Справа № 803/1058/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року Справа № 803/1058/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

при секретарі судового засідання
Грушецькому П.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Володимир-Волинська
ОДПІ) звернулась в суд із позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 532 грн.54
коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України
відповідач зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку однак в порушення норм
податкового законодавства за останнім
рахується податковий борг по податку з
доходів фізичних осіб в сумі 532 грн. 54
коп., в тому числі 508 грн. 77 коп. -
авансовий платіж за 2013 рік та 23 грн. 77
коп. - пеня. Відповідачем не погашено
податковий борг у визначені
законодавством терміни, тому позивач
просить стягнути з підприємця ОСОБА_1
податковий борг в сумі 532 грн. 54 коп.

В судове засідання позивач
представника не направив. 19 червня 2014
року представником позивача подано
клопотання про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує
повністю.

Відповідач заперечень проти позову не
подав. Копії ухвал про відкриття
провадження в адміністративній справі
та про закінчення підготовчого
провадження і призначення справи до
судового розгляду, а також повістка про
виклик до суду, надіслані відповідачу,
повернулись до суду з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
закінченням терміну зберігання», тобто
не вручені адресату з незалежних від
суду причин, а тому відповідно до
частини одинадцятої статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважається, що останній належним чином
був повідомлений про розгляд справи.
Тому суд вважає можливим вирішення
справи на підставі наявних в ній
доказів.

У відповідності до статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу вирішено у відсутності сторін
на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що підприємець
ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Володимир-Волинської
міської ради та взята на облік у
Володимир-Волинській ОДПІ 4 грудня 1992
року за № 262 року, що підтверджується
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та довідкою
Володимир-Волинської ОДПІ від 4 квітня
2011 року № 82/29-007.

6 лютого 2013 року відповідачем подано до
Володимир-Волинської ОДПІ декларацію
про майновий стан і доходи на 2012 рік та
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих фізичною особою-підприємцем
від провадження господарської
діяльності на 2012 рік.

Станом на 30 травня 2014 року за
відповідачем рахується податковий
борг по податку на доходи фізичних осіб
в сумі 532 грн. 54 коп., з яких 508 грн. 77 коп. -
авансовий платіж за 2013 рік та 23 грн. 77
коп. - пеня за період з 18 листопада 2013
року по 4 травня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач вживав заходи спрямовані на
погашення податкового боргу, а саме:
відповідачу було надіслано податкову
вимогу від 17 березня 2014 року № 123-25, яка
залишилася без належного реагування..

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті
36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового
кодексу України, передбачено, що
платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.
Податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Сума узгодженого грошового
зобов'язання, згідно підпункту 14.175
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України, (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання є податковим
боргом.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем
рахується податковий борг, щодо
наявності та розміру якого
відповідачем не подано до суду
письмових заперечень, вжиті податковим
органом заходи не призвели до його
погашення, тому позовні вимоги про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 532 грн.
54 коп. підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 128, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (44700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь місцевого
бюджету міста Володимир-Волинський
податковий борг в сумі 532 (п'ятсот
тридцять дві) грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А. Я. Ксензюк