Справа № 805/2974/14
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушенко С.В.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
справа №805/2974/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сухарька
М.Г., суддів Гаврищук Т.Г., Білак С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
р. у справі № 805/2974/14 за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій щодо
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними та
скасування вимоги від 20.02.2014р. №Ф-60-У
про сплату недоїмки у розмірі 1218,67 грн.,
-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій щодо
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними та
скасування вимоги від 20.02.2014р. №Ф-60-У
про сплату недоїмки у розмірі 1218,67 грн.

Постановою суду першої інстанції від 15
квітня 2014 року позов задоволено
частково.

Відповідач не погодився з рішенням
суду і подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позивних вимог
відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до
наступного.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_2, є
фізичною особою-підприємцем,
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців з 10.01.2013р., що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію, перебуває на
спрощеній системі оподаткування, що
підтверджується свідоцтвом про сплату
єдиного податку НОМЕР_2 та є
пенсіонером за віком з 04.02.2009р., що
підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1, отримує пенсію
за віком та знаходиться на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області як
платник єдиного внеску.

Так, з набранням чинності Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
та Закону України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
повноваження щодо формування
податкової політики в частині
адміністрування, зокрема, єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та забезпечення
її реалізації з 01.10.2013 року покладені на
органи доходів і зборів України.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст.1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції,
чинній на момент звернення позивача до
суду) орган доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
формує податкову і митну політику (в
частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів, єдиного
внеску) та забезпечує її реалізацію
(центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику),
та його територіальні органи.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 13 цього Закону органи
доходів і зборів мають право стягувати
з платників несплачені суми єдиного
внеску.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон № 1058), Законом України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 р. (далі Закон №1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідачем 20 лютого 2014р. прийнято
вимогу про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску № Ф-60-У на суму 1 218,67 грн.
за період жовтень - грудень 2013 року.

Позивач вважає зазначену вимогу про
сплату недоїмки з єдиного внеску
неправомірною, оскільки він є фізичною
особою-підприємцем та пенсіонером за
віком, отримує відповідну пенсію і на
підставі ч. 4 ст. 4 Закону № 2464
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску.

Предметом доказування в цій справі є
правомірність винесеної податковим
органом вимоги про сплату недоїмки у
вищезазначеному розмірі та
правильність застосування
відповідачем норм діючого
законодавства в даних правовідносинах.

Відповідно до статті 1 Закону № 1788
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону №1058 поняття "пенсія"
визначено як щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 26 цього Закону, особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення чоловіками 60
років, жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

У відповідності до приписів ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464
платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, як
передбачено частиною 12 статті 9 Закону
№2464.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4
Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що законодавцем з поняття "пенсіонери
за віком" не виключені особи, які є
пенсіонерами за віком на пільгових
умовах.

Таким чином, фізичні особи-підприємці,
які обрали спрощену систему
оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу, з
06.08.2011р. звільняються від сплати
єдиного внеску.

Оскільки, позивач є пенсіонером за
віком, що визнано відповідачем при
наданні йому цього статусу і видачі
пенсійного посвідчення, та отримує
пенсію за віком, він у відповідності до
зазначеної норми звільняється від
сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 06.08.2011р.

Також, суд зазначає, що добровільна
сплата єдиного внеску врегульована ст.
10 Закону України № 2464. Відповідно до
вимог зазначеної норми, обов'язковою
умовою добровільної участі особи у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування є
належним чином укладений договір в
порядку ст. 10 Закону України № 2464.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04.07.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.08.2013р., по адміністративній справі
№805/8589/13-а позовні вимоги ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання незаконними дій щодо
нарахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та зобов'язання
повернути зайво сплачену суму
страхових внесків у розмірі 796 грн. 02
коп. задоволено частково та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області
повернути ОСОБА_2 сплачений єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 796 грн.
02 коп. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку,
що вимога про сплату боргу від 20 лютого
2014 року № Ф-60-У на суму 1 218,67 грн. за
період жовтень - грудень 2013 року
винесена відповідачем у порядку та
спосіб, що суперечать нормам чинного
законодавства, та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними дій
відповідача щодо нарахування недоїмки
зі сплати єдиного внеску, суд вважає їх
необґрунтованими з огляду на те, що дії
самі по собі не створюють певних
правових наслідків, внаслідок чого у
цій частині має місце неправильно
обраний спосіб судового захисту.
Правові наслідки, які впливають на
права та інтереси позивача, створює
вимога про сплату недоїмки № Ф-60-У від 20
лютого 2014 року на суму 1 218,67 грн., яка є
правовим актом індивідуальної дії,
правомірно заявлена відповідачем у
складі позовних вимог та визнана судом
такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, позивачем в обґрунтування
позовних вимог в цій частині не надано
належних обґрунтувань та доказів, які б
свідчили про протиправність дій
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо нарахування позивачеві
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
зокрема, не зазначено період, протягом
якого відповідачем вчинено
протиправні, на думку позивача, дії, не
конкретизовано зміст зазначених дій та
не визначено обставин пов'язаності цих
дій з прийняттям спірної у справі
вимоги про сплату недоїмки.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій щодо
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції надана правильна правова
оцінка спірним правовідносинам та
постанова прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
р. у справі № 805/2974/14 за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання дій щодо
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування незаконними та
скасування вимоги від 20.02.2014р. №Ф-60-У
про сплату недоїмки у розмірі 1218,67 грн.
- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
р. у справі № 805/2974/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Гаврищук Т.Г.