Справа № 2а-0770/376/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ К/800/17623/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.03.2013 року
та постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19.03.2012 року
по справі № 2а-0770/376/12 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення рішення за
№ від 24.01.2012 року.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19.03.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07.03.2013 року у даній справі
відмовлено у задоволенні позовних
вимог з огляду на їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівникам
Мукачівської ОДПІ було проведено
перевірку позивача, за наслідками якої
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 24.01.2012
року, яким у зв'язку з порушенням
підприємцем ст.13, ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» (далі - Декрет)
позивачу збільшено суму податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб на 124525,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

У відповідності до ст.13 Декрету та п.13
Інструкції про прибутковий податок з
громадян (в редакції наказу Державної
податкової адміністрації України від
14.02.2001 року №53) до складу витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, які включаються
до складу валових витрат виробництва
або підлягають амортизації згідно із
Законом України від 28.12.1994 року №334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР).

Документально підтвердженими
витратами вважаються оплачені витрати
поточного звітного періоду, якщо вони
стосуються доходу, отриманого протягом
звітного періоду, підтверджені
відповідними документами.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону №334/94-ВР
валові витрати виробництва та обігу -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно додатку №7 Інструкції про
прибутковий податок з громадян (в
редакції наказу Державної податкової
адміністрації України від 14.02.2001 року №
53) будь-які суми витрат фізичної
особи-підприємця до моменту одержання
доходу від результату такої діяльності
є його власним ризиком відповідно до
ст. 1 Закону України «Про
підприємництво» від 07.02.1991 року за №
698-ХІІ. Тобто, виключно факт одержання
доходу може бути підставою для
включення до валових витрат звітного
періоду не всіх видатків, а тільки тієї
частини, яка прямо відповідає цьому
доходу.

Відповідно до ст. 13 Декрету
оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий дохід, тобто різниця
між валовим доходом (виручка у грошовій
та натуральній формі) та документально
підтвердженими витратами, що
безпосередньо пов'язані з одержанням
доходу.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, належать
витрати, які включаються до складу
валових витрат виробництва (обігу)
згідно із Законом №334/94-ВР, з
урахуванням відповідних обмежень і
особливостей стосовно фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності.

Склад валових витрат наведено у пункті
5.2 статті 5 Закону №334/94-ВР. Згідно з цим
пунктом до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, реалізацією продукції (
робіт, послуг) і охороною праці, з
урахуванням певних обмежень.

Положення статті 5 Закону №334/94-ВР
застосовуються в частині
підтвердження первинними документами
витрачених сум згідно з операціями (які
відповідають переліку статті 5), за
результатами або за участю яких у
податковому періоді (у звітному році)
безпосередньо отримано дохід.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про
правомірність спірного податкового
повідомлення-рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.03.2013 року
та постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 19.03.2012 року
по справі № 2а-0770/376/12 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.