Справа № 2а-24578/10/0570
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/34750/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко
Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства (ПАТ)
«Горлівське»

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.01.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2011

у справі № 2а-24578/10/0570 Донецького
окружного адміністративного суду

за позовом Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Донецької області

до Приватного акціонерного товариства
«Горлівське»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11.01.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.03.2011, позов задоволено частково:
стягнуто з ПАТ «Горлівське» на користь
місцевого бюджету заборгованість з
орендної плати за землю в розмірі 79177,26
грн.; в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Горлівське»
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права.

Позивач не скористався своїм
процесуальним правом надати
заперечення на касаційну скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
станом на 25.08.2010 за відповідачем
рахувався податковий борг у сумі 213219,06
грн. по орендній платі за користування
земельними ділянками внаслідок
несплати узгоджених сум податкових
зобов'язань, а саме: 125037,92грн. - по
декларації з орендної плати за
земельні ділянки від 27.01.2010 №136 за
березень, квітень, травень, червень 2010
року; 77434,78 грн. - за податковими
повідомленнями-рішеннями від 14.04.2010 №
/0 - про визначення податкових
зобов'язань із штрафу в розмірі від 50%
узгодженої суми податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
на загальну суму 22968,27 грн. (залишок
несплаченої суми штрафу становить 20993,80
грн.), від 14.05.2010 № /0 - про
визначення податкових зобов'язань із
штрафу в розмірі 50% від узгодженої суми
податкового зобов'язання з орендної
плати за землю на загальну суму 21794,36
грн., від 11.06.2010 № /0 - про сплату
суми штрафу в розмірі 50% від узгодженої
суми податкового зобов'язання з
орендної плати за землю на загальну
суму 23667,61 грн., від 09.07.2010 №/0 - про
сплату суми штрафу в розмірі 50% від
узгодженої суми податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
на загальну суму 10979,01 грн.; 10746,36 грн. -
пеня.

У судовому процесі також встановлено,
що відповідач частково сплатив
податковий борг з орендної плати за
землю за березень, квітень, травень,
червень 2010 року у сумах 29517,00 грн., 31259,48
грн., 31259,48 грн. та 31259,48 грн. відповідно.
Отже, сума непогашеної заборгованості
по декларації з орендної плати за
земельні ділянки від 27.01.2010 №136 за
березень 2010 року становить 1742,48 грн.

Відповідно до пункту 5.1 ст.5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (Закон № 2181-ІІІ) податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим з
дня подання такої податкової
декларації.

Податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3
статті 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту (підпункт
5.2.1 пункту 5.2 цієї статті).

У судовому процесі встановлено, що
вищенаведені податкові
повідомлення-рішення не оскаржувались
позивачем ні в адміністративному, ні в
судовому порядку, а отже податкові
зобов`язання, визначені ними є
узгодженими.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1
ст.3 Закону № 2181-ІІІ активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
фактів узгодження податкових
зобов`язань відповідача в загальній
сумі 79177,26 грн. та їх не сплати
відповідачем в установлений законом
строк. При цьому суд не перевірив
правомірність визначення відповідачу
сум податкових зобов'язань згідно з
переліченими вище податковими
повідомленнями-рішеннями, які також
увійшли до суми податкового боргу,
стягнення якого є предметом спору між
податковим органом і відповідачем.

При цьому поза увагою як суду першої,
так і апеляційної інстанції залишились
доводи ПАТ «Горлівське» про те, що
ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 04.12.2009
надана розстрочка виконання судового
рішення про стягнення з ПАТ
«Горлівське» суми податкового боргу з
орендної плати за землю.

Ця інформація в судовому процесі не
перевірена, у той час як наявність або
відсутність обставин, на які
посилається ПАТ «Горлівське» має
прямий зв`язок із правомірністю
нарахування позивачу штрафних санкцій
за несвоєчасну сплату податкових
зобов`язань із орендної плати за землю
як частини податкового боргу, стосовно
сплати якого виник спір.

Частиною 1 ст. 69 КАС України
встановлено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів (частина 2 цієї
статті).

Обов'язок суду встановити дійсні
обставини справи при розгляді
адміністративного позову безвідносно
до позиції сторін випливає з
офіційного з'ясування обставин справи
як принципу адміністративного
судочинства, закріпленого нормами
статті 7, частин 4 та 5 ст. 11 КАС України.

Допущені судами попередніх інстанцій
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, а отже
відповідно до частини 2 ст. 227 КАС
України є підставою для скасування
ухвалених у справі судових рішень та
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
слід взяти до уваги викладене в цій
ухвалі, перевірити належним чином
доводи сторін щодо факту розстрочення
виконання судового рішення ухвалою
Донецького окружного
адміністративного суду від 04.12.2009,
встановити наявність або відсутність
зв`язку застосованих до позивача
згідно з вище переліченими податковими
повідомленнями-рішеннями штрафних
санкцій із сумою податкового боргу, яка
розстрочена ухвалою суду та вирішити
спір відповідно до встановлених у
справі обставин та норм матеріального
права.

Касаційний перегляд справи у
відповідності з частиною 2 ст. 220 КАС
України здійснено в межах касаційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, частинами 2, 4
ст. 227, ст.ст. 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Горлівське»
задовольнити частково, скасувати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2011 в
частині задоволення позову про
стягнення з ПАТ «Горлівське» на
користь місцевого бюджету податкового
боргу з орендної плати за землю в сумі
79177, 26 грн., справу в цій частині
позовних вимог направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
11.01.2011 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.03.2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства України