Справа № 2-а-31/12/0215
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-31/12/0215
Головуючий у 1-й інстанції: Вітковський
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Полотнянко Ю.П.

судді: Загороднюк А.Г. Залімський І. Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 16 травня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі
Пенсійного фонду України про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області з
адміністративним позовом до
Пенсійного фонду України, управління
Пенсійного фонду України у
м.Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі про
призначення і виплату пенсії за віком.

Постановою Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 16 травня 2012
року та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
позивач з 25 вересня 1990 року по даний час
постійно проживає в Ізраїлі. На момент
виїзду за кордон ОСОБА_2 не мав статусу
пенсіонера за віком, на обліку в органі
соціального захисту
м.Могилеві-Подільського та
Могилів-Подільського району як
пенсіонер за віком не перебував. В
управління Пенсійного фонду України в
м.Могилеві-Подільському та
Могилів-Подільському районі ОСОБА_2 із
заявою про призначення пенсії та
необхідними документами не звертався,
жодних рішень з приводу пенсійного
забезпечення ОСОБА_2 управлінням
Пенсійного фонду України не
приймалося.

Отже, на час виїзду пенсія на території
України йому не призначалась.

28.11.2011 року позивач звернувся із заявою
про виплату пенсії до Пенсійного фонду
України, на яку в грудні 2011 року
Пенсійним фондом України було надано
відповідь про відмову у здійсненні
нарахування пенсії.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та відмовляючи
в задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що призначення та виплата пенсії
регулюється Основами законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
Законом України "Про пенсійне
забезпечення", Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій від затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 року.

Зокрема, відповідно до ст. 3 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування право на
забезпечення за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
згідно з цими Основами мають
застраховані громадяни України,
іноземні громадяни, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено законодавством України, а
також міжнародним договором України,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Також Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій від затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України передбачено звернення із
заявою про призначення пенсії
непрацюючим громадянам і членам їх
сімей, що подається заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем проживання
(реєстрації), при цьому особа, яка
звертається повинна пред'явити паспорт
(або інший документ, що засвідчує цю
особу, місце її проживання (реєстрації)
та вік) і свідчить про правовий зв'язок
фізичної особи з державою Україна
(громадянство України). А також
подаються довідка про заробітну плату
та інші документи, необхідні для
призначення пенсії.

Судом першої інстанції встановлено з
матеріалів справи, що позивачем не
надано у встановленому законом порядку
доказів на підтвердження права на
отримання пенсії.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та висновкам суду першої
інстанції, колегія суддів враховує
наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції відповідно до п. 1 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року, передбачено, що заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації).

Згідно з п. 2 зазначеного Порядку
органом, що призначає пенсію, є
Управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Відповідно до п.16 Порядку особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсії), повинна пред'явити
паспорт (або інший документ, що
засвідчує цю особу, місце її проживання
(реєстрації) та вік).

Статтею 29 цього Порядку передбачено, що
за документ, який засвідчує місце
проживання особи, приймаються: паспорт
або довідка уповноважених органів з
місця проживання (реєстрації), у тому
числі органів місцевого
самоврядування. Іноземні громадяни та
особи без громадянства подають також
копію посвідки на постійне проживання
(реєстрації).

Відповідно до ст. 30 вищезазначеного
Порядку, документи, необхідні для
призначення пенсії, можуть бути подані
як в оригіналах, так і копіях,
засвідчених у нотаріальному порядку
або адміністрацією підприємства,
установи, організації, що подає
документи заявника для призначення
пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну
плату подаються тільки в оригіналах. У
разі, якщо підтвердженням страхового
стажу є трудова книжка, подається копія
з неї, засвідчена адміністрацією
підприємства, установи, організації за
місцем останньої роботи або органом, що
призначає пенсію.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 1
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсійне забезпечення
громадян України, що проживають за її
межами, провадиться на основі
договорів (угод) з іншими державами.

Відповідно до вище названого Закону
передбачено, що виникнення права на
пенсію для іноземців та осіб без
громадянства пов'язується з умовою їх
постійного проживання на території
України або укладення Україною з
відповідною державою міжнародного
договору з питань пенсійного
забезпечення - в разі проживання таких
осіб в іншій країні.

Проте, міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення між Україною
та державою Ізраїль, який передбачав би
інші умови призначення та виплати
пенсій, на даний час чинності не набув,
підстави для призначення пенсії
позивачу відсутні.

Таким чином, на момент виїзду позивача
до іншої країни законодавством не
визначено процедуру виплати пенсії
громадянам України, які проживають за
її межами в країнах, з якими не укладено
міждержавних угод стосовно
призначення та виплати пенсій.

Отже, діючим законодавством України
передбачено, що виникнення права на
пенсію для іноземців та осіб без
громадянства пов'язується з умовою їх
постійного проживання на території
Україна або укладенням Україною з
відповідною державою міжнародного
договору з питань пенсійного
забезпечення.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду -без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 16 травня 2012
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Загороднюк А.Г.

Залімський І. Г.