Справа № К/9991/18353/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/9991/18353/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Сумській
області (далі - Інспекція) на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 20 вересня 2011 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом Інспекції до Дочірнього
підприємства «Сумський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (далі -
Підприємство),

про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березня 2011 року Інспекція звернулася
до суду з адміністративним позовом про
зобов'язання Підприємства виконати
лист від 22 жовтня 2010 року № 06-14/6545 щодо
проведення претензійно - позовної
роботи зі стягнення з ОСОБА_2 7 982,12 грн. в
рахунок відшкодування майнової шкоди.

20 вересня 2011 року постановою Сумського
окружного адміністративного суду,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 січня 2012
року, у задоволенні позовних вимог
Інспекції в частині проведення
претензійно - позовної роботи шодо
стягнення з ОСОБА_2 на свою користь 7 982,12
грн. відмовлено у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

Інспекція звернулася із касаційною
скаргою про скасування постанови
Сумського окружного адміністративного
суду та ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

У період з 1 листопада 2008 до 30 червня 2010
року Інспекцією здійснила ревізію
фінансово-господарської діяльності
Підприємства, склала акт перевірки №
06-08-06/81 від 16 вересня 2010 року.

22 жовтня 2010 року Інспекція надіслала
листа Підприємству № 06-14/6545 щодо
відображення дебіторської
заборгованості за особою, яка
здійснила безпідставні витрати в
розмірі 7 982,12 грн. та проведення
претензійно - позовної роботи з
контрагентом щодо коштів
відшкодування витрат.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 1 лютого 2010 року
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля ГАЗ 31105, д. н.
НОМЕР_1 який зіткнувся з автомобілем
Фольксваген ЛТ 28, під керуванням ОСОБА_2

Підприємству були завдані збитки, у
розмірі 20 280,00 грн., з яких 12 297,88 грн. були
відшкодовані страховою компанією, а 7
982,12 грн. сплачені самим Підприємством.

Постановою Зарічного районного суду
від 17 лютого 2010 року встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини ОСОБА_2

У задоволенні позову суди попередніх
інстанцій виходили з того, що Інспекція
вимагає від Підприємства вчинити дії,
які фактично ним вже здійснені, з чим
погоджується і суд касаційної
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України
"Про державну контрольно - ревізійну
службу" головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України
"Про державну контрольно - ревізійну
службу" органам державної контрольно -
ревізійної служби надається право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання вимоги КРУ в Сумській
області Підприємство подало до
Ковпаківського районного суду м. Суми
позовну заяву з вимогою стягнення з
ОСОБА_2 7 982,12 грн. завданої матеріальної
шкоди.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
Інспекція вимагає від Підприємства
вчинення дій, які були виконані.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що вимога
Інспекції про зобов'язання вчинити дії
з проведення претензійно - позовної
роботи щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів в
сумі 7 982,12 грн., виконана, підстав для
задоволення позову немає.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Сумській області
відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.