Справа № 826/5492/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2014 року № 826/5492/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Гарника К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Пиватного підприємства
"Графіті-Консалт" до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м.Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
23 квітня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Приватне підприємство
"Графіті-Консалт" (далі по тексту -
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення від 19 грудня 2013
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятими на його
підставі податковими повідомленнями -
рішеннями й мотивує позовні вимоги тим,
що відповідачем не наведено жодного
доказу на підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та
Приватним підприємством
"Рембудкомплект-Плюс".

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 28 листопада 2013 року
№ 1874/26-53-22-04-21/38497182.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

На підставі повідомлення про
початок документальної позапланової
невиїзної перевірки від 06 листопада 2013
року № 7451/10/26-53-22-04-11 та наказу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 05 листопада 2013
року № 855, згідно з підпунктом 78.1.1.
пункту 78.1. статті 78, пункту 79.1, статті 79
Податкового кодексу України проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Приватного підприємства
"Графіті-Консалт" з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету податків за
травень 2012 року по взаємовідносинам з
Приватним підприємством "
Рембудкомплект-Плюс ", за результатом
якої складено акт перевірки від 28
листопада 2013 року № 1874/26-53-22-04-21/38497182.

Як висновок проведеної перевірки
встановлені наступні порушення
податкового законодавства:

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.19
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України в результаті чого
Приватним підприємством
"Графіті-Консалт" занижено податок на
прибуток за півріччя 2012 року на суму 104
799,00 грн.;

- пункту 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1,
201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу
України в результаті чого встановлено
заниження до сплати ПДВ за травень 2012
року в розмірі 99 808,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 19
грудня 2013 року № Приватному
підприємству "Графіті-Консалт"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму 124
760,00 грн., в тому числі: за основним
платежем - 99 808,00 грн., за штрафними
санкціями - 24 952,00 грн.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між Приватним підприємством
"Графіті-Консалт" та Приватним
підприємством " Рембудкомплект-Плюс ",
обставини використання придбаних
товарів у власній господарській
діяльності позивача, за господарськими
операціями та встановити спеціальну
податкову правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Матеріали справи свідчать що між
Приватним підприємством
"Графіті-Консалт" (Замовник) та
Приватним підприємством "
Рембудкомплект-Плюс" (Перевізник)
укладено Договір про надання послуг
перевезення вантажів № 2/04 від 02 квітня
2012 року, за умовами якого Перевізник
зобов'язується надавати доставити
надані Замовником вантажі до пункту
призначення, а Замовник - вчасно
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Пунктом 2.1. цього Договору зазначено, що
перевезення здійснюється на підставі
товарно - транспортної накладної.

Згідно пункту 2.3 цього Договору
Замовником заповнюється
Договір-Заявка на перевезення, в якій
містяться відомості про характер і вид
вантажу, його вагу, об'єм, пакування,
місце призначення, хто є
вантажовідправником, хто є
вантажоодержувачем, їх адреси,
контактний телефон та один примірник
видається Перевізнику, а другий -
залишається у Замовника.

Згідно укладених актів здачі-прийняття
робіт (надані послуг) № ОУ-00233 від 29.05.2014,
№ ОУ-00221 від 28.05.2014 , № ОУ-00183 від 23.05.2014, №
ОУ-00134 від 17.05.2014, № ОУ-00122 від 16.05.2014, №
ОУ-00114 від 15.05.2014, № ОУ-00103 від 14.05.2014, №
ОУ-0083 від 11.05.2014, № ОУ-0080 від 10.05.2014, №
ОУ-0079 від 10.05.2014, № ОУ-0054 від 07.05.2014, №
ОУ-0053 від 07.05.2014, № ОУ-0052 від 07.05.2014, №
ОУ-0023 від 03.05.2014, № ОУ-0022 від 03.05.2014
Приватним підприємством "
Рембудкомплект-Плюс" - виконавцем
надано послуги з перевезення вантажу
по Україні із зазначенням маршрутів
перевезення вантажу.

В свою чергу, Приватним підприємством
"Рембудкомплект-Плюс" виписано на
адресу позивача податкові накладні на
загальну суму 598 850,00 грн. (+ ПДВ - 99 808,32
грн.), а саме: від 14.05.2012 № 103 на суму 37 700,00
грн. (+ ПДВ - 6 283,33 грн.), від 07.05.2012 № 53 на
суму 56 150,00 грн. (+ ПДВ - 9 358,33 грн.), від
29.05.2012 № 233 на суму 7 500,00 грн. (+ ПДВ - 1 250,00
грн.), від 28.05.2012 № 221 на суму 34 850,00 грн. (+
ПДВ - 5 808,33 грн.), від 23.05.2012 № 183 на суму 48
500,00 грн. (+ ПДВ - 8 083,33 грн.), від 17.05.2012 № 134
на суму 43 700,00 грн. (+ ПДВ - 7 283,33 грн.), від
16.05.2012 № 122 на суму 32 650,00 грн. (+ ПДВ - 5 441,67
грн.), від 15.05.2012 № 114 на суму 45 400,00 грн. (+
ПДВ - 7 566,67 грн.), від 11.05.2012 № 83 на суму 43
200,00 грн. (+ ПДВ - 7 200,00 грн.), від 10.05.2012 № 80
на суму 20 550,00 грн. (+ ПДВ - 3 425,00 грн.), від
10.05.2012 № 79 на суму 50 400,00 грн. (+ ПДВ - 8 400,00
грн.), від 07.05.2012 № 54 на суму 33 900,00 грн. (+
ПДВ - 5 650,00 грн.), від 07.05.2012 № 53 на суму 56
150,00 грн. (+ ПДВ - 9 358,33 грн.), від 07.05.2012 № 52
на суму 56 450,00 грн. (+ ПДВ - 9 408,33 грн.), від
03.05.2012 № 23 на суму 30 500,00 грн. (+ ПДВ - 5 083,33
грн.), від 03.05.2012 № 22 на суму 57 400,00 грн. (+
ПДВ - 9 566,67 грн.).

Оплата за надані послуги здійснювалась
в порядку безготівкового розрахунку,
що підтверджують відповідні виписки по
особовому рахунку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, а саме:
акта перевірки від 28 листопада 2013 року
№ 1874/26-53-22-04-21/38497182, позивач в податковій
декларації з податку на додану
вартість за травень 2012 року в складі
податкового кредиту відобразив суми
податку на додану вартість в розмірі 99
808,32 грн. на підставі податкових
накладних, виписаних Приватним
підприємством "Рембудкомплект-Плюс"
(код за ), у зв'язку з
придбанням послуг з перевезення.

Вирішуючи питання про реальність
операції позивача із Приватним
підприємством "Рембудкомплект-Плюс" з
придбання послуг перевезення й питання
використання їх у власній
господарській діяльності, судом
встановлено, що 30 грудня 2011 року між
Приватним підприємством «Графіті -
Консалт», в особі директора Каблучка
Людмили Іванівни, що діє на підставі
Статуту та Іноземним підприємством
«Кока - Кола Беверіджиз Україна
Лімітед», в особі директора
департаменту із забезпечення збуту
Гхая Мукеша Кумара, що діє на підставі
Статуту, був укладений Договір № У-220-11
про надання транспортно-експедиційних
послуг по перевезенню вантажів
автомобільним транспортом (копія
Договору міститься в матеріалах
справи).

Позивач зазначає, що у зв'язку з
відсутністю власного автомобільного
транспорту у Приватного підприємства
«Графіті - Консалт» та на виконання
вищезазначеного Договору, Приватне
підприємство «Графіті - Консалт», в
особі директора Каблучка Людмили
Іванівни, що діє на підставі Статуту, 02
квітня 2012 року уклало Договір №2/04 з
Приватним підприємством
«Рембудкомплект-Плюс», в директора
Костенка Анатолія Олександровича, що
діє на підставі Статуту про надання
послуг перевезення вантажів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що операції позивача з Приватним
підприємством «Рембудкомплект-Плюс»
здійснені в межах господарської
діяльності, є реальними, відповідають
дійсному економічному змісту та
підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України дою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6
статті 198).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна
постачання без урахування податку; ж)
ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні; з)
загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку.

За приписом пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент
складання податкових накладних
контрагент позивача - Приватним
підприємством «Рембудкомплект-Плюс»-
було зареєстровано як платник податку
на додану вартість у встановленому
законодавством порядку, а тому мало
право нараховувати податок на додану
вартість та складати податкові
накладні на кожну поставку послуг; в
свою чергу, податкові накладні, на
підставі яких позивач формував
податковий кредит, та копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
відповідають вимогам, встановленим
пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України.

При вирішенні даного спору суд
притримується позиції, що у разі якщо
на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

Судом також враховано вимоги статті 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних
господарських операцій Приватне
підприємство «Рембудкомплект-Плюс»
було зареєстровано як юридична особи в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що
контрагент позивача не мав
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірним
операціям, та доказів відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань,
відповідачем до суду не надано.

Посилання відповідача на висновок акту
ДПА у Полтавській області від
10 квітня 2013 року № 435/22.5-10/36120814 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «Рембудкомплект-Плюс» з
питань правомірності проведених
господарських відносин із платниками
податків за період: лютий 2010 року -
лютий 2013 року» судом відхиляються,
оскільки таки висновки безпосередньо
не впливають на діяльність позивача.
При цьому, ймовірні порушення
податкового законодавства з
підприємств по ланцюгу постачання не
можуть бути підставою для обмеження
права покупця на податковий кредит за
умови реальності господарської
операції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
Приватним підприємством
"Графіті-Консалт" правомірно
сформовано податковий кредит з податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з Приватним підприємством
«Рембудкомплект-Плюс», а висновки Акта
перевірки про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України та
заниження податку на додану вартість є
помилковими, відтак збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість з урахуванням штрафних
санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 19 грудня 2013
року № є протиправним та
підлягає скасуванню.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Приватного підприємства
"Графіті-Консалт" підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Приватного
підприємства "Графіті-Консалт"
задовольнити.

2.Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 19 грудня 2013
року № .

3. Судові витрати в сумі 249,52 грн.
присудити на користь Приватного
підприємства "Графіті-Консалт" за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник