Справа № 742/1776/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 742/1776/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області на постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 16.05.2014 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила:
визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області щодо відмови перерахунку
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» з моменту її
призначення з включенням до розрахунку
заробітної плати для обчислення пенсії
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення - 4 976,04 грн., матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань - 5 204,67 грн.
та індексації - 11 198,61 грн. незаконними;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області перерахувати пенсію,
призначену відповідно Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» з моменту її
призначення з включенням до розрахунку
заробітної плати для обчислення пенсії
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення - 4 976,04 грн., матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань - 5 204,67 грн.
та індексації - 11 198,61 грн.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 16.05.2014
позов задоволено частково: визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області щодо відмови ОСОБА_2 в
проведенні перерахунку пенсії за
віком, відповідно до Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» з урахуванням сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань, допомоги
на оздоровлення та індексації
заробітної плати, згідно довідки від
21.03.2014 №04-29/1965; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 пенсії за віком,
відповідно до Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» з урахуванням сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, допомоги
на оздоровлення та індексації
заробітної плати, згідно довідки від
21.03.2014 №04-29/1965 з 01.04.2014; в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням сторони звернулись із
апеляційними скаргами, в яких позивач
просить змінити оскаржувану постанову
та зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
починаючи з 21.11.2012; відповідач просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи з
21.11.2012 ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі як
отримувач пенсії за віком відповідно
до Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

24.03.2014 позивач звернулася до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку її пенсії згідно довідки
від 21.03.2014 №04-29/1965 з урахуванням сум
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань в розмірі
5204,67 грн., допомоги на оздоровлення 4976,04
грн. та індексації заробітної плати,-
11198,61 грн., які були виплачені за
останнім місцем роботи за період з
01.11.2010 по 31.10.2012.

Однак, листом УПФ України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі від 27.03.2014 №49/10/х-3
їй було відмовлено в проведенні такому
перерахунку, посилаючись на те, що такі
виплати, як матеріальна допомога на
вирішення соціально - побутових питань,
допомога на оздоровлення та індексація
заробітної плати, не включаються в
заробіток для обчислення пенсії
державного службовця.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області безпідставно відмовило
позивачу в проведенні перерахунку та
виплаті пенсії у відповідності до
ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про
державну службу», оскільки з
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, допомоги
на оздоровлення та індексації
заробітної плати були сплачені
страхові внески, що підтверджується
довідкою про складові заробітної
плати, виданою позивачу управлінням
праці та соціального захисту населення
Прилуцької міської ради.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі
зазначає, що матеріальна допомога (на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань, тощо) є
одноразовою виплатою і не зазначена в
переліку складових заробітної плати,
передбачених п. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», а тому вона не
включається до заробітку, що
враховується при призначенні пенсії
державним службовцям.

Позивач у своїй апеляційні скарзі
зазначає, що оскільки вона мала право
на включення до заробітної плати для
розрахунку пенсії сум матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати, але
такі суми протиправно не були
своєчасно включені в довідку про
заробітну плату для призначення
пенсії, то перерахунок її пенсії
повинен бути проведений з моменту
первинного призначення пенсії, тобто з
21.11.2012.

Колегія суддів вважає доводи апелянтів
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років здійснюється у порядку
визначеному законодавством України
про державну службу, розрахунок якої їй
було здійснено на підставі поданих
довідок з останнього місця роботи.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати. Частиною другою
статті 37-1 вказаного Закону визначено,
що перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
провадиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України. Згідно ст.2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 № 865 встановлено, що розмір
виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток для обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

Форма довідки про складові заробітної
плати, що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» визначається
постановою Пенсійного фонду України
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30.10.2008 №19-11.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.08.2010 у справі № 2а-4753/09/2670, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09.11.2010, постанову правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 30.10.2008 №19-11
визнано такою, що не відповідає
правовим актам вищої юридичної сили
щодо невключення до заробітної плати
складових, які передбачені чинним
законодавством.

Вказаною постановою судом зроблено
висновок, що чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому, слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 № 5-1 «Про виконання
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва» затверджена форма
довідки про складові заробітної плати
з врахуванням рішення суду, що набрало
чинності з 09.11.2010.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення та індексація
заробітної плати, на які нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак, які не включаються
до складу заробітної плати державного
службовця, повинні враховуватися при
обчисленні розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена
в постанові Верховного суду України
від 20.02.2012 у справі № 21-430а11.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
відмова управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області стосовно
перерахунку пенсії позивача з
урахуванням сум, включених в заробітну
плату та інших виплат, що включені до
довідки є протиправною, що вірно
встановлено судом першої інстанції.

Щодо вимог апеляційної скарги позивача
про зміну рішення суду першої
інстанції колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Як вбачається із вказаних вимог норм
процесуального права, якими керуються
суди адміністративної юрисдикції,
такої підстави для зміни рішення суду,
як задоволення позовних вимог з іншої
дати ніж задоволено судом першої
інстанції, не існує.

В свою чергу, доводи позивача про те, що
судом першої інстанції протиправно не
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 21.11.2012 є
безпідставними, оскільки згідно абз.1
ч.4 ст.45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», перерахунок призначеної
пенсії, провадиться в такі строки: у
разі виникнення права на підвищення
пенсії - з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Колегія суддів зазначає, що оскільки
позивач звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії саме
24.03.2014, то пенсія підлягає перерахунку з
01.04.2014, а не з моменту первинного
призначення пенсії, як протиправно
вважає позивач.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 07.05.2014 у справі №
К/9991/11774/11.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, апелянтами в порушення вимог
частин 1, 2 статті 71 КАС України не
надано жодних доказів на спростування
правомірності оскаржуваної постанови
суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційні скарги без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 201, 205, 206, 254
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області залишити без задоволення, а
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 16.05.2014 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
10.06.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.