Справа № 805/3250/14
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зеленов А.С.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
справа №805/3250/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Сухарька М.Г.

секретар судового засідання
запорожцеві Г.В.

за участі представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року у справі № 805/3250/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 11.02.2014 року №
, № , рішення від 11.02.2014 року
№ ,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець (далі - ФОП)
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - Інспекція) про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 11.02.2014 року
№, №, рішення від 11.02.2014 року
№.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі акта перевірки від 19.12.2013 року
№ 1169/17-03/НОМЕР_4, згідно з яким здійснено
висновок про порушення позивачем пп.
168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст. 168, п.171.1 ст.171, п.п.176.1
ст.176 Податкового кодексу (далі - ПК)
України, що виразилося у неутриманні та
неперерахуванні до бюджету податку на
доходи фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Позивач вважає
зазначений висновок необґрунтованим,
оскільки ним дотримано вимоги
законодавства щодо податку з доходів
фізичних осіб.

Просив суд скасувати податкові
повідомлення-рішення від 11.02.2014 №,
№, рішення від 11.02.2014 №
(а.с.3-5).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у цій справі позов задоволено, а
саме:

скасовано податкове
повідомлення-рішення Інспекції від
11.02.2014 року № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 з
податку з доходів фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку, у розмірі 1
597,29 грн. з яких: 1 277,83 грн. - сума
основного платежу, 319,46 грн. - сума
штрафних (фінансових) санкцій;

скасовано податкове
повідомлення-рішення Інспекції від
11.02.2014 року № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3 з
податку з доходів фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку, у розмірі 510
грн., з яких: 510 грн. сума штрафних
(фінансових) санкцій;

скасовано рішення Інспекції про
застосування штрафних санкцій та
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску від 11.02.2014 року №, яким до
позивача застосовано штрафні санкції у
розмірі 495,14 грн. та нараховано пеню у
розмірі 185,45 грн.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційних скарг
зазначено, що перевіркою встановлено
порушення норм податкового
законодавства в частині не утримання
та не перерахування податку на доходи
фізичних осіб до бюджету із доходу
найманих працівників ОСОБА_9, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 за період з
серпня по листопад 2013 року у сумі 1277,83
грн., неподання податкового розрахунку
нарахованого доходу на користь
платників податку, а також не
нарахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на суму
заробітної плати зазначених
працівників у розмірі 3 292,67 грн. Спірні
податкові повідомлення-рішення
прийняті податковим органом
правомірно на підставі висновків акту
перевірки, що документально
підтверджується.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
задоволення апеляційної скарги.
Представник відповідача до
апеляційного суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач - ОСОБА_3 зареєстрований як
фізична особа-підприємець Виконавчим
комітетом Донецької міської ради
Донецької області 23.10.2007 року (а.с.73),
перебуває на податковому обліку в
Інспекції.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.2 п.75.1
ст.75, п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78 ПК України,
відповідно до наказу Інспекції від
06.12.2013 року № 235(а.с.37), направлень від
09.12.2013 року № 955/17-2/НОМЕР_4, № 956/17-2/НОМЕР_4
(а.с.38,39), виданих Інспекцією та у зв'язку
із отриманням інформації про ухилення
ФОП ОСОБА_3 від оподаткування
виплаченої (нарахованої) найманим
особам (у тому числі без
документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
укладання трудових договорів з
найманими особами згідно із законом,
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань
повноти, своєчасності нарахування та
сплати податку на доходи фізичних осіб,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
належного оформлення трудових
відносин з найманими працівниками за
період з 01.01.2011 року по 30.11.2013 року, за
наслідками якої складено акт перевірки
від 19.12.2013 року № 1169/17-03/НОМЕР_4 (а.с.6-9).

Згідно з висновком акту перевірки
позивачем допущено такі порушення
законодавства:

- п.п.168.1.1, п.168.1, ст.168, п.168.3, ст.168,
п.171.1 ст.171, п.п.4 п.176.1, ст.176 ПК України - не
утримання та не перерахування податку
на доходи фізичних осіб до бюджету із
доходу найманих працівників у сумі 1
277,83 грн., у т.ч.: ОСОБА_4 за період 10.09.2013
року по 24.10.2013 року у сумі 289,2 грн.;
ОСОБА_5 за період з 10.09.2013 року по 24.10.2013
року у сумі 260,28 грн.; ОСОБА_6 за період з
14.09.2013 року по 15.10.2013 року у сумі 231,36 грн.;
ОСОБА_7 за вересень 2013 року у сумі 245,82
грн.; ОСОБА_10 за період з 22.08.2013 року по
01.10.2013 року у сумі 251,17 грн.;

- п.п.16.1.7, п.16.1, ст.16, пп.176.2 «Б» п.176.2
ст.176 ПК України та п.3.5 ст.3 Порядку
заповнення та подання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010 року №1020 - неподання Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платника
податку, і сум утриманого з них за ІІІ
квартал 2012 року;

- п.1 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7, ч.5
ст. 8 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI) - не нарахування та не
перерахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування на суму
заробітної плати найманих працівників
у сумі 3 292,67 грн., у т.ч.: ОСОБА_4 за період
10.09.2013 року по 24.10.2013 року у сумі 745,2 грн.;
ОСОБА_5 за період з 10.09.2013 року по 24.10.2013
року у сумі 670,68 грн.; ОСОБА_6 за період з
14.09.2013 року по 15.10.2013 року у сумі 596,16 грн.;
ОСОБА_7 за вересень 2013 року у сумі 633,42
грн.; ОСОБА_10 за період з 22.08.2013 року по
01.10.2013 року у сумі 647,21 грн.;

- п.2 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, ч.7 ст. 8 Закону
№ 2464-VI, п.2.3 розділу ІІ Інструкції про
порядок нарахування та сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Наказом Міндоходів України від 09.09.2013
року №455, а саме: не утримання та
неперерахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування із суми
заробітної плати найманих працівників
ОСОБА_4 за період 10.09.2013 року по 24.10.2013
року у сумі 72,00 грн.; ОСОБА_5 за період з
10.09.2013 року по 24.10.2013 року у сумі 64,8 грн.;
ОСОБА_6 за період з 14.09.2013 року по 15.10.2013
року у сумі 57,6 грн.; ОСОБА_7 за вересень
2013 року у сумі 61,2 грн.; ОСОБА_10 за період
з 22.08.2013 року по 01.10.2013 року у сумі 62,53
грн.;

- ст.24, ст.24-1 Кодексу законів про
працю України - не укладення трудових
договорів з фізичними особами ОСОБА_4 у
періоді 10.09.2013 року по 24.10.2013 року;
ОСОБА_5 у періоді з 10.09.2013 р. по 24.10.2013 р.;
ОСОБА_6 у періоді з 14.09.2013 р. по 15.10.2013 р.;
ОСОБА_7 у вересні 2013 р.; ОСОБА_10 у періоді
з 22.08.2013 р. по 01.10.2013 р. (а.с.9).

На підставі висновків вказаного акту
перевірки відповідачем прийнято
наступні податкові
повідомлення-рішення та рішення:

- податкове повідомлення-рішення
від 11.02.2014 року № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3
з податку з доходів фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у розмірі 1
597,29 грн. з яких: 1 277,83 грн. - сума
основного платежу, 319,46 грн. - сума
штрафних (фінансових) санкцій (а.с.11);

- податкове повідомлення-рішення
від 11.02.2014 року № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3
з податку з доходів фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у розмірі 510
грн., з яких: 510 грн. сума штрафних
(фінансових)санкцій (а.с.12);

- рішення про застосування
штрафних санкцій та донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску від 11.02.2014
року № , яким до ФОП ОСОБА_3
застосовано штрафні санкції у розмірі
495,14 грн. та нараховано пеню у розмірі
185,45 грн. (а.с.13).

Не погоджуючись із прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями
та рішенням про застосування штрафних
санкцій та донарахування
територіальним органом доходів і
зборів або платником своєчасно не
нарахованого єдиного внеску від 11.02.2014
року, позивач 13.03.2014 року звернувся до
суду із даним позовом.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що відповідач
не довів правомірність прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень з
наступних підстав.

Підпунктом 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК
України встановлено, що платник
податків зобов'язаний подавати
контролюючим органам інформацію в
порядку, у строки та в обсягах,
встановлених податковим
законодавством.

Статтею 168 ПК України визначено, що
оподаткування доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) платнику податку
податковим агентом. Податковий агент,
який нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168).

Податок сплачується (перераховується)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до бюджету
(пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України).

Особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є роботодавець, який
виплачує такі доходи на користь
платника податку (п.171.1 ст.171 ПК України).

Згідно пп. «а-б» п.176.1 ст.176 ПК України
платники податку зобов'язані:

а) вести облік доходів і витрат в
обсягах, необхідних для визначення
суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі якщо
такий платник податку зобов'язаний
відповідно до цього розділу подавати
декларацію або має право на таке
подання з метою повернення надміру
сплачених податків, у тому числі при
застосуванні права на податкову
знижку. Форми такого обліку та порядок
його ведення визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику;

б) отримувати та зберігати протягом
строку давності, встановленого цим
Кодексом, документи первинного обліку,
в тому числі на підставі яких
визначаються витрати при розрахунку
інвестиційного прибутку та формується
податкова знижка платника податку.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для прийняття спірних
податкових повідомлень-рішень та про
застосування штрафних санкцій та
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску став висновок податкового
органу про проведення виплати
заробітної плати найманим працівникам
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10
без утримання у повному обсязі та
перерахування до бюджету податку на
доходи фізичних осіб та не утримання та
неперерахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування із суми
заробітної плати найманих працівників.

Суд не погоджується із зазначеними
висновками податкового органу, з таких
підстав.

Як вбачається з акту перевірки від
19.12.2013 року № 1169/17-03/НОМЕР_4, податковим
органом при перевірці було використано
реєстраційні документи відповідача,
письмові пояснення найманих
працівників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_10, матеріали фактичної
перевірки ФОП ОСОБА_3

Так, податковим органом не наданого
достатніх та переконливих доказів на
підтвердження наявності трудових
правовідносин між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10

На сторінці другій акта перевірки від
19.12.2013 року № 1169/17-03/НОМЕР_4, податковим
органом зазначено, що перевірка
позивача проводилася в приміщенні за
адресою: АДРЕСА_1, проте за цією адресою
здійснює господарську діяльність ТОВ
«Д.О.Н.» (а.с.85), з яким ФОП ОСОБА_3
укладено договір комісії від 02.09.2013
року №1 (а.с.74-77).

Актом фактичної перевірки Інспекції
від 03.12.2013 року № 310/025-62-17-01/НОМЕР_4
встановлено, що ФОП ОСОБА_3 здійснює
підприємницьку діяльність без
використання праці найманих осіб.
Реалізацію фактично здійснюють
працівники ТОВ «Д.О.Н.» відповідно до
договору комісії на реалізацію
продукції від 02.09.2013 року (а.с.41-43).

Проте, вказаний висновок фактичної
перевірки податковим органом
проігноровано.

Крім того, представником позивача у
судове засідання було надано первинні
документи на підтвердження тієї
обставини, що ОСОБА_7 в перевіряємому
періоді фактично працювала на посаді
адміністратора у ТОВ «Д.О.Н.», а не у ФОП
ОСОБА_3 (а.с.79-84).

Статтею 69 КАС України визначено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України показаннями
свідка є повідомлення про відомі йому
обставини, які мають значення для
справи.

Так, допитані в якості свідків судом
першої інстанції ОСОБА_9, ОСОБА_10, які
давали пояснення податковому органу,
надали свідчення, які не підтвердили
факту трудових відносин у
перевіряємому періоді саме з ФОП
ОСОБА_3

Зокрема, свідок ОСОБА_9 пояснила, що на
роботу у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, її
приймала господар магазину ОСОБА_11.
Заяву про прийняття на роботу не
писала, трудова книжка не
оформлювалась.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що на роботу на
посаду адміністратора у магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований за
адресою: АДРЕСА_1, її приймала господар
магазину ОСОБА_11. Заяву про прийняття
на роботу не писала, трудова книжка не
оформлювалась.

Відповідачем під час судового розгляду
не було надано суду жодних
переконливих доказів на підтвердження
висновку акту перевірки від 19.12.2013 року
№ 1169/17-03/НОМЕР_4, щодо порушення ФОП
ОСОБА_3 податкового законодавства, що
виразилося у неутриманні та
неперерахуванні до бюджету податку на
доходи фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у сумі 1 277,83 грн.
та не утримання та неперерахування
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування із суми заробітної плати
найманих працівників

Таким чином, з урахуванням наведених
правових норм та наданих до матеріалів
письмових документів, місцевий суд
дійшов правильного висновку про те, що
висновки акту перевірки про порушення
позивачем вимог п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.168.3
ст.168, п.171.1 ст.171, п.п.4 п.176.1 ст.176, п.п.16.1.7
п.16.1 ст.16, пп.176.2 «Б» п.176.2 ст.176 ПК України
та п.3.5 ст.3 Порядку заповнення та
подання податковими агентами
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого наказом
Державною податковою адміністрацією
України від 24.12.2010 №1020, п.1 ч.1 ст.4, п.1 ч.2
ст.6, п.1 ч.1 ст.7, ч.5 ст. 8 Закону № 2464-VI, п.2.3
розділу ІІ Інструкції про порядок
нарахування та сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Наказом Міндоходів України від 09.09.2013
№455, ст.24, ст.24-1 Кодексу законів про
працю України є безпідставними та
такими, що спростовуються фактичними
обставинами справи, у зв'язку з чим є
необґрунтованим у даному випадку
донарахування податковим органом
позивачу податкового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб та
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску.

Оскільки суд прийшов до висновку про
неправомірність донарахування
податковим органом податкових
зобов'язань позивачу, то, відповідно, є
неправомірним застосування до нього
штрафних (фінансових) санкцій, відтак,
задоволенню підлягають позовні вимоги
у повному обсязі.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 09
червня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі № 805/3250/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень від
11.02.2014 року № , № , рішення
від 11.02.2014 року № - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:

І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

М.Г.Сухарьок