Справа № 802/2144/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 липня 2014 р.
Справа № 802/2144/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Немирівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості по
єдиному податку

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Немирівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Немирівська ОДПІ) до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення
заборгованості по єдиному податку в
сумі 648 грн. 09 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що у відповідача виникла
заборгованість по єдиному податку з
січня 2014 року. Оскільки, заборгованість
в добровільному порядку не погашена,
Немирівська ОДПІ звернулась до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом про
стягнення податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився проте надав заяву
про розгляд справи без його участі
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання також не
з`явилась, хоча про час, дату та місце
судового засідання повідомлена вчасно
та належним чином, що підтверджується
повідомленнями про врученням поштових
відправлень.

Окрім того, відповідачем не було подано
письмових заперечень на позов чи
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги.

Згідно із частиною 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрована Тульчинською районною
державною адміністрацією 01 березня 2002
року. На податковий облік в
Тульчинському відділені Немирівської
ОДПІ взята 04 березня 2002 року.

Відповідно до заяви від 16 січня 2012 року
про застосування спрощеної системи
оподаткування фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 було видано
свідоцтво платника єдиного податку
серії НОМЕР_2 (а.с. 8-11).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
обрала ставку єдиного податку ІІ групи
та здійснювала такі види діяльності:
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах з
перевагою непродовольчого
асортименту. Ставка єдиного податку за
даним видом господарської діяльності
відповідно до рішення Шпиківської
селищної ради від 16 травня 2013 року
становить 20% до розміру мінімальної
заробітної плати встановленої законом
на 01 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 291.3 статті 291 глави 1 розділу 14
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України) визначено, що юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

У відповідності до пункту 291.2 статті 291
ПК України, спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Відповідно до частини 2 статті 291.4 ПК
України, друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Стаття 67 Конституції України
встановлює, що платник податків
зобов'язаний вчасно й у повному розмірі
сплачувати податки.

Обов'язок сплати податків платником
податків передбачений і підпунктом
16.1.4. пункту 16.1 статті16 ПК України,
відповідно до якого платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 пункту 294.1 статті 294
ПК України податковим (звітним)
періодом для платників єдиного податку
другої - четвертої груп є календарний
квартал. Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 статті 295
ПК України визначено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Нарахування авансових внесків
для платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності. Сплата єдиного податку
здійснюється за місцем податкової
адреси.

Відповідно до пункту 296.3 статті 296 ПК
України платники єдиного податку
другої-четвертої груп подають до
органу державної податкової служби
податкову декларацію платника
єдиного податку у строки, встановлені
для квартального податкового
(звітного) періоду.

Статтею 300 ПК України передбачено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність згідно цього Кодексу
за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за подання
податкових декларацій.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК
України сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом суб'єкта господарювання.

У відповідності до вимог статті 59 ПК
України, а також з метою погашення
податкового боргу відповідачу
виставлено податкову вимогу № 125-25 від
24 лютого 2014 року (а.с. 12), яка отримана
відповідачем, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.12).

Окрім того, вказаний податковий борг у
відповідача підтверджується зворотнім
боком облікової картки платника (а.с. 13).

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене та з урахуванням
того, що на день розгляду справи
відповідач податковий борг, який
підтверджується матеріалами справи, не
сплатила, суд дійшов висновку, що позов
є обґрунтованим та підлягає повному
задоволенню.

Частиною 4 статті 94 КАС України
передбачено, що у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)
податковий борг у сумі 648 (шістсот сорок
вісім) гривень 09 копійок за рахунок
активів платника.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Мультян Марина Бондівна