Справа № 808/2892/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року 16 год. 50 хв. Справа
№ 808/2892/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Лазько Д.В.

представників позивача Барського А.О.,
Дубова Г.В.

представника відповідача Шахрая О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Екотехнологіна
компанія «Гранік»

до: Вільнянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Екотехнологічна
компанія «Гранік» (далі - позивач або
ТОВ «Екотехнологічна компанія
«Гранік») звернулось з
адміністративним позовом до
Вільнянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - відповідач або
Вільнянська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізькій області) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» від 09.01.2014 № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: надходження від
розміщення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах у сумі 710573 грн. 83 коп., у тому
числі за основним платежем у сумі 595459
грн. 05 коп. та штрафними (фінансовими)
санкціями у сумі 115114 грн. 78 коп.

Висновки податкового органу про
заниження суми збору за забруднення
навколишнього природного середовища
за 2010 рік на суму 61638 грн. 92 коп. та
заниження екологічного податку за
період 2011-2012 роки на суму 533820 грн. 13 коп.,
які обґрунтовані тим, що ТОВ
«Екотехнологічна компанія «Гранік»
здійснювало розміщення відходів на
звалищах, які не забезпечують повного
виключення забруднення атмосферного
повітря або водних об'єктів, позивач
вважає необґрунтованими, у зв'язку з
чим, податкове повідомлення-рішення, на
його думку, прийнято протиправно та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали у повному
обсязі, просили його задовольнити та
надали пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві. Також
представники позивача пояснили, що
поняття звалища та полігону
захоронення відходів не є тотожними, що
виключає можливість застосування до
позивача підвищеного коефіцієнту «3»
до податку, який справляється за
розміщення відходів виключно на
звалищах. ТОВ «Екотехнологічна
компанія «Гранік» розміщувало відходи
на «Полігоні поховання твердих
побутових відходів для територіальної
громади м. Вільнянська», який
обладнаний системою захисту ґрунтових
вод, знешкодженням фільтрату,
вилученням біогазу, що підтверджує
відповідними висновками та спростовує
висновки відповідача про не
забезпечення повного виключення
забруднення атмосферного повітря та
водних об'єктів.

Представник відповідача позов не
визнав, просив у його задоволені
відмовити, вважає, що оскаржуване
рішення прийнято правомірно, у зв'язку
із встановленим проведеною перевіркою
порушенням вимог податкового
законодавства щодо не збільшенням
ставки податку у 3 рази за розміщення
відходів на звалищах, які не
забезпечують повного виключення
забруднення атмосферного повітря або
водних об'єктів.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що видами
діяльності ТОВ «Екотехнологіна
компанія «Гранік», яке зареєстровано
як юридична особа Виконавчим комітетом
Запорізької міської ради 22.01.1999, за КВЕД
-2010, зокрема, є: збирання безпечних
відходів (38.11), оброблення та видалення
безпечних відходів (38.21), що
підтверджується довідкою Головного
управління статистики у Запорізькій
області з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України (т. 1
а.с. 16).

Позивач є власником «Полігону
поховання твердих побутових відходів
для потреб територіальної громади м.
Вільнянська біля с. Українка
Вільнянського району Запорізької
області», що підтверджується копіями
Типової форми санітарно-технічного
паспорту полігону, Дозволів на
розміщення відходів та Паспорту місця
видалення відходів (т. 2 а.с. 14-15, 24, 26, 56).

Згідно з інформацією Державної
екологічної інспекції у Запорізькій
області, яка надавалась на запит
відповідача, полігон твердих побутових
відходів не експлуатується з початку
2013 року (т. 1 а.с 231).

У період з 15.11.2013 по 25.11.2013 Вільнянською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій
області проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Екотехнологічна компанія «Гранік» з
питань дотримання своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища
за 2010 рік та екологічного податку за
період з 01.01.2011 по 31.12.2012, за
результатами якої складено Акт
перевірки від 02.12.2013 № 312/22/23855037 (т. 1 а.с.
194-201).

Як зазначено у висновках Акту
перевірки, перевіркою встановлено
порушення постанови Кабінету
Міністрів України від 01.03.1999 № 303 «Про
затвердження Порядку встановлення
нормативів збору за забруднення
навколишнього природного середовища і
стягнення цього збору», пункту 246.2
статті 246 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження суми збору за
забруднення навколишнього природного
середовища за 2010 рік на суму 61638 грн. 92
коп. та заниження екологічного податку
на 533820 грн. 13 коп., у тому числі по
періодам: за І квартал 2011 року на суму
61995 грн. 26 коп., за ІІ квартал 2011 року на
суму 73008 грн. 74 коп., за ІІІ квартал 2011
року на суму 72799 грн. 50 коп., за ІV квартал
2011 року на суму 85267 грн. 50 коп., за І
квартал 2012 року на суму 71193 грн., за ІІ
квартал 2012 року на суму 56101 грн. 14 коп.,
за ІІІ квартал 2012 року на суму 55567 грн. 14
коп., за ІV квартал 2012 року на суму 57887
грн. 85 коп. (т. 1 а.с. 200).

У зв'язку з подачею позивачем
заперечень до Акту перевірки
відповідачем призначено та проведено
позапланову невиїзну перевірки ТОВ
«Екотехнологічна компанія «Гранік» з
питань викладених у запереченнях від
06.12.2013 № 1817/10 до Акту перевірки від
02.12.2013 № 312/22/23855037, за результатами якої
складено Акт від 30.12.2013 № 350/22/23855037,
висновки якого є аналогічними
висновкам Акту перевірки від 02.12.2013 №
312/22/23855037 (т. 1 а.с. 203-204, 210-211, 213-216).

На підставі висновків Акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
09.01.2014 № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
надходження від розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об'єктах у сумі 710573 грн. 83 коп., у
тому числі за основним платежем у сумі
595459 грн. 05 коп. та штрафними
(фінансовими) санкціями у сумі 115114 грн.
78 коп. (т. 1 а.с. 19, 220).

Суд приходить до висновку, що зазначене
податкове повідомлення-рішення
прийнято правомірно, у зв'язку з чим
позов про його скасування не підлягає
задоволенню.

Проведеною перевіркою встановлено, що
відповідно до наданих звітів за 2010-2012
роки позивачем у рядку 4 Податкового
розрахунку збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та у рядку 1.1 розрахунку № 2 податкового
зобов'язання з екологічного податку, що
справляється за розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об'єктах у стовбці «5» (коефіцієнт
до ставки податку, який встановлюється
залежно від місця (зони) розміщення
відходів у навколишньому природному
середовищі) застосовано коефіцієнт «1».
У стовбці «6» (коефіцієнт за розміщення
відходів на звалищах, які не
забезпечують повного виключення
забруднення атмосферного повітря або
водних об'єктів, ставки податку,
збільшуються у 3 рази) засновано
коефіцієнт «3».

04.11.2013 ТОВ «Екотехнологіна компанія
«Гранік» подано до Вільнянської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Запорізькій області
уточнюючі розрахунки збору за
забруднення навколишнього природного
середовища за 2010 рік та екологічного
податку за 2011-2012 роки, за результатами
яких змінено застосування коефіцієнту
у графі «5» з коефіцієнту «1» на «3»
(місце (зона) розміщення відходів у
навколишньому природному середовищі в
межах населеного пункту або на
відстані менш як 3 км. від таких меж), та
у стовбці «6» з коефіцієнту «3» на «1»
(звалища, що забезпечують захист
атмосферного повітря та водних
об'єктів від забруднення), у зв'язку з
чим відповідачем зроблено висновок, що
на порушення Постанови Кабінету
Міністрів України від 01.03.1999 № 303 «Про
затвердження Порядку встановлення
нормативів збору за забруднення
навколишнього природного середовища і
стягнення цього збору», пункту 246.2
статті 246 Податкового кодексу України
позивачем не збільшено ставки податку
у 3 рази за розміщення відходів на
звалищах, які не забезпечують повного
виключення забруднення атмосферного
повітря або водних об'єктів, що
призвело до заниження суми збору за
забруднення навколишнього природного
середовища за 2010 рік на 61368 грн. 92 коп. та
заниження екологічного податку за
період 2011-2012 роки на 533820 грн. 13 коп. ( т. 1
а.с. 198-199).

Копії зазначених розрахунків та
уточнюючих розрахунків ТОВ
«Екотехнологіна компанія «Гранік»
містяться в матеріалах справи (т. 1 а.с.
32-155).

Висновок про заниження суми збору за
забруднення навколишнього природного
середовища за 2010 рік на суму 61638 грн. 92
коп. та заниження екологічного податку
за 2011-2012 роки на 533820 грн. 13 коп.
внаслідок не збільшення ставки податку
у 3 рази за розміщення відходів на
звалищах, які не забезпечують повного
виключення забруднення атмосферного
повітря або водних об'єктів, зроблений
на підставі відомостей, які містяться в
пункті 8 «Комплексної оцінки впливів
полігону твердих побутових відходів на
навколишнє природне середовище й
характерники залишкових впливів»
проекту «Полігон поховання твердих
побутових відходів для потреб
територіальної громади м. Вільнянська
біля с. Українка Вільнянського району
Запорізької області», який надавався
до перевірки, відповідно до яких,
незначний вплив буде виявлятись на
атмосферне повітря, ґрунтові води та
грунт, а також зроблено висновок, що
екологічний ризик діяльності полігону
поховання твердих побутових відходів
для потреб територіальної громади м.
Вільнянська практично відсутній (т. 1
а.с. 199).

Відповідно до пункту 4 Порядку
встановлення нормативів збору за
забруднення навколишнього природного
середовища і стягнення цього збору,
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 01.03.1999 № 303, який
до 01.01.2011 визначав єдині правила
встановлення нормативів збору за
забруднення навколишнього природного
середовища, а також його стягнення,
суми збору, який справляється за викиди
стаціонарними джерелами забруднення,
скиди і розміщення відходів,
обчислюються платниками збору
самостійно щокварталу наростаючим
підсумком з початку звітного року на
підставі затверджених лімітів (щодо
скидів і розміщення відходів) виходячи
з фактичних обсягів викидів, скидів і
розміщення відходів, нормативів збору
та визначених за місцем знаходження
цих джерел коригуючих коефіцієнтів,
наведених відповідно в таблицях
додатків 1 і 2.

Згідно з таблицею 2.5 додатку 2 до цього
Порядку, за розміщення відходів на
звалищах, які не забезпечують повного
виключення забруднення атмосферного
повітря або водних об'єктів,
застосуванню підлягав коефіцієнт 3.

Відповідно до норм пункту 246.4 статті 246
Податкового кодексу України, за
розміщення відходів на звалищах, які не
забезпечують повного виключення
забруднення атмосферного повітря або
водних об'єктів, ставки податку,
зазначені у пунктах 246.1 -246.3 цієї статті,
збільшуються у 3 рази.

Статтею 28 Закону України «Про відходи»
встановлено, що з метою повного обліку
та опису функціонуючих, закритих та
законсервованих місць видалення
відходів, їх якісного і кількісного
складу, а також здійснення контролю за
впливом відходів на навколишнє
природне середовище та здоров'я людини
ведеться реєстр місць видалення
відходів (далі-МВВ). Реєстр місць
видалення відходів ведеться на
підставі відповідних паспортів,
звітних даних виробників відходів,
відомостей спеціально уповноважених
органів виконавчої влади у сфері
поводження з відходами. Дані реєстру
підлягають щорічному уточненню.
Порядок ведення реєстру місць
видалення відходів визначається
Кабінетом Міністрів України.

Наведений порядок затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.1998 №1216 (далі-Порядок). Згідно
пункту 20 зазначеного Порядку, на
підставі даних паспортів органи
Мінекоресурсів на місцях разом з
місцевими державними адміністраціями
готують висновки щодо рівня
екологічної безпеки МВВ, визначають
категорію їх екологічної безпеки для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини. Висновки
надсилаються власникам МВВ для вжиття
ними заходів, спрямованих на
забезпечення екологічно безпечного
функціонування МВВ.

Пунктом 2 Порядку визначено, що реєстр
місць видалення відходів - це система
даних, одержаних у результаті обліку та
опису всіх об'єктів і спеціально
відведених місць, де здійснюються
операції з видалення відходів.

Відповідно до пункту 5 Порядку, на кожне
місце видалення відходів складається
спеціальний паспорт, у якому
зазначається найменування і код
відходів, їх кількісний та якісний
склад, походження, а також технічні
характеристики і відомості про методи
контролю та безпечної експлуатації.
Спеціальний паспорт складається
власником МВВ відповідно до Інструкції
про зміст і складання паспорта місці
видалення відходів.

Пунктом 19 Порядку встановлено, що
щорічно паспорти МВВ підлягають
перегляду за результатами
спостережень, контрольних замірів,
додаткових робіт тощо і погоджуються
органами Мінекономіки на місцях. У разі
необхідності, за рішенням місцевих
державних адміністрацій може
здійснюватися позачергове уточнення
даних паспортів МВВ.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки України від 14.01.1999
№12 затверджено Інструкцію про зміст і
складання паспорту місць видалення
відходів (далі - Інструкція).

Абзацом 6 розділу 1 вказаної Інструкції
визначено, що власники МВВ несуть
відповідальність за достовірність і
повноту інформації, наведеної в
паспорті.

Даною Інструкцією визначено порядок
заповнення розділу ХІ паспорту місця
видалення відходів «Категорія
екологічної безпеки МВВ», а саме
зазначено, що категорію екологічної
безпеки МВВ для навколишнього
природного середовища і здоров'я
людини визначають органи Мінекономіки
на місцях разом з місцевими державними
адміністраціями на підставі даних
паспорта МВВ про обсяги накопичених
відходів та клас їхньої небезпеки для
людини, про наявність у районі МВВ
забруднення вод, ґрунтів, атмосферного
повітря та його рівень, про рівень
природних та штучних засобів
(водотривкі шари порід, ізоляційні
екрани тощо) відвертання забруднення
навколишнього середовища, про
наявність та рівень моніторингу вод,
ґрунтів, атмосферного повітря в районі
МВВ, про особливості розташування МВВ,
про рівень додержання вимог
експлуатації МВВ тощо.

Таким чином, документом який є
підставою для визначення категорії
екологічної безпеки місць видалення
відходів для навколишнього природного
середовища є дані паспортів, які
занесені до реєстру місць видалення
відходів. При цьому повноваження щодо
визначення категорії екологічної
безпеки МВВ для навколишнього
природного середовища і здоров'я
людини належать органам Мінекономіки
на місцях разом з місцевими державними
адміністраціями.

Відповідно до наданих у судовому
засіданні представником позивача
пояснень, у ТОВ «Екотехнологічна
компанія «Гранік», яке здійснювало
діяльність по захороненню твердих
побутових відходів на полігоні
«Вільнянський», відсутні паспорти
місця видалення відходів.

04.06.2014 судом були витребувані у
Запорізької обласної державної
адміністрації, Державної екологічної
інспекції у Запорізькій області,
Головного управління
Держсанепідемслужби у Запорізькій
області, Запорізького обласного
управління водних ресурсів та ТОВ
«Екотехнологічна компанія «Гранік»
оригінали або їх належним чином
посвідчені копії: паспортів місця
видалення відходів - Полігону
поховання твердих побутових відходів
для потреб територіальної громади м.
Вільнянська біля с. Українка
Вільнянського району Запорізької
області за період 2010-2012 роки, власник
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Екотехнологічна
компанія «Гранік», докази затвердження
їх проектів або відхилення, внесення
паспортів до реєстру місць видалення
відходів, а у разі відхилення поданих
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Екотехнологічна
корпорація «Гранік» проектів
паспортів місця видалення відходів -
докази їх відхилення та копії
відповідних проектів (т. 2 а.с. 45-46).

На виконання зазначеної ухвали
Запорізьким обласним управлінням
водних ресурсів суду надана копія
паспорту місця видалення відходів
полігону поховання твердих побутових
відходів для потреб територіальної
громади м. Вільнянська біля с. Українка
Вільнянського району Запорізької
області, який погоджений Запорізьким
облводгоспом 11.11.2011 (т. 2 а.с. 55-64, 85).

Відповідно до розділу ІІІ
«Природно-геологічна характеристика
МВВ» паспорту місця видалення
відходів, у пункті 4 «якісна оцінка
захищеності підземних (напірних) вод
(умовні категорії)» зазначено - умовно
захищені (т. 2 а.с. 58-зворот).

У розділі VІІ «Відомості про
забруднення навколишнього природного
середовища у районі МВВ» зазначені
відомості про забруднення поверхневих
вод та про забруднення ґрунтів.

В пункті 2.1 цього ж розділу «масштаб і
дислокація забруднення» зазначено, що
за наведеними даними вміст токсичних
речовин в поверхневих водах довкола
полігону перевищує допустимі рівні по
свинцю (в 3 рази) та кадмію (в 10 разів). За
наведеними даними вміст токсичних
речовин в грунтах прилягаючої до
полігону території по п'яти з семи
показників перевищує допустимі рівні.
Для зазначених угідь характерний
значний інтервал коливань вмісту
токсичних елементів від норми до
перевищення в десятки разів (т. 2 а.с. 61).

Таким чином, копія паспорту МВВ, який
складений позивачем та був поданий на
затвердження в 2011 році, містить
відомості про забруднення поверхневих
вод та грунтів, що свідчить про
незабезпечення повного виключення
забруднення водних об'єктів.

При цьому, відомості про незначний
вплив на атмосферне повітря, грунтові
води та грунт внаслідок експлуатації
полігону містяться в розділі 8
«Комплексна оцінка впливів полігону
ТПВ на навколишнє середовище й
характеристика залишкових впливів» та
в «Заві про екологічні наслідки
діяльності» Матеріалів оцінки впливу
на навколишнє природне середовище
«Полігон поховання твердих побутових
відходів для потреб територіальної
громади м. Вільнянськ біля с. Українка
Вільнінського району Запорізької
області» (т. 2 а.с. 38-38, 41).

З урахуванням зазначених обставини суд
вважає висновки відповідача про
заниження ТОВ «Екотехнологічна
компанія «Гранік» суми збору за
забруднення навколишнього природного
середовища за 2010 рік на суму 61638 грн. 92
коп. та заниження екологічного податку
за 2011-2012 роки на 533820 грн. 13 коп.
внаслідок не збільшення ставки податку
у 3 рази за розміщення відходів на
звалищах, які не забезпечують повного
виключення забруднення атмосферного
повітря або водних об'єктів,
обґрунтованим, у зв'язку з чим
податкові зобов'язання визначені
правомірно.

Доводи представника позивача про те, що
внесок у забруднення атмосфери при
роботі полігону незначний та практично
відсутній, суд вважає необґрунтованими
та такими, що не можуть бути підставами
для скасування оскаржуваного рішення.

Для визначення ставки екологічного
податку відповідно до пункту 246.4 статті
246 Податкового кодексу України повинні
враховуватись не фактичне існування
забруднення навколишнього середовища
внаслідок експлуатації МВВ, а
забезпечення повного виключення
попадання забруднюючих речовин в
атмосферне повітря та водні об'єкти
внаслідок його експлуатації, що
позивачем, у даному випадку, не
забезпечено.

Також не є підтвердженням забезпечення
повного виключення забруднення
атмосферного повітря або водних
об'єктів наявність у позивача
відповідних ліцензій на розміщення
відходів на 2011-2012 роки, якими лише
надано дозвіл на розміщення відходів
та встановлені ліміти їх розміщення (т.
2 а.с. 24-27).

За вказаних обставин, суд вважає
висновки податкового органу про
допущені порушення податкового
законодавства обґрунтованими, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення таким, що
прийнято правомірно.

Доводи ТОВ «Екотехнологічна компанія
«Гранік» про те, що відповідачем
порушено порядок розгляду заперечень
та надання відповіді, а також прийняття
податкового повідомлення-рішення,
спростовуються наданими представником
відповідача копіями рекомендованих
повідомлень про вручення поштових
відправлень та конверту, у яких на
адресу позивача, що зазначена ним у
позовній заяві, направлялись наказ про
призначення позапланової невиїзної
перевірки, повідомлення про проведення
перевірки, акт позапланової невиїзної
перевірки від 30.12.2013, відповідь на
заперечення та прийняте податкове
повідомлення-рішення (т. 1 а.с. 203-221).

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що позивачем допущені
порушення вимог податкового
законодавства, суд приходить до
висновку, що оскаржуване рішення
прийнято на підставі, в межах наданих
повноважень та у спосіб, що
передбачений законодавством, а відтак -
заявлені позовні вимоги про його
скасування не підлягають задоволенню.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір»
передбачено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Позивачем заявлені вимоги про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» від 09.01.2014 № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: надходження від
розміщення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи на
об'єктах у сумі 710573 грн. 83 коп., які є
майновими, у зв'язку з чим позивач
повинен сплатити ставку судового збору
за подання позову майнового характеру
у розмірі 4872 грн.

За приписами частини 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір», під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 1827 грн.,
у зв'язку з чим відповідно до статей 94, 98
Кодексу адміністративного судочинства
України та частини 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» стягненню з
позивача підлягає сума судового збору
у розмір 3045 грн. (т. 1 а.с. 2).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 98, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Екотехнологічна
компанія «Гранік» () на
користь Державної казначейської
служби України у Ленінському районі м.
Запоріжжя (р/р 4006, МФО 813015, , банк отримувача Головне
управління Державної казначейської
служби у Запорізькій області, код
бюджетної класифікації 22030001,
призначення платежу: судовий збір, код
35450335) суму судового збору у розмірі 3045
(три тисячі сорок п'ять) грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М Каракуша