Справа № К/9991/12651/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/12651/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка
М.І.,розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України м.
Чернівцях на постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 22 листопада 2010 року та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Чернівці про
скасування рішення та зобов'язання
призначити пенсію,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідача. Просив
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України м. Чернівцях
від 4 серпня 2010 року про відмову у
задоволенні заяви від 27 липня 2010 року
про призначення пенсії за вислугу
років на підставі Закону України «Про
прокуратуру», зобов'язати відповідача
призначити таку пенсію з 16 липня 2010
року (з часу подання первинної заяви), з
урахуванням вимог Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», врахувавши до стажу, що дає
право на пенсію за вислугу років, строк
навчання у військовому училищі та
кадрову військову службу.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 22 листопада
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року, позов задоволено. Скасовано
рішення управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Чернівці від 4 серпня 2010 року про
відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 від
27 липня 2010 року про призначення пенсії
за вислугу років відповідно до Закону
України «Про прокуратуру». Зобов"язано
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Чернівці
задовольнити заяву ОСОБА_4 від 27 липня
2010 року та призначити пенсію за вислугу
років на підставі Закону України «Про
прокуратуру» з урахуванням вимог
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» з
моменту подання первинної заяви, а саме
з 16 липня 2010 року.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та ухвалення
нового судового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі у межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 17 листопада
1994 року по 21 листопада 2005 року
працював на прокурорсько-слідчих
посадах в органах військової
прокуратури, тобто 11 років 4 дні. Крім
того, з 25 квітня 1985 року по 1 серпня 1987
року позивач проходив строкову
військову службу, тобто 2 роки 3 місяці 7
днів; З 1 серпня 1987 року по 23 серпня 1991
року - навчався у Свердловському
вищому військово-політичному училищі,
що складає 4 роки 22 дні; з 23 серпня 1991
року по 17 листопада 1994 року проходив
кадрову військову службу на
офіцерських посадах, що складає 3 роки 2
місяці 25 днів.

23 липня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за вислугою років на підставі
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Листом управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Чернівці від 4 серпня 2010 року позивачу
відмовлено в призначенні пенсії за
вислугою років з посиланням на те, що
діючим законодавством не передбачено
зарахування до 20-річного стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії за
Законом України «Про прокуратуру»
військової служби, крім строкової.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що період навчання у
військово-навчальних закладах та
період військової служби на посадах
офіцерського складу Збройних Сил
України враховується до 20-річного
стажу роботи, який дає право на пенсію
за вислугою років працівникам
прокуратури.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів попередніх інстанцій
не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій зроблені без повного та
всебічного з'ясування обставин справи
та не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» від 5 листопада
1991 року № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку.

Частиною 5 ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що до
20-річного стажу роботи, що дає право
на пенсію за вислугою років,
зараховується час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Разом з тим, частина 4 статті 2 Закону
України "Про військовий обов'язок і
військову службу" №2232-ХІІ від 25 березня
1992року відносить до видів військової
служби строкову військову службу;
військову службу за контрактом осіб
рядового, сержантського і
старшинського складу; військову службу
(навчання) курсантів вищих військових
навчальних закладів, а також вищих
навчальних закладів, які мають у своєму
складі військові інститути, факультети
військової підготовки, кафедри
військової підготовки, відділення
військової підготовки (далі - вищі
військові навчальні заклади та
військові навчальні підрозділи вищих
навчальних закладів); військову службу
за контрактом осіб офіцерського
складу; військову службу за призовом
осіб офіцерського складу.

Згідно ч.1 вказаного Закону навчання у
військово-навчальних закладах
зараховується курсантам як строкова
військова служба.

Законом України від 18 червня 1999 року
№766 «Про внесення змін до Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» до статті 25 Закону
внесено зміни. За змістом частини
шостої цієї статті в строк військової
служби військовослужбовцям
зараховується, зокрема, тривалість
військової служби під час навчання у
вищих військових навчальних закладах
та вищих навчальних закладах, які мають
військові навчальні підрозділи, із
розрахунку два місяці служби (навчання)
у зазначених військових навчальних
закладах за один місяць строкової
військової служби.

Однак, зобов'язуючи відповідача
зарахувати весь строк навчання у
військовому училищі та кадрову
військову службу до стажу, що дає право
на пільгову пенсію за Законом України
«Про прокуратуру» суди попередніх
інстанцій цих вимог не врахували.

Крім того, ч. 7 ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» передбачено, що
право на пенсію за вислугу років мають
особи, які безпосередньо перед
зверненням за призначенням такої
пенсії працюють в органах прокуратури
чи в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України, а
також особи, звільнені з
прокурорсько-слідчих посад органів
прокуратури за станом здоров'я, у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату працівників та у зв'язку з
обранням їх на виборні посади органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування.

Проте суди попередніх інстанцій в
порушення вимог статей 79, 86 КАС України
не перевірили доводів відповідача, що
на час звернення за призначенням
пенсії позивач не працював в органах
прокуратури, та всупереч ст. 159 КАС
України не з'ясували цих обставин, а
також наявність інших умов,
передбачених ч.7 ст.50 Закону, для
призначення пенсії за вислугу років.

До того ж, всупереч вимог ст. 2, 6 КАС
України, суди зобов'язали відповідача
вчиняти певні дії у майбутньому.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій
і направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За таких обставин, коли судами першої
та апеляційної інстанцій порушено
вищезазначені норми процесуального
права, які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а суд
касаційної інстанції в силу ст. 220 КАС
України не може досліджувати
обставини, які не були встановлені
судами попередніх інстанцій, судові
рішення не можуть залишатися без змін і
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України м. Чернівцях
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 22 листопада 2010 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року скасувати, справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк