18.2.2 п. 18.2.1
Інструкції з діловодства в органах
прокуратури України службові,
процесуальні, фінансово-господарські
та інші документи, які складені в
органах прокуратури, копії цих
документів, а також вхідні та вихідні
документи посвідчуються чи
завіряються печатками або штампами.
Види документів, які необхідно
завіряти або посвідчувати печатками чи
штампами, а також види печаток і
штампів, що використовуються при цьому,
визначають керівники прокуратур
розпорядженням на підставі чинних
нормативно-правових актів.

При цьому, згідно з пп. 9.1.3 п. 9.1
Інструкції з діловодства в органах
прокуратури України склад реквізитів у
різних видах документів може бути
неоднаковий. Дозволяється відсутність
деяких реквізитів, але на кожному
бланку органів прокуратури обов'язково
розміщується Державний Герб України
(розмір зображення: висота - 17 мм, ширина
12 мм), під ним назва «Прокуратура
України» (шрифт Times New Roman, 13 розміру),
нижче - найменування відповідної
прокуратури (шрифт 18 розміру), адреса та
номер факсу (шрифт 10 розміру).

Відтак, колегія суддів погоджується із
судом першої інстанції, що зважаючи на
те, що, по-перше, суду не надано доказів
того, що спірна постанова відноситься
до одного з видів документів, які
необхідно завіряти або посвідчувати
печатками чи штампами, по-друге,
дозволяється відсутність деяких
реквізитів, по-третє, оскаржувана
постанова містить вказані у пп. 9.1.3 п. 9.1
названої Інструкції обов'язкові
реквізити, по-четверте, формальне
порушення само по собі не є підставою
для скасування спірної постанови,
посилання позивача на порушення пп. 18.2.1
п. 18.2 зазначеної Інструкції є
необґрунтованими.

З огляду на зазначене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Термінал-Реєстр» залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 06
липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2014
року.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.