Справа № 398/3781/14-а
Суддя: Петрова О. Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3781/14-аПОСТАНОВА
"16" червня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі головуючого -
судді Петрової О.Ф.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Олександрії
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої
служби Олександрійського
міськрайонного управління юстиції в
Кіровоградській області про визнання
постанови протиправною та скасування
постанови про стягнення виконавчого
ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відділу Державної
виконавчої служби Олександрійського
міськрайонного управління юстиції в
Кіровоградській області про визнання
постанови про стягнення виконавчого
збору протиправною та її скасування.
Мотивуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що постановою головного
державного виконавця відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кошеленка В.М. від
22 травня 2014 р. відповідно до ст. 28
Закону України «Про виконавче
провадження» з нього стягнуто
виконавчий збір в сумі 680 грн.
Зазначену постанову він вважає
незаконною, а стягнення виконавчого
збору - передчасним з огляду на таке:
15 травня 2014 р. головним державним
виконавцем відділу ДВС Кошеленком В.М.
відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом, виданим
Олександрійським міськрайонним судом
Кіровоградської області щодо визнання
права власності за ОСОБА_3 на золоті та
срібні вироби та зобов'язано ОСОБА_1
передати їй ці вироби. В постанові
було зазначено строк для
самостійного виконання рішення - до
22 травня 2014 р. Після отримання копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження він подав заяву з
викладенням обставин, які
перешкоджають виконанню з проханням
відкласти виконавчі дії: повідомив
державного виконавця, що коштовності з
2007 р. знаходяться на зберіганні в
депозитарії банківської комірки
філії КБ «Надра». Ухвалою суду від 27
липня 2007 р. накладено заборону на
вчинення будь-яких дій з речами, які
знаходяться в депозитарії банківської
комірки. 30 квітня 2014 р. апеляційним
судом Кіровоградської області
ухвалено судове рішення. Не
погоджуючись з ним, він подав
касаційну скаргу, і справу витребувано
з суду 1 інстанції. 13 травня 2014 р.
ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду заяву ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову задоволено та скасовано
заборону, встановлену ухвалою суду
від 27 липня 2007 р. На дану ухвалу він
подав апеляційну скаргу.
Державний виконавець не
перевірив поважності причин
невиконання судового рішення, 22 травня
2014 р. його не викликав до відділу ДВС,
акту для ознайомлення не надав.
В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4 підтримав позовні
вимоги з підстав, зазначених в
позовній заяві, та доповнив, що ОСОБА_1
до банку з приводу отримання
коштовностей з банківської комірки не
звертався. У нього є сумніви щодо дій
банківських працівників та
схоронності речей, оскільки тривалий
час плата за користування банківською
коміркою не проводилася, а за
правилами користування в разі
наявності заборгованості банківська
комірка звільняється без присутності
особи, яка нею скористалася.
Представник відповідача - відділу ДВС
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції Кошеленко В.М.
позов не визнав, подавши письмові
заперечення, суть яких полягає в
наступному : подача касаційної скарги
на рішення суду не зупиняє виконавче
провадження та не породжує наслідки по
завершенню виконавчого провадження. У
ОСОБА_1 труднощів з виконання рішення
суду не існувало, оскільки 13 травня 2014
р. ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду скасовано
заборону на видачу коштовностей з
банківської комірки ОСОБА_1 При
розгляді заяви про скасування заходів
забезпечення позову був присутній
представник ОСОБА_1, який не
заперечував проти скасування цих
заходів. Апеляційна скарга на ухвалу
суду від 13 травня 2014 р. подана ним
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. ОСОБА_1 всіляко
намагається перешкодити виконанню
судового рішення.
Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов задоволенню не
Суд встановив, що на підставі
виконавчого листа, виданого 15 травня
2014 р. на виконання рішення суду про
визнання права власності на вироби із
срібла та золота за ОСОБА_3 та
зобов'язання ОСОБА_1 повернути їй ці
речі, постановою головного державного
виконавця відділу ДВС
Олександрійського міськрайоннного
управління Кошеленка В.М. від 15 травня
2014 р. відкрито виконавче провадження.
Боржнику одночасно запропоновано
самостійно виконати рішення в строк до
21 травня 2014 р. В зв'язку з невиконанням
вимог державного виконавця останній 22
травня 2014 р. виніс постанову про
стягнення з боржника ОСОБА_1
виконавчого збору в розмірі 680 грн.
ОСОБА_1 вважає цю постанову незаконною
та просить суд її скасувати.
Суд дійшов висновку про те, що
постанова про стягнення з боржника
ОСОБА_1 виконавчого збору відповідає
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження».

Як передбачено ч.1 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого листа виносить постанову
про відкриття виконавчого провадження
.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом ( ч.2 ст. 25 цього Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного
виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується у розмірі сорока
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і
в розмірі вісімдесяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян з боржника
- юридичної особи.

Як свідчать матеріали даної справи,
рішення апеляційного суду від 4
квітня 2014 р. набрало законної сили, а
відтак відповідно до виконавчого
листа, виданого 15 травня 2014 р.,
підлягає виконанню.

Виконавчий лист пред'явлено в строк,
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження відкрито 15 травня 2014 р.
Вжиті заходи забезпечення позову
скасовано 13 травня 2014 р.

21 травня 2014 р. на зазначену ухвалу
ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в
якій він просить поновити строк на
апеляційне оскарження ухвали суду від
13 травня 2014 р., скасувати її та залишити
в силі ухвалу від 27 липня 2007 р. про
забезпечення позову, вважаючи , що це
доцільно зробити після перегляду
судового рішення судом касаційної
інстанції.

Подання ОСОБА_1 касаційної скарги на
рішення суду від 4 квітня 2014 р. та
витребування її з суду 1 інстанції не
зумовлюють зупинення виконавчого
провадження, оскільки відсутні
обставини, які передбачені ст.ст. 37, 38
Закону України «Про виконавче
провадження», для його зупинення.

ОСОБА_1 був обізнаний про необхідність
виконання судового рішення в строк до 21
травня 2014 р., про що свідчить зміст
його позовної заяви. Між тим, він
зволікав із самостійним виконанням,
вважаючи що у нього є поважні причини
для цього - подача касаційної скарги.

Заявник та представник ОСОБА_1 приймав
участь при розгляді питання про
скасування заходів забезпечення
позову. З апеляційною скаргою на ухвалу
суду про скасування заходів
забезпечення позову та поновлення
строку на її апеляційне оскарження він
звернувся лише 21 травня 2014 р., коли вже
збігав строк, який йому було надано для
самостійного виконання судового
рішення.

Питання щодо схоронності речей мають
вирішуватися між ОСОБА_1 та банком.

Отже, поважних причин, які б утруднили
самостійне виконання ОСОБА_1 судового
рішення суд не вбачає , а відтак - і
підстав для скасування постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору.

Керуючись ст.ст. 160 - 163, 171, 181 КАС
України, -

П О С Т А Н О
В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу
Державної виконавчої служби
Олександрійського міськрайонного
управління юстиції в Кіровоградській
області про визнання постанови про
стягнення виконавчого збору
протиправною та її скасування
відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову може
бути подано до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Олександрійський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення.

Суддя