Справа № 2а/0470/3807/11
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2014 р.
м. Київ К/800/17180/14

Вищий адміністративний суд України у
складі Головуючого судді Єрьоміна А.В.
суддів Сороки М.О., Цуркана М.І.

розглянувши порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів
Дніпропетровської області як
правонаступника Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
липня 2011 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року

по справі № 2а/0470/3807/11

за позовом Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2011 року Західно-Донбаська
об'єднана державна податкова інспекція
звернулася до суду з позовною заявою до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та
просила стягнути з відповідача в доход
держави 468044,07 грн. - суму кошів, яка
дорівнює вартості придбання Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптдевайс» жмиха
соняшника.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
липня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були належним чином
повідомлені про місце, час та дату
слухання справи.

Від відповідача письмових заперечень
на касаційну скаргу на адресу суду не
надійшло.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, юридичної оцінки
обставин справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі пп. 20.1.4 п.
20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78. ст. 78
Податкового кодексу України та на
виконання постанови слідчого від 4
січня 2011 року по кримінальній справі №
08-3846, відповідно до направлення від 10
січня 2011 року №2, виданого
Західно-Донбаській об'єднаній
державній податковій інспекції (далі -
Західно-Донбаська ОДПІ), проведена
позапланова виїзна документальна
перевірка суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 з питань підтвердження
взаємовідносин з товариством з
обмеженою відповідальність
''Оптдевайс" за період з 1 січня 2010 року
по 31 грудня 2010 року.

За результатом перевірки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 складено акт
від 21 січня 2011 року № 4/17/2-. Згідно
висновків акту перевірки відповідно до
частини 1, 5 ст.203 п.1, 2 ст.215, 228
Цивільного Кодексу України (далі - ЦК
України), зазначені правочини мають
ознаки нікчемності та є нікчемними - в
силу припису закону.

Правочини, укладені контрагентами,
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчиненні удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб.

Перевіркою встановлено відсутність
поставок товарів та укладення угод з
метою настання реальних наслідків. В
зв'язку з тим, що угоди поставки є
нікчемними, нікчемний правочин є
недійсним в силу закону, такий
нікчемний правочин не створює інших
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. В даному
випадку відсутні як база, так і об'єкт
оподаткування податком на додану
вартість.

При цьому особи, що здійснювали
перевірку, дійшли висновку, що операції
між відповідачем та ТОВ «Оптдевайс» не
мали реального характеру, тобто
будь-яких товарів від названого
контрагента відповідач не отримував.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 2 ЦК України, норми
названого кодексу не поширюються на
податкові правовідносини. Отже,
правовідносини сторін регулюються
Господарським кодексом України (далі -
ГК України), норми якого, зокрема,
регулюють правовідносини суб'єктів
господарювання з контролюючими
органами. Відповідно до п.1 ст.10 Закону
України від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ
«Про державну службу в Україні» однією
із функцій державних податкових
інспекцій в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонних та об'єднаних
спеціалізованих державних податкових
інспекцій є подання до судів позовів до
підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними
і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в
інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав.

Статтею 207 ГК України передбачено, що
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинене
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарським
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Відповідно ч. 1 ст. 208 ГК України якщо
господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Отже, органи державної податкової
служби можуть звертатися до судів із
позовами на підставі ст. 208
Господарського процесуального кодексу
України про стягнення в доход держави
коштів, одержаних за правочинами,
вчиненими з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їхню
нікчемність.

Однак, як свідчать матеріали справи,
позовні вимоги ґрунтуються на
висновках акту перевірки про те, що
відповідач фактично не отримував від
ТОВ «Оптдевайс» товарів та коштів. За
таких обставин слід дійти висновку, що
позивач не довів як обґрунтованість
позовних вимог, так і їх відповідність
нормам статті 208 ГК України.

Отже, судами вірно встановлені та взяті
до уваги всі обставини.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до 224КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів Дніпропетровської області
як правонаступника Західно-Донбаської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
залишити без задоволення.

Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2013 року по справі №
2а/0470/3807/11 залишити без змін.

Справу повернути до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили та може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
передбаченому ст. ст. 235 -239, ч. 5 ст. 254 КАС
України.

Судді: