Справа № 807/2945/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2014 р. м. Київ
К/800/15343/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області

на постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року

у справі №807/2945/13-а (876/14613/13)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1)

до Державної податкової інспекції в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (надалі - ДПІ в Іршавському
районі ГУ Міндоходів у Закарпатській
області)

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У серпні 2013р. позивач звернувся до суду
з позовом до ДПІ в Іршавському районі
ГУ Міндоходів у Закарпатській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
21.08.2013р.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17.10.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014р., позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення та постановити нове - про
відмову у задоволені позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідно до п.2 ч.1
ст.222 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, проведеною ДПІ у Іршавському
районі документальною позаплановою
виїзною перевіркою правомірності
нарахування ФОП ОСОБА_1 від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
ПДВ на розрахунковий рахунок за
червень - липень та жовтень - листопад
2012р. встановлено, що в порушення
пп.198.1.а ст.198 Податкового кодексу
України, позивачем завищено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ за
липень та за листопад 2012р. на
відповідні суми.

На підставі зазначеного акта
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
21.08.2013р., яким зменшено спірну суму
бюджетного відшкодування з ПДВ та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодилась колегія апеляційного суду,
цілком вірно та обґрунтовано, виходив з
наступного.

Так, судами попередніх інстанції
встановлено, що 20.04.2012р. між "VOLVO TRUCK
CORPORATION" (продавець) та ФОП ОСОБА_1
(покупець) укладено договір купівлі -
продажу обладнання в кредит з
відстроченням платежу за №UKR 12/0412S,
згідно п.1. якого - продавець передає, а
покупець приймає та оплачує в належні
строки 5 одиниць нових сідельних
тягачів Volvo FH 4*2, ціна за одиницю -
82025,20євро, загальна сума договору -
410126,00євро.

29.02.2012р. між "KOGEL Trailer Gmbh & Co. KG" (продавець)
та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено
договір купівлі - продажу за №04Р/12,
згідно п.1. якого - продавець передає, а
покупець купляє 2 одиниці тентованих
напівпричепів виробництва Kogel SN 24 P90/1110,
ціна за одиницю - 21100,00євро, загальна
сума договору - 42200,00євро.

30.03.2012р. між фірмою "Шмітц Каргогулл АГ"
(продавець) та ФОП ОСОБА_1
(покупець) укладено договір купівлі -
продажу за №2012/0319/03/27, згідно п.1. якого
- продавець передає, а покупець купляє 3
одиниці трьохосних сідельних
тентованих бортових напівпричепів
Шмітц Карбогулл, ціна за одиницю -
22500,00євро, загальна сума договору -
67500,00євро.

30.07.2012р. між фірмою "Шмітц Каргогулл АГ"
(продавець) та ФОП ОСОБА_1
(покупець) укладено договір купівлі -
продажу за №2012/0500/07/03, згідно п.1. якого
- продавець передає, а покупець купляє
2 одиниці трьохосних сідельних
тентованих бортових напівпричепів
Шмітц Карбогулл, ціна за одиницю -
23100,00євро, загальна сума договору -
46200,00євро.

Згідно наявних в матеріалах справи
копій вантажно - митних декларацій:

- на митну територію України ввезено
придбані 5 одиниць нових сідельних
тягачів Volvo FH 4*2;

- ввезено на митну територію України
придбані 2 одиниці тентованих
напівпричепів виробництва Kogel SN 24 P90/1110;

- ввезено на митну територію України
придбаний трьохосний сідельний
тентований бортовий напівпричеп Шмітц
Карбогулл;

- ввезено на митну територію України
придбані 2 одиниці тентованих бортових
напівпричепів Шмітц Карбогулл.

В подальшому, як встановлено судами,
ФОП ОСОБА_1 було подано до ДПІ
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за липень 2012р. та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування за липень 2012р., сума ПДВ,
що підлягає бюджетному відшкодуванню
на розрахунковий рахунок, складає
644563,00грн. Також подано уточнюючий
розрахунок за листопад 2012р. та заяву
про повернення суми бюджетного
відшкодування за листопад 2012р., сума
ПДВ, що підлягає бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий
рахунок, складає 496869,00грн.

Згідно п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України
бюджетне відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника (в тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу).

За змістом п.201.1 ст.201 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з п.
201.1 ст. 201, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

У п.п.14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України
визначено податковий кредит - сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу. Податковий кредит
звітного періоду визначається,
виходячи з договірної вартості товарів
(послуг), але не вище рівня звичайних
цін, та складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку із
придбанням або виготовленням товарів
та послуг, придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів, з метою
їх подальшого використання в
оподаткованих операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з, придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг (абзац "а" п.198.1 ст. 198
ПК України).

Відповідно до п.п.198.2 ст.198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (послуг); або дата
отримання товарів (послуг), що
підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати (нарахування) податку за
податковими зобов'язаннями згідно з п.
187.8 с. 187 цього Кодексу, а для операцій з
постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Враховуючи наведене, судами попередніх
інстанції обґрунтовано зазначено, що
ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою, яка
здійснює діяльність, віднесену
законодавством до підприємницької, є
платником ПДВ у розумінні ст.ст.14, 180 ПК
України та зареєстрований у
встановленому порядку платником ПДВ,
тому на нього повною мірою поширюються
правові норми, які визначають порядок
обчисленні і сплати ПДВ, формування
податкового кредиту та бюджетного
відшкодування сум ПДВ., в зв'язку з чим
при придбанні транспортних засобів з
метою їх використання у власній
господарській діяльності у повній
відповідності до вказаних норм
податкового законодавства отримав
право на віднесення сплачених сум ПДВ
до податкового кредиту та суми
податкового кредиту підтверджені
належним чином оформленими ВМД
(сплата ПДВ при імпорті транспортних
засобів в повному обсязі, крім наявних
в матеріалах копій ВМД та платіжних
доручень, підтверджена також листом
Чопської митниці Міндоходів від
14.10.2012р. за №03-1/2-06.40/3032 з додатками до
нього).

Крім того, судами доречно зауважено, що
норми податкового законодавства
України не обмежують право платника
податку на податковий кредит залежно
від суб'єктного складу сторін у
правовідносинах за договорами на
придбання товарів (робіт, послуг), в т.ч.
і транспортних засобів та визначають
одинакові права та обов'язки як для
юридичних, так і для фізичних осіб,
платників податку (в тому числі і
фізичних осіб-підприємців), оскільки
відповідно до пункту 6 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів транспортні засоби
реєструються за юридичними та
фізичними особами. Транспортні
засоби, що належать фізичним
особам - підприємцям, реєструються за
ними як за фізичними особами.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
суддів попередніх інстанції про те, що
прийняте відповідачем податкове
повідомлення-рішення № від
21.08.2013р. є необґрунтованим та підлягає
скасуванню.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судами першої та
апеляційної інстанцій, виконано всі
вимоги процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтовані рішення, в
яких повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Іршавському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області - залишити без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, в
порядку та у строки встановлені
ст.ст.236-238 КАС України.