Справа № 804/6919/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
25 червня 2014 р. Справа № 804/6919/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представників позивача представників
відповідача Жикіної А.Б., Шкарбан Т.В.
Онасенко О.В., Парамонової Н.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України про скасування рішення та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» звернулось до суду з
позовними вимогами до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості №110100000/2013/200496/1 від
08.11.2013 року та картки відмови
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивачем було заявлено
до митного оформлення товар та подано
митну декларацію з усіма необхідними
документами для підтвердження митної
вартості товару, які обґрунтовано та
безперечно доводили вартісні
показники товару, що імпортується,
проте відповідачем безпідставно було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів та надано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення.
У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили задовольнити позов у повному
Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що у зв'язку з наявністю розбіжностей в
наданих документах та ненаданням
позивачем обґрунтувань таких
розбіжностей, відповідач дійшов
висновку про відсутність підстав для
застосування першого методу
визначення митної вартості. При цьому
посадовою особою відповідача було
прийнято рішення про коригування
заявленої митної вартості, відповідно
до якого митну вартість скориговано на
підставі наявних у митниці відомостей
із застосуванням резервного методу,
відмовлено позивачу в митному
оформленні та надано картку відмови.
Представники відповідача просили
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.
Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
На виконання умов контракту
купівлі-продажу №YF0806-10 від 08.06.2010 року
ТОВ «Торговий Дім Профіль України»
04.11.2013 року отримав від фірми «HANGZHOU YONGZHAN
TRADING Co., LTD.» (КНР) товар наступної
номенклатури: оцинкована сталь методом
гарячого цинкування в рулонах товщиною
0,38 мм; оцинкована сталь методом
гарячого цинкування в рулонах товщиною
0,40 мм; оцинкована сталь методом
гарячого цинкування в рулонах товщиною
Для митного оформлення позивачем
подано митну декларацію №110100000/2013/234880,
в якій митна вартість вказаного товару
була заявлена відповідно до статті 58
Митного кодексу України за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (основний метод).
На підтвердження заявленої митної
вартості товару позивачем було надано
митному органу наступні документи:
картку обліку особи, яка здійснює
операції з товарами №110/2012/0001937 від
03.12.2012 року; залізничну накладну для
внутрішнього сполучення №41201740 від
28.10.2013 року; коносамент (Bill of lading) від
04.09.2013 року; банківські платіжні
документи, що стосуються товару №362 від
13.08.2013 року та №425 від 23.10.2013 року; Swift
№1622 від 13.08.2013 року та №1548 від 23.10.2013
року; калькуляцію транспортних витрат
від 04.10.2013 року; рахунок-фактуру (інвойс)
від 12.08.2013 року №TR110; пакувальний лист
№б/н від 12.08.2013 року; рахунок-проформу
від 09.08.2013 року №TR110765; доповнення до
контракту від 15.09.2013 року; специфікацію
№103 від 09.08.2013 року;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) від 08.06.2010 року №YF0806-10;
договір (контракт) про перевезення №966
від 13.05.2013 року з додатком від 18.10.2013
року; сертифікат про походження товару
від 03.09.2013 року №ССРІ; сертифікат
якості від 12.08.2013 року №TR1100765; єдиний
уніфікований документ на розміщення та
тимчасове зберігання товарів №110100000/0741
від 31.10.2013 року.
Під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості посадовою особою відповідача
встановлено, що митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), оскільки використані
декларантом відомості про складові
митної вартості містять розбіжності, у
зв'язку з чим надіслано електронне
переліку виявлених розбіжностей, у
відповідь на яке позивач надіслав до
Дніпропетровської митниці лист від
01.11.2013 року №01-580 про надання додаткових
документів, а саме: виписки по рахунку;
прейскурант (прайс-лист) від виробника;
розрахунок ціни (калькуляцію); виписку
з бухгалтерської документації;
«Укрпромзовнішекспертиза». Також
позивач зазначив, що на його думку
виявлені розбіжності не впливають на
визначення митної вартості товару, а
також повідомив про неможливість
надання додаткових документів.
Після розгляду наданих товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» основних та
додаткових документів, відповідачем
було винесено Рішення про коригування
митної вартості товарів №110100000/2013/200496/1
від 08.11.2013 року та складено картку
відмови в прийнятті митної декларації
З метою випуску задекларованих товарів
у вільний обіг позивачем здійснено
коригування митної вартості згідно з
рішенням митного органу, подано нову
вантажну митну декларацію
№110100000/2013/235405 від 08 листопада 2013 року та
сплачено кошти, що були зараховані до
державного бюджету.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно частини 1 статті 51 Митного
кодексу України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Відповідно до положень статті 52
Митного кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товарів, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

В силу приписів частини 4, 5 статті 58
Митного кодексу України митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено, які витрати
(складові митної вартості) додаються
при визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, якщо вони
не включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті.

У відповідності до Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за
митними органами зберігається право
перевіряти інформацію імпортерів щодо
визначення митної вартості, з точки
зору її повноти і правильності (стаття
17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Нормами статті 54 Митного кодексу
України визначено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи правомірність своїх
рішень, відповідач посилається на те,
що подані позивачем документи до
митного оформлення містять
розбіжності та не в повному обсязі
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.
Зокрема, митниця зазначає, що в
специфікації від 09.08.2013 року №103 до
зовнішньоекономічного договору від
08.06.2010 року №YF0806-10 та рахунку проформі
від 09.08.2013 року TR11076 зазначено 100 % умови
передоплати. Проте наявна
невідповідність умов оплати: оплачено
суму 1460,00 дол. США по п/д 362 від 13.08.2013
року, а суму 69 633.30 дол. США по п/д 425 від
23.10.2013 року.

Проте суд не погоджується з викладеним
зауваженням.

Так, 09 серпня 2013 року сторони контракту
підписали Специфікацію №103 до
контракту, 09 серпня 2013 року одержано
рахунок-проформу на загальну кількість
товару 97,456 тонн на суму 71 093,30 доларів
США, 12 серпня 2013 року було одержано
комерційний рахунок на загальну
кількість фактично виготовленого
товару 97,456 тонн на загальну суму 71 093,30
доларів США. 13 серпня 2013 року платіжним
дорученням в іноземній валюті №362 на
підтвердження постачальнику факту
наміру взаємної співпраці позивачем
було сплачено 1 460,00 дол. США, 23 жовтня 2013
року позивач платіжним дорученням в
іноземній валюті №425 сплатив інші
частину суму передплати у розмірі 69 633,30
дол. США. При цьому товар перетнув
державний кордон України 24 жовтня 2013
року.

Таким чином, позивачем була сплачена 100%
передплата за товар до його отримання,
що повністю відповідає умовам
додаткової угоди.

Крім того, суд звертає увагу, що дата
оплати не є достатньою підставою для
сумнівів у заявленій митній вартості
товару, оскільки в будь-якому випадку
оплата здійснена у 100% розмірі та
підтверджена відповідними
банківськими документами,а тому це не
впливає ні на вартість партії товару,
ні на рівень митної вартості товару.
Водночас оцінка правомірності такого
порядку розрахунків між сторонами
контракту не входить до компетенції
митних органів, оскільки є
господарсько-договірними відносинами
господарюючих суб'єктів.

Зі змісту заперечень вбачається, що
Дніпропетровська митниця Міндоходів
України зазначає, що згідно
зовнішньоекономічного договору від
08.06.2010 pоку №YF0806-10 товар постачається на
умовах FOB NINGBO, які означають, що
продавець здійснив поставку, коли
товар перейшов через поручні судна в
порту відвантаження. Це означає, що з
цього моменту всі витрати (у тому числі
транспортування вантажу морем до місця
призначення) і ризики втрати або
пошкодження товару покладаються на
покупця. До митного оформлення надано
довідку про транспортні витрати від
04.10.2013 року №1730 від агента ООО «США Си
Джи ЄМ Шиппинг Єдженсиз Україна» на
суму 49 556,60 грн. Додатково наданий
рахунок від агента про перевезення від
03.10.2013 року №UAIM0243014 містить додаткові
витрати по конвертації на суму 1238,92
грн., сума до виплати по рахунку про
перевезення складає 51043,30 грн.
Документальне підтвердження
транспортних витрат продавця до борту
судна та завантаження на борт судна
відсутнє.

Проте дане зауваження є безпідставним,
оскільки довідка про транспортні
витрати вих. №1730 від 04.10.2013 року містить
інформацію стосовно транспортних
витрат морського перевезення.
Позивачем було сплачено транспортні
витрати на підставі рахунку СМА CGM №
UAIM0243014 від 04.10.2013 року на загальну суму 51
043,30 UAH, в якому окрім транспортних
витрат також зазначені додаткові
витрати на конвертацію. При цьому,
витрати на конвертацію не включаються
до транспортних витрат.

Крім того, ціна товару з урахуванням
усіх витрат, тобто витрати на
завантаження на судно, вже були
включені постачальником до вартості та
вказані у декларації, яку подає
декларант до митного оформлення
(згідно Інкотермс умови постачання FOB
передбачають, що продавець
зобов'язаний здійснити завантаження
товару на борт судна у день чи в межах
періоду, що узгоджені сторонами, в
названому порту відвантаження, у
спосіб, що відповідає звичаям порту).

Також митниця зазначає, що виписка з
бухгалтерської документації від 01.11.2013
року №01-562 та виписки по рахунку
підприємства, надані декларантом в
якості виписок з бухгалтерської
документації, не є бухгалтерськими
документами та не відносяться до
системи бухгалтерського обліку та
фінансової звітності.

Пунктом 4 частини 2 статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що одним
із документів, які підтверджують митну
вартість товарів, є якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару.

Матеріалами справи підтверджується, що
дані документи були надані позивачем
до митного оформлення, а саме: платіжне
доручення в іноземній валюті №362 від
13.08.2013 року, платіжне доручення в
іноземній валюті №425 від 23.10.2013 року,
платіжний документ SWIFT №16221, платіжний
документ SWIFT №1548.

Відповідач посилається, що у висновку
ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №4733 від
18.10.2013 року вказано, що рівень цін на
продукцію, яка поставляється
декларантом відповідає поточній
кон'юнктурі ринку. Інформація, що
міститься у висновку ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» носить
довідковий характер, так як не враховує
умови формування вартості товару,
форми платежу, якісних характеристик
товару, не зазначені зовнішні
незалежні джерела інформації,
використані експертом. Також у
наданому висновку не вказано, за який
період визначено середній
розрахунковий рівень цін на товар
«прокат плоский оцинкований.
Враховуючи вищезазначене, митниця
вважає, що наданий висновок не містить
відомості, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Відповідно до Листа Державного митного
Комітету України №11/2-7737 від 17.10.1996 року
висновки, підготовлені ДП
«Держзовнішінформом» мають чинність
офіційних експертиз стосовно умов
виконання імпортно-експортних
контрактів, рівнів цін за цими
контрактами, а також інших аспектів
ЗЕД, та повинні прийматися до уваги
митними органами при ціновому
контролі.

Крім того, для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості
оцінюваних товарів відповідно до
пункту 8 частини 3 статті 53 Митного
кодексу України можуть подаватися
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини. До числа
спеціалізованих експертних
організацій, які мають відповідні
повноваження відноситься ДП
«Держзовнішінформ».

При цьому, чинним законодавством
України відсутні будь-які вимоги до
оформлення та відомостей, які повинні
міститись у відповідних висновках.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачем у повному обсязі виконано
свій обов'язок, а саме до декларації
митної вартості надано всі необхідні
документи, передбачені частиною 2
статті 53 Митного кодексу України, а
також запитувані митним органом у
нього документи, передбачені частиною 3
статті 53 Митного кодексу України.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено методи визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту.

У відповідності до частин 2, 3 статті 57
Митного кодексу України основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Так, дослідивши матеріали справи, суд
погоджується з позицією позивача, що
подані документи містять всі необхідні
дані до обраного декларантом методу
визначення митної вартості, а, як
вбачається зі змісту оскаржуваного
Рішення про коригування митної
вартості товару №110100000/2013/200496/1 від
08.11.2013 року, відповідачем наведено
формальні причини в обґрунтування
неможливості застосування методів, що
передують резервному, який
застосований Дніпропетровською
митницею Міндоходів України до
позивача.

Згідно із частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача є такими, що підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
Дім Профіль України» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України про скасування рішення та
картки відмови - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати протиправною та скасувати
Картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№110100000/2013/00600 від 08.11.2013 року.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення про коригування митної
вартості товару №110100000/2013/200496/1 від
08.11.2013 року.

Присудити з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
Профіль України» судові витрати у
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні
вісім копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 01
липня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко