Справа № 2а-1970/1712/11
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 р.
Справа № 9104/80821/11

Колегія Львівського апеляційного
адміністративного суду в складі:

судді-доповідача - Богаченка С.І.,

суддів - Рибачука А.І., Курилець А.Р.,

розглянувши у письмовому проваджені в
м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання дій неправомірними та
стягнення грошової допомоги у разі
інвалідності працівника міліції,-

В С Т А Н О
В И Л А:

21 червня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
дій неправомірними та стягнення
одноразової грошової допомоги у разі
інвалідності працівника міліції в сумі
148280 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції її оскаржив ОСОБА_2.
Апелянт по справі просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції не з'ясував всіх
обставин справи, а саме те, що він мав
отримати грошову допомогу відповідно
до Постанови КМ України №707 від 12.05.2007
року в розмірі 156780 грн. Однак 09 липня 2010
року йому була виплачена одноразова
грошова допомога у разі інвалідності
працівника міліції в сумі 8500 грн.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 проходив службу в органах МВС
України з 15 березня 2004 року. 20 березня
2006 року, при виконанні ним службових
обов'язків, стався нещасний випадок -
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої він отримав
інвалідність першої групи, з жовтня 2010
року - друга група інвалідності.
Внаслідок отримання інвалідності
позивача було звільнено з органів
внутрішніх справ.

За наслідками розслідування нещасного
випадку був складений Акт від 20 лютого
2008 року, згідно якого нещасний випадок
стався в період проходження позивачем
служби при виконання службових
обов'язків.

Відповідно до довідки МСЕК від 27.10.2006
року № 118535 внаслідок отриманої травми
позивач зазнав 100% втрати
працездатності.

Як вбачається із матеріалів справи, 03
березня 2009 року позивач звернувся до
УМВС України в Тернопільській області
про виплату йому одноразової грошової
допомоги у разі інвалідності
працівника міліції, яка була йому
виплачена 09 липня 2010 року в розмірі 8500
грн.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.2007 року затверджено Порядок та
умови виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції, а
також визнано такою, що втратила
чинність, постанову Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.06.1991 року №59 «Про
порядок і умови державного обов'язкове
особистого страхування осіб рядового,
начальницького та вільнонайманого
складу органів і підрозділів
внутрішніх справ республіки».

Пунктом 3 цієї постанови Міністерству
внутрішніх справ доручено завершити
виплату страхової суми та одноразової
грошової допомоги в разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції, що повинні бути нараховані до
01.01.2007 року, однак правовий механізм
проведення цих виплат не було
встановлено.

На виконання пункту 3 постанови №707
Кабінетом Міністрів України 17.06.2009 року
прийнята постанова №593, якою
затверджений Порядок та умови
завершення виплати страхових сум за
страховими випадками, які сталися до
01.01.2007 року. Відповідно до ч. 4 ст. 61
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» нарахування
страхової суми з державного
обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців відповідно до
статті 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» здійснюється у разі загибелі
(смерті) військовослужбовця (крім
військовослужбовців строкової служби)
під час виконання обов'язків
військової служби в розмірі
десятирічного грошового забезпечення,
в інших випадках загибелі (смерті) та у
разі загибелі (смерті)
військовослужбовця строкової служби -
виходячи із рівня 170 гривень, у інших
страхових випадках - виходячи із рівня
85 гривень. Тобто, у даному випадку 8500
грн. (85 грн.*100).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що виплачена 09 липня 2010
року одноразова грошова допомога у
разі інвалідності в розмірі 8500 грн є
правомірною та встановленою
відповідно до вищезазначеного
законодавства, а позовні вимоги про
перерахування одноразової грошової
допомоги в розмірі 148280 грн є
необгрунтованими.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
вищенаведені обставини щодо виплати
позивачу одноразової грошової
допомоги встановлені ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2011
року у справі № 37025/11/9104 за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду у
справі № 2а-48/36/10/1915 за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту фінансового забезпечення
та бухгалтерського обліку
Міністерства внутрішніх справ України
про виплату одноразової грошової
допомоги у разі інвалідності
працівника міліції в сумі 69890 грн.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи.

Висновки суду є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх скасування, з
мотивів викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, ст. 198, ст. 200,
ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року по справі № 2а-1712/11 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
А.І. Рибачук

Суддя
А.Р. Курилець