Справа № 815/2672/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2672/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.;

при секретарі - Гаврилюк І.С.

за участю: представника позивача -
Клочко С. І. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю),-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) у вигляді повного зупинення
роботи бази відпочинку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт) будівель, приміщень,
території та їх знеструмлення з
опечатуванням (опломбуванням)
пристроїв відключення джерел
електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2, яка
здійснює діяльність за адресою:
АДРЕСА_1 (база відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1») з урахуванням
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29.02.2012 року №306
критеріїв розподілу суб'єктів
господарювання за ступенями ризику
господарської діяльності віднесена до
високого ступеню ризику. Так, позивач
зазначає, що у період з 30.04.2014 року по
30.04.2014 року відповідно до вимог Кодексу
цивільного захисту України, ст.5 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", на підставі
наказу ГУ ДСНС України в Одеській
області №139 від 21.03.2014 року "Про
здійснення перевірок у ІІ кварталі 2014
року", відповідно до плану-графіку
проведення планових перевірок,
повідомлення про проведення планової
перевірки від 31.03.2014 року №204 та
посвідчення на проведення планової
перевірки №216 від 07.04.2014 року
співробітником Овідіопольського
районного сектору Головного
управління ДСНС України в Одеській
області Чухно М.Я. в присутності
директора суб'єкта господарювання
ОСОБА_2 проведено планову перевірку
бази відпочинку ФОП ОСОБА_2,
розташованої у АДРЕСА_1 з метою
перевірки дотримання (виконання)
законодавства з питань пожежної і
техногенної безпеки, цивільного стану.
За наслідками проведеної перевірки
відповідача складено акт від 30.04.2014
року №114, яким встановлені порушення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
вимог Кодексу цивільного захисту
України від 02.10.2012 року № 5403-VI, Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом Міністерства з
надзвичайних ситуацій України № 126 від
19.10.2004 року та інших діючих
нормативно-правових актів, стандартів,
норм і правил у сфері пожежної,
техногенної безпеки та цивільного
захисту. При цьому, як вказує позивач,
будь-яких скарг до проведеного
планового заходу чи заперечень до
складеного акта перевірки з боку
відповідача не надходило.

Позивач зазначає, що невиконання та не
усунення виявлених перевіркою
порушень прямою дією впливає на ризик
виникнення надзвичайних ситуацій,
аварій чи пожежі, що може спричинити
загрозу життю та здоров'ю людей,
оскільки впливає: на забезпечення
безпеки роботи бази відпочинку, його
відвідувачів, співробітників та
обслуговуючого персоналу у
відповідності з вимогами
протипожежних норм, техногенної
безпеки та цивільного захисту; на
своєчасність виявлення надзвичайної
ситуації, пожежі чи аварії; на
ліквідацію пожежі, аварії,
надзвичайної ситуації та ліквідації її
наслідків; на евакуацію людей та їх
захисту від наслідків пожежі, аварії,
надзвичайної ситуації, на забезпечення
всіх осіб, що находяться в будівлі
індивідуальними засобами захисту
органів дихання і шкіри, тощо.

Таким чином, зважаючи на виявлені
порушення законодавства, викладені в
акті перевірки додержання (виконання)
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту № 114 від 30.04.2014 року, оскільки
подальша робота бази відпочинку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
створює реальну та невідворотну
загрозу життю та здоров'ю людей, з метою
недопущення спричинення шкоди життю чи
здоров'ю людей, позивач звернувся до
суду із вказаним адміністративним
позовом в порядку ч.5 ст.4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", ст.ст.55,67,68,70 Кодексу
цивільного захисту України.

З боку відповідача до суду були надані
заперечення на адміністративний позов
(а.с.48-51), в яких остання зазначила, що з
позовними вимогами відповідач не
згодна, оскільки вони є незаконними та
такими, що порушують її права з огляду
на наступне.

Як вказує відповідач, згідно акту вводу
в експлуатацію об'єкта № 1848 від 28.12.2007
року, в період з 25 вересня по 28 грудня 2007
року база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»
здана в експлуатацію, та всі приміщення
цієї бази відпочинку обладнанні
системою автоматичної пожежної
сигналізації, що підтверджується актом
приймання в експлуатацію оснащення
пожежної сигналізації, системи
сповіщення і керування евакуації людей
при пожежі від 30.09.2007 року; висновком
експертизи УНДП ГУ МНС України в
Одеській області від 19.11.2007 року;
договором на технічне обслуговування
установок пожежної сигналізації від
04.01.2011 року. Починаючи з 2006 року, як
зазначено відповідачем, протипожежний
стан б/в «ІНФОРМАЦІЯ_1» узгоджувався і
узгоджується із головним державним
інспектором з пожежного нагляду
Овідіопольського району, про що
свідчать наявні у відповідача
погодження на тимчасове розміщення
відпочиваючих.

Крім того, відповідач зазначає, що
дерев'яні конструкції даху будівель
оброблені вогнезахисним розчином, що
підтверджується актом здачі-прийому
робіт по вогнезахисній обробці;
територія бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» облаштована
блискавкозахисними установками,
забезпечена вогнегасниками,
встановлений та укомплектований
пожежний щит.

Також, відповідач зважає на те, що
проведені випробування
електроустаткування і перевірка
контурів захисного заземлення б/в
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується
технічним звітом від 08.05.2014 року та
щорічно складаються протоколи
лабораторних досліджень.

Разом з цим, відповідач зазначає, що
після проведення 30.04.2014 року
обстеження, та виявлення порушень,
Інспекція повинна була скласти та
надати відповідачу припис щодо
виявлених порушень із зазначенням
строку усунення цих недоліків, але
такого припису надано відповідачу не
було.

Відповідач посилається також на те, що
база відпочинку є сезонним об'єктом,
який починає діяти з 28 червня щорічно, і
тому на момент перевірки практично
база відпочинку ще знаходиться на
«несезонній консервації»
(електроенергія вимикається,
водопостачання відключено, майно, в
тому числі, і протипожежний інвентар
вивозиться в небезпечне місце, штатні
працівники відсутні орієнтовно до 20
червня щорічно).

Крім цього, у запереченнях зазначено,
що згідно з ч. 5 Постанови Кабінету
Міністрів України № 306 від 29.02.2012 року
та технічною характеристикою будівель
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», вона
відноситься не до високого, а до
незначного ступеню ризику, і тому
згідно з вказаною Постановою перевірка
повинна проводитьсь один раз на п'ять
років.

Також, відповідач вказує на те, що строк
виконання нею адміністративного
стягнення від 30.04.2014 року ще не сплинув,
а тому позивач безпідставно звернувся
із адміністративним позовом до суду
про вжиття заходів реагування у
вигляді повного зупинення роботи б/в
«ІНФОРМАЦІЯ_1», не маючи при цьому
жодних вагомих підстав.

Крім цього, у запереченнях зазначено,
що згідно наказу № 139 від 21.03.2014 року ГУ
державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області «Про здійснення перевірок в
ІІ-му кварталі 2014 року», для проведення
перевірки встановлений термін з 07.04.2014
по 25.04.2014 року, а перевірку на б/в
«ІНФОРМАЦІЯ_1» проведено в порушення
чинного наказу 30.04.2014 року.

Тобто, як вказує відповідач дії
посадовців, що здійснювали перевірку
30.04.2014 року на б/в «ІНФОРМАЦІЯ_1» є
незаконними, а постанова про
накладення адміністративного
стягнення від 30.04.2014 року є нікчемною.

Крім того, у судовому засіданні 23.06.2014
року з боку відповідача були надані
доповнення до заперечення на
адміністративний позов разом із
копіями документів до них (а.с.99-112), в
яких відповідачем додатково зазначено,
що порушення, вказані в акті перевірки
від 30.04.2014 року, ФОП ОСОБА_2 вже усунуто,
а саме:

- призначена наказом особа,
відповідальна за пожежну безпеку, яка
буде направлена на навчання;

- база відпочинку забезпечена водою в
кількості 18 тон;

- черговий персонал забезпечений
індивідуальними засобами захисту у
вигляді респіраторів в кількості 4
штук;

- дерев'яні конструкції дахових
приміщень піддавались вогнезахисній
обробці, про що свідчить акт
здачі-прийомки робіт по вогнезахисній
обробці від 18.07.2008 року;

- територія бази забезпечена
первинними засобами пожежогасіння;

- вогнегасники придбані в кількості 16
штук, журнал обліку вогнегасників
ведеться;

- територія та приміщення бази
забезпечені відповідними знаками
безпеки;

- технічне обслуговування АПС;

- порядок оповіщення людей
встановлений;

- порядок відключення напруги з
електрообладнання, силових та
контрольних кабулів на випадок пожежі
встановлений.

Водночас, як зазначено у вказаних
доповненнях до заперечень, відповідач
незгодна з деякими порушеннями,
вказаними в акті, оскільки таких
порушень взагалі не було, а ті, що
зафіксовані в акті, чітко не
конкретизовані, а саме: допускається
улаштування та експлуатація
тимчасових електромереж - немає
тимчасових електромереж; кількість та
розміри евакуаційних виходів будівель
і приміщень, їхні конструктивні і
планувальні рішення, умови не
відповідають протипожежним вимогам, -
не відповідає дійсності, оскільки база
відпочинку здана в експлуатацію з
підписом відповідальної особи -
представника пожежної безпеки;
з'єднання, відгалуження та окінцювання
жил проводів і кабелів здійснюється за
допомогою опресування, зварювання,
паяння або затискачів, зазначено як
порушення, але де саме наявне це
порушення є незрозумілим.

За таких обставин відповідач вважає, що
позивачем не доведено обґрунтованості
та доцільності застосування до
відповідача такого заходу реагування
як зупинення роботи об'єкта - бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідач та представник відповідача
під час розгляду справи проти позовних
вимог заперечували та просили суд
відмовити у задоволенні
адміністративного позову, посилаючись
на обставини, викладені у запереченнях
на позов та зважаючи на надані з боку
відповідача докази. Водночас, під час
розгляду справи, відповідач та її
представник зважали на те, що більшість
із виявлених під час перевірки
контролюючим органом порушень
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 вже
усунуто. Крім того, представником
відповідача було зазначено про
наявність постанови Овідіопольського
районного суду Одеської області у
справі № 509/2022/14-а від 29.05.2014 року, якою
визнано протиправною та скасовано
постанову державного інспектора з
пожежного нагляду Овідіопольського
районного сектору ДСНС в Одеській
області від 30.04.2014 року про накладення
на ОСОБА_2 адміністративного стягнення,
якою, на думку представника,
підтверджено відсутність провини в
адміністративному порушенні з боку
відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні 02.07.2014 року позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити з підстав,
викладених в адміністративному позові
та наданих в судовому засіданні
поясненнях.

Відповідач та представник відповідача
до судового засідання 02.07.2014 року,
призначеного на 10.30 год. не з'явилися,
про дату, час і місце судового розгляду
були повідомлені належним чином, що
підтверджується розпискою, яка наявна
в матеріалах справи.

При цьому, 02.07.2014 року о 10 год. 04 хв. до
канцелярії Одеського окружного
адміністративного суду з боку
відповідача по справі надано
клопотання від 02.07.2014 року про
відкладення розгляду справи на іншу
дату, яке обґрунтовано тим, що
представник відповідача о 10.30 год.
02.07.2014 року, буде знаходитись в іншому
судовому засіданні по цивільній справі
№501/596/14-ц, і не зможе бути присутня у
судовому засіданні в Одеському
окружному адміністративному суді, а
відповідач, в свою чергу не є фахівцем в
галузі права та не зможе захищати свої
права без юриста.

Вказане клопотання відповідача судом
визнано необґрунтованим та
недоведеним, з наступних підстав.

Відповідно до положень, передбачених
ч.ч.1,2 ст. 49 КАС України особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
процесуальні права і обов'язки та
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.
Згідно п.3 ч.3 ст. 49 КАС України особи,
які беруть участь у справі, мають право
заявляти клопотання.

При цьому, якщо особи які беруть участь
у справі, не можуть з поважних причин
прибути до суду, то відповідно до ч.2
ст.40 КАС України вони зобов'язанні
завчасно повідомити суд про
неможливість прибуття та її причини.

В свою чергу, представник відповідача
та відповідач були обізнані про дату
судового засідання, яке призначено на
02.07.2014 року о 10 год. 30 хв. ще 23.06.2014 року,
що підтверджується відповідною
розпискою, яка наявна в матеріалах
справи, однак, клопотання про
відкладення розгляду подано
відповідачем у день судового засідання
по справі, менш, ніж за півгодини до
початку розгляду справи, що не може
вважатись завчасним повідомленням. При
цьому, суду не було зазначено причин
надання представником відповідача
переваги щодо участі у розгляді іншої
справи. Більш того, при вирішенні
даного клопотання суд виходив з того,
що з боку відповідача 02.07.2014 року надані
документи, для отримання яких судом за
клопотанням представника відповідача
ухвалою суду від 23.06.2014 року було
зупинено провадження по справі до
02.07.2014 року, та не було зазначено ні у
клопотанні про відкладення розгляду
справи, ні у клопотанні про залучення
до матеріалів справи копій документів,
про наявність у відповідача інших
додаткових доказів, які не були надані
з її боку та які відповідач вважає за
необхідне ще надати.

Зважаючи на викладене, клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи судом визнано безпідставним,
оскільки, з урахуванням наведених
судом обставин, вказані у клопотанні
підстави, позбавляють суд можливості
допустити таку підставу як належну та
достатню для відкладення розгляду
справи.

Таким чином, зважаючи на те, що
відповідач та представник відповідача
були належним чином сповіщені про
розгляд справи, з урахуванням того, що з
боку відповідача були надані
заперечення на позов, додаткові
обґрунтування до вказаних заперечень,
докази в обґрунтування заперечень
відповідача, були надані пояснення по
справі з боку відповідача та її
представника, а також, у зв'язку із тим,
що клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи судом
визнано необґрунтованим та
недоведеним, суд розглядав справу за
відсутності відповідача та її
представника на підставі наявних у
справі доказів.

Водночас, ухвалою суду від 02.07.2014 року
судом визнано необґрунтованим та
безпідставним клопотання відповідача
про зупинення розгляду справи до її
одужання.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача та представника
відповідача, дослідивши матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову та
заперечення на позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначаються Законом
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
року № 877-V (далі - Закон України №877-V).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" державний нагляд (контроль)
- діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно п. 1 Положення про Державну
службу України з надзвичайних
ситуацій, затвердженого Указом
Президента України від 16.01.2013 року №
20/2013 "Про деякі питання Державної
служби України з надзвичайних
ситуацій" (далі - Положення № 20/2013)
Державна служба України з надзвичайних
ситуацій (далі - ДСНС України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра оборони
України. ДСНС України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сферах цивільного захисту,
захисту населення і територій від
надзвичайних ситуацій та запобігання
їх виникненню, ліквідації надзвичайних
ситуацій, рятувальної справи, гасіння
пожеж, пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, а також
гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до п.3 Положення № 20/2013
основними завданнями ДСНС України є:
реалізація державної політики у сферах
цивільного захисту, захисту населення
і територій від надзвичайних ситуацій
та запобігання їх виникненню,
ліквідації надзвичайних ситуацій,
рятувальної справи, гасіння пожеж,
пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, а також
гідрометеорологічної діяльності;
здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням та виконанням
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки, цивільного
захисту, за діяльністю
аварійно-рятувальних служб.

Пунктом 4 Положення № 20/2013 визначені
повноваження ДСНС України, які
відповідно до п.6 цього Положення
Державна служба України з надзвичайних
ситуацій здійснює безпосередньо та
через територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районах,
районах у містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення.

Згідно пп. 50 п.4 Положення № 20/2013 ДСНС
України організовує і здійснює
безпосередньо та через свої
територіальні органи державний нагляд
(контроль) за додержанням і виконанням
вимог законодавства у сферах пожежної
і техногенної безпеки та цивільного
захисту центральними і місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності,
іншими суб'єктами господарювання.

Постановою Кабінету України від 21.01.2013
року №33 «Про утворення територіальних
органів Державної служби з
надзвичайних ситуацій та визнання
такими, що втратили чинність, деяких
постанов Кабінету Міністрів України»,
утворено як юридичні особи публічного
права територіальні органи Державної
служби з надзвичайних ситуацій, серед
яких Головне управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
в Одеській області.

Головне управління є територіальним
органом виконавчої влади з питань
забезпечення реалізації державної
політики у сферах цивільного захисту,
пожежної та техногенної безпеки,
рятувальних справах та гасіннях пожеж,
профілактики травматизму
невиробничого характеру, та діє на
підставі Положення про Головне
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області, затвердженого наказом
Державної служби з надзвичайних
ситуацій України від 04.02.2013 року №3.

Статтею 48 Кодексу цивільного захисту
України визначено, що державний нагляд
(контроль) з питань цивільного захисту
здійснюється за додержанням та
виконанням вимог законодавства у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, захисту населення і територій
від надзвичайних ситуацій природного і
техногенного характеру, за діяльністю
аварійно-рятувальних служб, а також у
сфері промислової безпеки та гірничого
нагляду, поводження з радіоактивними
відходами відповідно до Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", цього Кодексу та інших
законодавчих актів.

Відповідно до ст. 66 Кодексу цивільного
захисту України центральний орган
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, здійснює
державний нагляд (контроль) шляхом
проведення планових та позапланових
перевірок відповідно до закону.

Наказом Міністерства з надзвичайних
ситуацій України від 25.05.2012 року № 863
затверджений Порядок проведення
перевірок органами Державної
інспекції техногенної безпеки України
(далі - Порядок №863).

Згідно з пп.2.1 п.2 Порядку № 863
організація перевірок органами
Держтехногенбезпеки України
здійснюється шляхом проведення
планових та позапланових перевірок.
Під час проведення планових перевірок
здійснюється огляд (обстеження)
територій, будівель, споруд та
приміщень, проводиться перевірка
організації та виконання об'єктом
перевірки вимог законодавства у сферах
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту.

Підпунктами 2.5, 2.6 пункту 2 Порядку № 863
визначено, що документами, які є
підставою для проведення перевірки є
наказ та посвідчення.

Відповідно до пп. 3.10-3.14 п.3 Порядку № 863
за результатами проведеної перевірки
суб'єкта господарювання посадовою
особою органу Держтехногенбезпеки
України складається акт перевірки
додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб згідно з
уніфікованою формою (далі - акт
перевірки). Посадова особа органу
Держтехногенбезпеки України зазначає
в акті перевірки стан додержання і
виконання вимог законодавства у сферах
пожежної, техногенної безпеки,
цивільного захисту суб'єктом
господарювання, а в разі невиконання -
детальний опис виявленого порушення з
посиланням на відповідну вимогу
законодавства. В останній день
перевірки два примірники Акта
перевірки підписуються посадовими
особами органу Держтехногенбезпеки
України, які здійснювали перевірку, та
суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом, а також іншими
особами, які брали участь у перевірці.
Один примірник Акта перевірки
надається керівнику суб'єкта
господарювання, або його заступнику,
або уповноваженій ним особі.

Судом встановлено, що відповідно до
плану-графіку проведення планових
перевірок об'єктів господарювання,
розташованих на території Одеської
області на 2 квартал 2014 року від 18.03.2014
року, затвердженого заступником
начальника Головного управління з
організації запобігання надзвичайним
ситуаціям та заходів цивільного
захисту полковником служби цивільного
захисту С.В Юра (а.с.16-18), на підставі
наказу ГУ ДСНС України в Одеській
області №139 від 21.03.2014 року "Про
здійснення перевірок у ІІ кварталі 2014
року" (а.с.12-15), повідомлення про
проведення планової перевірки від
31.03.2014 року №204 (а.с.19) та посвідчення на
проведення планової перевірки №216 від
07.04.2014 року (а.с.20) провідним інспектором
Овідіопольського районного сектору
Головного управління ДСНС України в
Одеській області Чухно М.Я. у
присутності директора бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2 проведено
планову перевірку з питань дотримання
(виконання) законодавства з питань
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного стану території, будівлі та
приміщень бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої у АДРЕСА_1
що належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2.

Суб'єкт господарювання фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, з
урахуванням затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 29
лютого 2012 року № 306 критеріїв
розподілу суб'єктів господарювання за
ступенями ризику його господарської
діяльності, віднесений до високого
ступеню ризику.

За результатами перевірки складено акт
перевірки додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту № 114 від 30.04.2014 року (а.с.21-28), в
якому зафіксовані виявлені під час
перевірки порушення вимог Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом Міністерства з
надзвичайних ситуацій України № 126 від
19.10.2004 року (далі - НАПБ А.01.001-2004) та
Правил експлуатації вогнегасників,
затверджених наказом Міністерства з
надзвичайних ситуацій України №152 від
02.04.2004 року, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 29.04.2004
року за №555/9154 (далі - НАПБ Б.01.008-2004),
(всього 15 порушень), а саме:

1) відповідальна за пожежну безпеку
особа не пройшла навчання та перевірку
знань з питань пожежної безпеки у
порядку, встановленому законодавством,
що є порушенням п. 3.18 НАПБ А.01.001-2004;

2) база відпочинку не забезпечена
необхідною кількістю води для
здійснення пожежогасіння (виходячи з
вимог будівельних норм та інших
документів), що є порушенням п. 6.3 НАПБ
А.01.001-2004;

3) черговий персонал бази відпочинку не
забезпечений індивідуальними засобами
захисту органів дихання для
організації евакуації людей в разі
виникнення пожежі, що є порушенням п.
7.1.17 НАПБ А.01.001-2004;

4) відсутній захист будівлі від прямих
попадань блискавки і вторинних її
проявів, що є порушенням п. 5.1.35 НАПБ
А.01.001-2004;

5) дерев'яні конструкції дахових
приміщень адміністративно-побутових
та спальних корпусів не піддавались
вогнезахисній обробці, що є порушенням
п. 4.2.6 НАПБ А.01.001-2004;

6) територія та приміщення бази не
забезпечене первинними засобами
пожежогасіння згідно норм належності.
Наявні первинні засоби пожежогасіння
не утримуються відповідно до вимог та
норм, що є порушенням п. 6.4.8-9, п. 5.1.9 НАПБ
А.01.001-2004;

7) відсутній журнал обліку
вогнегасників, в якому реєструється
тип вогнегасника, його обліковий номер,
місце його розміщення, дата проведення
періодичного огляду та прізвище особи,
яка його проводила, результати
періодичних оглядів, дати проведення
технічного обслуговування
(діагностування) та прізвище особи (або
номер її посвідчення), яка його
проводила і дати проведення його
наступного технічного обслуговування,
інформація про направлення
вогнегасників на технічне
обслуговування до пункту технічного
обслуговування вогнегасників та про їх
повернення на місце розташування після
проведення технічного обслуговування,
що є порушенням п. 3.5 НАПБ Б.01.008-2004;

8) територію і приміщення не
забезпечено відповідними знаками
безпеки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007
"Протипожежний захист. Знаки безпеки.
Форма та колір», що є порушенням п. 3.8
НАПБ А.01.001-2004;

9) з'єднання, відгалуження та
окінцювання проводів і кабелів не
здійснюються за допомогою опресування,
зварювання, паяння або затискачів, що є
порушенням п. 5.1.34 НАПБ А.01.001-2004;

10) допускається улаштування та
експлуатація тимчасових електромереж,
що є порушенням п. 5.1.9 НАПБ А.01.001-2004;

11) не встановлений порядок відключення
напруги з електрообладнання, силових
та контрольних кабелів на випадок
пожежі, що є порушенням п. 5.1.31 НАПБ
А.01.001-2004;

12) електрощити не оснащені схемами
підключення споживачів з
пояснювальними написами і вказаним
значенням номінального струму, що є
порушенням п. 5.1.22 НАПБ А.01.001-2004;

13) кількість та розміри евакуаційних
виходів з будівель і приміщень, їхні
конструктивні й планувальні рішення,
умови не відповідають протипожежним
вимогам норм, що є порушенням п. 4.3.1 НАПБ
А.01.001-2004;

14) не проводиться технічне
обслуговування АПС відповідно до
чинних вимог із відповідними записами
до спеціального журналу, що є
порушенням п. 6.1.2 НАПБ А.01.001-2004;

15) на базі відпочинку не встановлений
порядок (система) оповіщення людей про
пожежу, з яким ознайомлені всі
працівники, що є порушенням п. 3.7 НАПБ
А.01.001-2004.

Зазначений акт був підписаний
директором бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2 без зауважень або
заперечень, та один примірник акту
30.04.2014 року отриманий нею, та як
зазначив позивач, окремо зауваження
або заперечення до проведеного
планового заходу та складеного акта
перевірки з боку суб'єкта
господарювання не надходили.

Крім того, судом встановлено, що 30.04.2014
року відносно ОСОБА_2 було складено
протокол ОДП № 052040 про адміністративне
правопорушення відповідно до ст. 188-8
Кодексу України (а.с.29), на підставі
якого 30.04.2014 року винесено постанову
про накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_2 за порушення вимог
пожежної безпеки на виробництві (а.с.31).

Так, спірні правовідносини регулюються
Кодексом цивільного захисту України,
Законом України "Про охорону праці",
Законом України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», Правилами
пожежної безпеки в Україні,
затвердженими наказом Міністерства з
надзвичайних ситуацій України № 126 від
19.10.2004 року (НАПБ А.01.001-2004), Правилами
експлуатації вогнегасників,
затвердженими наказом Міністерства з
надзвичайних ситуацій України №152 від
02.04.2004 року, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 29.04.2004
року за №555/9154 (НАПБ Б.01.008-2004), та іншими
нормативно-правовими актами.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 26.02.2003 року та
здійснює, зокрема, такі види діяльності
за КВЕД як: 55.10 - діяльність готелів і
подібних засобів тимчасового
розміщення; 55.90 - діяльність інших
засобів тимчасового розміщення
(основний) (а.с.38-40).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, СПД ФО
ОСОБА_2 на праві приватної власності
належить база відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за
адресою: АДРЕСА_1

Згідно наказу ФОП ОСОБА_2 від 30.06.2005 року
№ 1 (а.с.106), оригінал якого оглянуто у
судовому засіданні 23.06.2014 року, ОСОБА_2
призначена на посаду директора бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Відповідно до частини 4 статті 43
Конституції України, кожен має право на
належні, безпечні і здорові умови
праці.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону
України «Про охорону праці», умови
праці на робочому місці, безпека
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального
захисту, що використовуються
працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст.1 Кодексу цивільного
захисту України, цей Кодекс регулює
відносини, пов'язані із захистом
населення, територій, навколишнього
природного середовища та майна від
надзвичайних ситуацій, реагуванням на
них, функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту, та
визначає повноваження органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, права та
обов'язки громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 51 Кодексу цивільного
захисту України діяльність із
забезпечення техногенної безпеки є
складовою виробничої, експлуатаційної
та іншої діяльності відповідних
посадових осіб і працівників
підприємств, установ, організацій. Ця
вимога відображається у відповідних
статутах або положеннях. Забезпечення
техногенної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на його
керівника.

Частинами 1,2,3 статті 55 Кодексу
цивільного захисту України
передбачено, що діяльність із
забезпечення пожежної безпеки є
складовою виробничої та іншої
діяльності посадових осіб і
працівників підприємств, установ та
організацій. Зазначена вимога
відображається у трудових договорах
(контрактах), статутах та положеннях.
Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання. Забезпечення
пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

Відповідно до підпунктів 21, 23 пункту 1
статті 20 Кодексу цивільного захисту
України на суб'єкта господарювання
покладається обов'язок: забезпечення
виконання вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, а
також виконання вимог приписів,
постанов та розпоряджень центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки; здійснювати
заходи щодо впровадження автоматичних
засобів виявлення та гасіння пожеж і
використання для цієї мети виробничої
автоматики.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» суб'єкт господарювання
під час здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний виконувати
вимоги органу державного нагляду
(контролю) щодо усунення виявлених
порушень вимог законодавства.

Так, під час розгляду справи, з боку
відповідача та її представника було
зазначено, що більшість порушень, які
виявлені за наслідками перевірки
станом на даний час усунуті
відповідачем, і, як зазначила
представник відповідача у судовому
засіданні 23.06.2014 року, не усунутими
залишились лише два порушення (п.4 та п.5)
щодо відсутності захисту будівлі від
прямих попадань блискавки та щодо не
оброблення дерев'яних конструкцій даху
вогнезахисною обробкою. При цьому,
відповідач зазначила, що в частині
вогнезахисної обробки дерев'яних
конструкцій даху з 2008 року не
проводилось ніяких дій, оскільки
договір на таку обробку, як зазначила
відповідач є безстроковим, а в частині
встановлення блисковкозахисних
споруд, відповідач зазначила, що на
даний час з'ясовує питання щодо того, чи
потрібно їй взагалі встановлювати такі
споруди.

Суд вважає, вказані твердження
відповідача та її представника щодо
усунення більшості виявлених
перевіркою порушень такими, що не
відповідають дійсності, з огляду на
наступне.

Так, на пропозицію суду з боку
відповідача надано документи щодо
усунення порушень, які виявлені під час
перевірки та судом приєднано до
матеріалів справи надані з боку
відповідача ксерокопії документів,
оригінали яких оглянуто в судовому
засіданні, а саме: видаткову накладну
№16 від 17.06.2014 року, квитанцію до
прибуткового касового ордеру на
придбання вогнегасників у кількості 16
одиниць, відер у кількості 2 одиниці та
знаків пожежної безпеки у кількості 40
одиниць (а.с.105). Разом з цим, для огляду
суду було надано журнал обліку
вогнегасників, копію якого із
відповідними відомостями щодо
придбаних вогнегасників, відповідач
повинна була надати до суду у строк до
02.07.2014 року, але з її боку такого
документу до суду надано не було.

При цьому, представник позивача у
судовому засіданні не заперечував щодо
допустимості та належності таких
доказів, наданих з боку відповідача на
підтвердження усунення виявлених
порушень, у зв'язку із чим, суд вважає,
що за таких обставин відповідачем
усунуті порушення п.6, п.7 та п.8 акту
перевірки.

Стосовно відсутності з боку
відповідача порушень п.2 акту
перевірки, суд зазначає, що відповідно
до пп.6.3.1. «Зовнішнє протипожежне
водопостачання» п.6.3 НАПБ А.01.001-2004,
кожне підприємство повинно бути
забезпечене необхідною кількістю води
для здійснення пожежогасіння (виходячи
з вимог будівельних норм та інших
нормативних документів). Перевірка
працездатності пожежних гідрантів
повинна здійснюватися особами, що
відповідають за їх технічний стан, не
рідше двох разів на рік (навесні й
восени). Кришки люків колодязів
підземних пожежних гідрантів повинні
бути очищені від бруду, льоду і снігу, в
холодний період утеплені, а стояки
звільнені від води. Кришки люків
колодязів підземних пожежних
гідрантів рекомендується фарбувати в
червоний колір. Для контролю
працездатності мережі зовнішнього
протипожежного водопостачання
необхідно 1 раз на рік проводити
випробування на тиск та витрату
води з оформленням акта. Пожежні
гідранти і водойми повинні мати
під'їзди з твердим покриттям. У разі
наявності на території об'єкта або
поблизу нього (у радіусі до 200 м)
природних або штучних вододжерел -
річок, озер, басейнів, градирень тощо
- до них повинні бути влаштовані
під'їзди з майданчиками (пірсами)
розмірами не менше 12 x 12 м для
встановлення пожежних автомобілів і
забирання води будь-якої пори року. У
разі неможливості безпосереднього
забирання води з пожежного резервуара
(водойми) слід передбачати приймальні
(мокрі) колодязі об'ємом не менше 3
куб. м, з'єднані з резервуаром
(водоймою) трубопроводом діаметром
не менше 0,2 м. Перед приймальним
(мокрим) колодязем на з'єднувальному
трубопроводі необхідно розміщувати в
окремому колодязі засувку з виведеним
під кришку люка штурвалом.

Підтримання у постійній готовності
штучних водойм, водозабірних
пристроїв, під'їздів до вододжерел
покладається: на підприємстві - на його
власника (орендаря); у населених
пунктах - на органи місцевого
самоврядування. Біля місць
розташування пожежних гідрантів і
водойм повинні бути встановлені
(відповідальні за встановлення -
виходячи з пункту 6.3.1.10 цих Правил)
покажчики (об'ємні зі світильником або
плоскі із застосуванням
світловідбивних покриттів) з
нанесеними на них: для пожежного
гідранта - літерним індексом ПГ,
цифровими значеннями відстані в
метрах від покажчика до гідранта,
внутрішнього діаметра трубопроводу в
міліметрах, зазначенням виду

водогінної мережі (тупикова чи
кільцева); для пожежної водойми -
літерним індексом ПВ, цифровими
значеннями запасу води в кубічних
метрах та кількості пожежних

автомобілів, котрі можуть одночасно
встановлюватися на майданчику біля
водойми.

В свою чергу, на підтвердження того, що
відповідачем виконуються вимоги п.6.3
НАПБ А.01.001-2004, з боку останньої у
судовому засіданні 23.06.2014 року було
надано для огляду суду фотозображення
об'єкту із металевими дверцями, з яких,
з урахуванням належності та
допустимості доказів, жодним чином не
вбачається, що саме за об'єкт
зображений на фото, не можливо
встановити його належність до об'єктів,
визначених п.6.3 НАПБ А.01.001-2004, не можливо
встановити чи мають ці фотоматеріали
відношення безпосередньо до території
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зважаючи на викладене, судом було
повернуто вказані матеріали
фотофіксації для оформлення
відповідачем належним чином таких
доказів на підтвердження того, що нею
виконуються вимоги п.6.3 НАПБ А.01.001-2004,
для подальшого надання їх до суду.
Однак, у строк до 02.07.2014 року з боку
відповідача таких доказів до суду
надано не було.

Відтак, судом не вбачається, що
відповідачем виконано п.2 акту
перевірки та дотримуються вимоги п.6.3
НАПБ А.01.001-2004.

В частині виконання п.1 переліку
порушень акту перевірки відносно
проходження відповідальною за пожежну
безпеку особою навчання та перевірки
знань з питань пожежної безпеки у
порядку, встановленому законодавством,
суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.18, п. 3.19 НАПБ А.01.001-2004,
усі працівники при прийнятті на
роботу і за місцем роботи повинні
проходити інструктажі з питань
пожежної безпеки (далі -
протипожежні інструктажі).
Протипожежні інструктажі поділяються
на вступний, первинний, повторний на
робочому місці, позаплановий та
цільовий. Особи, яких приймають на
роботу, пов'язану з підвищеною
пожежною небезпекою, повинні
попередньо (до початку самостійного
виконання роботи) пройти спеціальне
навчання (пожежно-технічний мінімум).
Працівники, зайняті на роботах з
підвищеною пожежною небезпекою, один
раз на рік мають проходити перевірку
знань відповідних нормативно-правових
актів з пожежної безпеки.

Порядок організації та проведення
протипожежних інструктажів, навчання
та перевірки знань з
пожежно-технічного мінімуму
встановлюється Типовим положенням
про інструктажі, спеціальне навчання
та перевірку знань з питань
пожежної безпеки напідприємствах, в
установах та організаціях України,
затвердженим наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
від 29.09.2003 N 368 та зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 11.12.2003 за N
1148/8469.

Навчання та перевірка знань посадових
осіб з питань пожежної безпеки
проводиться у порядку,
встановленому законодавством.

Водночас, у своїх доповненнях до
заперечень, відповідачем зазначалось,
що призначена наказом особа,
відповідальна за пожежну безпеку, лише
буде направлена на навчання. Водночас,
з боку відповідача до суду було надано
копії наказів за підписом директора
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2
від 01.06.2012 року «Про призначення
відповідальної особи за
електрогосподарство бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_2» та від 30.06.2014
року № 4 «Про призначення
відповідальних за пожежну безпеку», що
в даному випадку, не свідчить про
виконання відповідачем п.1 в частині
того, що відповідальна за пожежну
безпеку особа пройшла навчання та
перевірку знань з питань пожежної
безпеки у порядку, встановленому
законодавством.

При цьому, слід зазначити, що
відсутність навчання по програмі
пожежно-технічного мінімуму може
призвести до невірних дій персоналу
при виникненні пожежі, що в свою чергу
сприятиме розвитку пожежі, може
перешкоджати евакуації людей в окремих
випадках при незнанні небезпечних
чинників у технологічному процесі та
його порушення може призвести до
виникнення пожежі або вибуху.

Посилання відповідача на виконання п.3
переліку порушень акту перевірки,
оскільки черговий персонал
забезпечений індивідуальними засобами
захисту у вигляді респіраторів в
кількості 4 штук, не підтверджено з боку
відповідача жодними доказами, і
відповідно такі посилання відповідача
носять характер припущень, та не
можуть, за таких обставин, братись
судом до уваги як докази усунення
відповідачем цього порушення.

В частині п.4 переліку порушень акту
перевірки, відповідач та її
представник не заперечували, що на базі
відпочинку відсутні блисковкозахисні
споруди.

Відповідно до п.5.1.35. НАПБ А.01.001-2004
захист будівель, споруд та зовнішніх
установок від прямих попадань
блискавки і вторинних її проявів має
виконуватися відповідно до вимог РД
34.21.122-87 "Инструкция по устройству
молниезащиты зданий и сооружений".

Слід зазначити, що при відсутності
захисту будівлі від прямих ударів
блискавки та захисту від вторинних дій
блискавки у випадку удару блискавки в
будівельні конструкції виникає
небезпечне іскріння, полум'я та
електричний струм, що виник у
результаті виносу високої напруги на
струмопровідні частини конструкцій,
апаратів, агрегатів, сприяє виникненню
пожежі з її небезпечними факторами та
розповсюдженням їх до шляхів евакуації
та місць перебування людей, та створює
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

В частині п.5 переліку порушень акту
перевірки щодо того, що дерев'яні
конструкції дахових приміщень
адміністративно-побутових та спальних
корпусів не піддавались вогнезахисній
обробці, що є порушенням п. 4.2.6 НАПБ
А.01.001-2004, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4.2.6. НАПБ А.01.001-2004
дерев'яні конструкції в будинках
усіх ступенів вогнестійкості, крім V,
повинні піддаватися вогнезахисній
обробці, за винятком вікон, дверей,
воріт, підлоги, вбудованих меблів,
стелажів, якщо в будівельних нормах
не зазначені інші вимоги. Пошкодження
вогнезахисних покриттів (штукатурки,
спеціальних фарб, лаків, обмазок тощо)
будівельних конструкцій, горючих
оздоблювальних і теплоізоляційних
матеріалів, повітроводів, металевих
опор та перегородок повинні негайно
усуватись.

Після виконання вогнезахисних робіт
підрядною організацією за участю
замовника має бути складений акт про
виконані роботи. Після закінчення
термінів дії обробки (просочення) та у
разі втрати або погіршання
вогнезахисних властивостей обробку
(просочення) треба повторити. Перевірку
стану вогнезахисної обробки
(просочення) слід проводити не менше
одного разу на рік зі складанням
акта перевірки.

З боку відповідача у судовому
засіданні 23.06.2014 року до суду було
надано ксерокопію акту про
приймання-здачу робіт по вогнегасній
обробці від 18.06.2008 року, однак, судом
було повернуто цей документ
відповідачу із зазначенням того, що він
повинен бути наданий до суду у належним
чином засвідченій копії або в
оригіналі для огляду суду, для
можливості приєднання копії такого
документу до матеріалів справи.

При цьому у строк до 02.07.2014 року з боку
відповідача не було надано в належним
чином засвідченої копії такого акту.

В свою чергу, з урахуванням вимог п.4.2.6.
НАПБ А.01.001-2004, судом не береться до
уваги наявність у відповідача такого
акту приймання-здачі робіт по
вогнегасній обробці, яка здійснювалась
в останнє 2008 році, як доказ виконання
вимог п.4.2.6. НАПБ А.01.001-2004, оскільки
перевірка стану вогнезахисної обробки
(просочення) проводиться не менше
одного разу на рік зі складанням
акта перевірки.

При цьому, з огляду на те, які наслідки
для загрози життю та здоров'ю людей
може спричинити невиконання цього
порушення відповідачем, суд зазначає,
що відсутність вогнезахисної обробки
дерев'яних конструкцій, під впливом
небезпечних факторів пожежі,
призводить до її руйнування, поширення
пожежі зі збільшенням продуктів
горіння, чадного газу та впливу
підвищених температур та їх
розповсюдження до шляхів евакуації, що
унеможливлює евакуацію людей із
приміщень.

Щодо твердження відповідача відносно
здійснення технічного обслуговування
АПС, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6.1.2. НАПБ А.01.001-2004,
будівлі, приміщення та споруди
повинні обладнуватися зазначеними
установками відповідно до чинних
нормативно-правових актів, які в
установленому порядку узгоджені з
органами державного пожежного нагляду.
Апаратура й обладнання, що входять до
складу установок, повинні
відповідати чинним стандартам,
технічним умовам, документації
заводів-виробників, мати сертифікат
якості і бути без дефектів.

Так, з боку відповідача надано
ксерокопію договору №39 на технічне
обслуговування установки пожежної
сигналізації від 02.01.2014 року,
укладеного між фірмою «Фінвал»
(виконавець) та СПД ОСОБА_2 (замовник)
(а.с.107), пунктом 2.1 якого визначено, що
виконання робіт здійснюється за
заявками замовника, при відсутності
заявок виконавець зобов'язаний один
раз на місяць проводити профілактичний
огляд та поточний ремонт для
підтримання в робочому стані установок
замовника.

В свою чергу, з боку відповідача на
пропозицію суду не було надано доказів,
що свідчать про виконання п.2.1 цього
договору, як то, відповідних актів
виконаних робіт, актів огляду,
спеціальних журналів, тощо, які б
свідчили про проведення технічного
обслуговування АПС відповідно до вимог
чинного законодавства.

Отже, з урахуванням викладеного,
надання відповідачем договору про
технічне обслуговування установок
пожежної сигналізації від 02.01.2014 року
на підтвердження усунення п. 14 акту
перевірки, не свідчить про усунення
цього порушення.

При цьому, слід зазначити, що
відсутність справної автоматичної
пожежної сигналізації та системи
оповіщення може призвести до пізнього
виявлення пожежі та оповіщення людей,
які перебувають у будівлях та спорудах,
в зв'язку з чим первинні засоби
пожежогасіння будуть не ефективними, а
отже не усунення такого порушення
відповідачем може мати наслідки для
загрози життя та здоров'я людей.

Разом з цим, в частині виконання
відповідачем п.п.9-13, 15 переліку
порушень акту перевірки, з боку
останньої не було надано до суду
доказів, що свідчать про відсутність
таких порушень з боку відповідача або
доказів на підтвердження усунення
таких порушень.

Що ж стосується усіх інших документів,
наданих відповідачем на підтвердження
обставин щодо усунення порушень у
сферах пожежної та техногенної
безпеки, цивільного захисту,
визначених контролюючим органом у акті
перевірки № 114 від 30.04.2014 року, суд
зазначає, що вони надані у вигляді
ксерокопій та фотокопій, що не завірені
належним чином, та не свідчать про
усунення відповідачем порушень в
частині п.п.9-13, 15, а тому взагалі не
можуть бути прийняті судом у якості
належних та допустимих доказів у
справі.

Також, судом не приймається до уваги
посилання відповідача на наявність
постанови Овідіопольського районного
суду Одеської області у справі №
509/2022/14-а від 29.05.2014 року, якою визнано
протиправною та скасовано постанову
державного інспектора з пожежного
нагляду Овідіопольського районного
сектору ДСНС в Одеській області від
30.04.2014 року про накладення на ОСОБА_2
адміністративного стягнення, оскільки
вказаним рішенням суду не встановлено
обставин щодо відсутності з боку
відповідача порушень, виявлених
перевіркою від 30.04.2014 року, або усунення
відповідачем таких порушень.

Згідно ч.7 ст.7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення),
реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг звертається у
порядку та строки, встановлені
законом, з відповідним позовом до
адміністративного суду. У разі
необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів
з дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час
здійснення заходу, а у випадках,
передбачених законом, також
звертається у порядку та строки,
встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.67 Кодексу
цивільного захисту України до
повноважень центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно ч.2 статті 68 Кодексу цивільного
захисту України встановлено, що у разі
встановлення порушення вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки, що створює загрозу
життю та здоров'ю людей, посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
який здійснює державний нагляд у
сферах техногенної та пожежної
безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до вимог ст.70 Кодексу
цивільного захисту України підставою
для звернення центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зокрема, є: недотримання вимог пожежної
безпеки, визначених цим Кодексом,
іншими нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;
нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;
відсутність на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;
невідповідність кількості засобів
індивідуального захисту органів
дихання від небезпечних хімічних
речовин нормам забезпечення ними
працівників суб'єкта господарювання,
їх непридатність або відсутність.

Аналіз вищезазначених норм
законодавства свідчить про те, що для
звернення ГУ ДСНС України в Одеській
області до суду щодо застосування
заходів реагування у вигляді повного
або часткового зупинення до повного
усунення порушень вимог законодавства
у сфері техногенної та пожежної
безпеки роботи підприємств,
експлуатації будівель, об'єктів, споруд
та відповідно застосування судом таких
заходів реагування з підстав,
передбачених ст. 70 Кодексу цивільного
захисту України, обов'язковою умовою є
те, що такі порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей, та
належними доказами існування такої
загрози є результати перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
переважна більшість порушень вимог
законодавства у сфері пожежної та
техногенної безпеки, встановлених ГУ
ДСНС України в Одеській області при
перевірці бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 та не усунутих
відповідачем створюють загрозу життю
та здоров'ю людей, їх невиконання та не
усунення прямою дією впливає на ризик
виникнення надзвичайної ситуацій,
аварій чи пожежі що спричинить загрозу
життю та здоров'ю людей, оскільки
впливають на: забезпечення безпеки
роботи бази відпочинку, його
відвідувачів, співробітників та
обслуговуючого персоналу; на
своєчасність виявлення надзвичайної
ситуації, пожежі чи аварії; на
ліквідацію пожежі, аварії,
надзвичайної ситуації та ліквідації її
наслідків, на евакуацію людей та їх
захисту від наслідків пожежі, аварії,
надзвичайної ситуації, тощо.

А отже, на думку суду, подальше
здійснення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
господарської діяльності шляхом
експлуатації бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» із виявленими
недоліками, до повного та комплексного
їх усунення, створює загрозу життю та
здоров'ю людей і можуть призвести до
тяжких наслідків у сфері цивільного
захисту, пожежної та техногенної
безпеки, що, в свою чергу, є підставою
для застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 заходів
реагування у вигляді повного зупинення
роботи підприємства до повного
усунення порушень вимог законодавства
у сфері техногенної та пожежної
безпеки.

Таким чином, суд вважає безпідставним
та необґрунтованим твердження
відповідача в обґрунтування
заперечень на адміністративний позов,
про відсутність підстав для
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 заходів
реагування у вигляді повного зупинення
роботи підприємства, у зв'язку з тим, що
відповідачем усунуті відображені у
акті перевірки № 114 від 30.04.2014 року
порушення у сферах пожежної та
техногенної безпеки, цивільного
захисту, оскільки досліджені судом
документи, що були надані відповідачем
до суду в якості додатків до заперечень
на адміністративний позов, не
підтверджують усунення відповідачем
зазначених порушень у повному обсязі.

Також, суд зазначає, що твердження
відповідача про передчасність
звернення ГУ ДСНС України в Одеській
області до суду з даним позовом, з
огляду на те, що ГУ ДСНС України в
Одеській області не було внесено
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
припис про усунення порушень вимог
законодавства у сферах пожежної,
техногенної безпеки, цивільного
захисту, виявлених під час перевірки,
суд до уваги не приймає, оскільки
зазначене твердження не ґрунтується на
положеннях чинного законодавства у
сфері техногенної та пожежної безпеки,
так як, з огляду на положення ч.7 ст.7
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" не внесення
відповідачу припису про усунення
порушень вимог законодавства у сферах
пожежної та техногенної безпеки,
цивільного захисту не позбавляє
контролюючий орган права, при
наявності порушень, що створюють
загрозу життю та здоров'ю людей, та у
подальшому можуть призвести до тяжких
наслідків у сфері цивільного захисту,
пожежної та техногенної безпеки,
звертатися до адміністративного суду з
позовом про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Оскільки, порушення, встановлені
позивачем під час перевірки
відповідача у встановлений час та
спосіб у повному обсязі не усунені,
існує загроза життю та здоров'ю людей
та з метою недопущення спричинення
шкоди життю та здоров'ю людей, суд
вважає за доцільне застосувати заходи
реагування у сфері державного нагляду
у вигляді повного зупинення роботи
бази відпочинку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт) будівель, приміщень,
території та їх знеструмлення з
опечатуванням (опломбуванням)
пристроїв відключення джерел
електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, негайно виконуються постанови
суду про повне або часткове зупинення
роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
експлуатації будівель, об'єктів,
споруд, цехів, дільниць, а також машин,
механізмів, устаткування, транспортних
засобів, проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Відтак, приймаючи до уваги
вищевикладене та оцінюючи наявні у
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, суд доходить висновку, що
позовні вимоги ГУ ДСНС України в
Одеській області обґрунтовані,
документально підтверджені,
відповідають чинному законодавству, у
зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Одночасно, суд вважає за необхідне
роз'яснити відповідачу, що згідно ч.5
ст.4 Закону України "Про основні засади
державного контролю у сфері здійснення
господарської діяльності" застосовані
адміністративним судом заходи
реагування за позовом органу
державного нагляду (контролю), а також
вжиті органом державного нагляду
(контролю) заходи, обґрунтованість яких
підтверджена адміністративним судом,
скасовуються адміністративним судом у
порядку, встановленому
процесуальним законом.

У відповідності до ч.ч. 12-13 ст.183-2 КАС
України особа має право подати заяву
про скасування заходів реагування,
застосованих судом за результатом
розгляду справи, передбаченої пунктом 5
частини першої цієї статті, якщо
обставини, які стали підставою для
вжиття заходів реагування, перестали
існувати або усунуті, що
підтверджується відповідними
доказами. Така заява подається до
адміністративного суду, який прийняв
постанову про застосування
відповідних заходів реагування у сфері
державного нагляду (контролю).

Керуючись
ст.ст.2,7,8,9,14,69,70,71,72,79,86,94,103,128,158-163,167,256 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду (контролю) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у
вигляді повного зупинення роботи
належній фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 бази відпочинку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт) будівель, приміщень,
території та їх знеструмлення з
опечатуванням (опломбуванням)
пристроїв відключення джерел
електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 07.07.2014 року.

Суддя
О.М.Соколенко

Адміністративний позов
Головного управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
Одеській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) -
задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду (контролю) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у
вигляді повного зупинення роботи
належній фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 бази відпочинку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт) будівель, приміщень,
території та їх знеструмлення з
опечатуванням (опломбуванням)
пристроїв відключення джерел
електропостачання (або інших
електромереж, електроприладів,
пристроїв, обладнання і установок) до
повного усунення порушень вимог
законодавства у сфері техногенної та
пожежної безпеки.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

07 липня 2014 року.