Справа № 174/410/14-а(2а/174/15/2014)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2014 рокусправа №
174/410/14-а(2а/174/15/2014)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А.
Лукманової О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вільногірську Дніпропетровської
області на постанову
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 19
травня 2014 року у справі

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вільногірську Дніпропетровської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.04.2014 року звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вільногірську Дніпропетровської
області (далі - УПФУ в м.
Вільногірську Дніпропетровської
області), в якому просив:

- визнати недійсним та скасувати
рішення комісії УПФУ в м. Вільногірську
Дніпропетровської області від 18.05.2014
року про відмову йому у призначенні
пенсії із зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", на п'ять років,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який
відпрацював у зоні відчуження у 1988 році
- не менше 30 календарних днів;

- зобов'язати УПФУ в м. Вільногірську
Дніпропетровської області призначити
йому пенсію зі зменшенням пенсійного
віку на п'ять років, відповідно до ст.55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
03 лютого 2014 року;

- зобов'язати УПФУ в м. Вільногірську
Дніпропетровської області нарахувати
та виплатити йому пенсію зі зменшенням
пенсійного віку на на п'ять років,
відповідно до ст.55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 03 лютого
2014 року.

Постановою Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 19
травня 2014 року адміністративний позов
задоволено, визнано недійсним та
скасовано рішення комісії УПФУ в м.
Вільногірську Дніпропетровської
області від 18.03.2014 року про відмову
ОСОБА_1 у призначенні пенсії з
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на п'ять років, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, який працював в
третій зоні небезпеки (зона
відчуження), розташованій в межах
30-кілометровій зони ЧАЕС, на
будівництві дороги ЧАЕС-Славутич, у 1988
році - не менше 30 календарних днів;
зобов'язано УПФУ в м. Вільногірську
Дніпропетровської області призначити,
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 3-ї
категорії, з зменшенням пенсійного
віку на п'ять років, з дня виникнення у
нього права на зазначену пенсію, тобто
з 03 лютого 2014 року, відповідно вимог
ст.ст.49, 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням факту його
роботи в третій зоні небезпеки (зона
відчуження), розташованій в межах
30-кілометровій зони ЧАЕС, на
будівництві дороги ЧАЕС-Славутич,
протягом 30 днів, з 02 листопада 1988 року
по 02 грудня 1988 року.

Не погодившись з постановою суду, УПФУ
м. Вільногірську Дніпропетровської
області звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно ст.41 КАС України не
здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: 3) учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали: - у зоні відчуження в
1988-1990 роках не менше 30 календарних днів.

Згідно ст.55 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", пенсії надаються із
зменшенням віку, встановленого для
одержання державних пенсій. Учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильскій
АЕС, які працювали у зоні відчуження у
1988 році - не менше 30 календарних днів,
пенсійний вік зменшується на п'ять
років.

Відповідно до ст.49 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" №796-ХІІ, пенсії особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду ,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується копією посвідчення
(а.с.6).

По досягненню 55 років ОСОБА_1 05.02.2014 року
звернувся до УПФУ м. Вільногірську
Дніпропетровської області з заявою для
призначення йому пенсії та надав
необхідні документи, в тому числі:
довідки Вільногірського АТП - 11267 від
05.01.1993 року №11/6, від 25.02.1993 року №10
відповідно до яких ОСОБА_1 в якості
водія у період з 02.11.1988 року по 02.12.1988
року приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС; згідно наказу №1074 від 02.11.1988 року, у
складі зведеної автоколони
Міністерства траспорту УРСР,
відпрацював 31 день, з нарахуванням
заробітної плати по ЧАЕС 808 рублів;
архівну довідку від 10.10.2013 року №09-14/621
архівного відділу Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області, відповідно до якої у
документах архівного фонду ВАТ
"Вільногірське АТП - 11267" є відомості про
те, що позивач знаходився у відрядженні
з 02.11.1988 року по 02.12.1988 року у м.Славутич
СМУ "Промбуд", а також дорожні листи на
автомобіль КРАЗ 256 №45-46 ДНП та
товарно-транспорті накладні, які
підтверджують факт відрядження;
шляхові листи вантажного автомобіля
КРАЗ 256 №45-46 ДНП від 02.11.1988 року, від
30.11.1988 року м. Вільногірськ - м. Славутич,
виписаний на ім'я позивача; фотокопію
його особистого рахунку на АТП - 11267 за
друге півріччя 1988 року, де заробітна
плата позивача за листопад 1988 року
нарахована з урахуванням праці з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, яких достатньо для
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Відмова УПФУ в м. Вільногірську
Дніпропетровської області у
призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі
рішення від 18.03.2014 року з підстав
неможливості встановити кількість
днів відпрацьованих позивачем у зоні
відчуження та не затвердженої форми
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, не заснована
на законі.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наявність у позивача
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1988 році 3-ої категорії, у якому
присутня відмітка "перереєстровано"
від 03.10.1997 року, є підтвердженням того,
що ОСОБА_1 відноситься до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження у 1988 році - не менше 30
календарних днів, та має право на
призначення пенсії із досягненням віку
55 років.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, не впливають на
правильність цих висновків.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції в достатньому обсязі
з'ясовано обставини справи та ухвалене
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Вільногірську Дніпропетровської
області - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 19
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
Т.С. Прокопчук

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова