Справа № 815/292/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 р. Справа № 815/292/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Вовченко О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Яковлева Ю.В. судді - Кравченка К.В.при
секретаріДанюк А.І.розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 13 березня 2014 року по справі за
позовом адміністративним позовом
приватного підприємства "Джерело-1" до
державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання дій щодо
складення акту протиправними та
незаконними; визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03.12.2013 року
№ та №, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом до державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання дій щодо
складення акту протиправними та
незаконними; визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03.12.2013 року
№ та №.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 13 березня 2014 року
адміністративний позов приватного
підприємства "Джерело-1» - задовольнив
частково.

Визнав протиправними та скасував
податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 03.12.2013 року № та
№.

В іншій частині позовних вимог
відмовив.

Державна податкова інспекція у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Державна податкова інспекція у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в період з 30.10.2013 року по 05.11.2013 року
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності
приватного підприємства «Джерело-1» з
питань дотримання податкового
законодавства в частині правильності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за період з 01.08.2013 року
по 30.09.2013 року.

За результатами вказаної перевірки,
було складено акт «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки з питань дотримання
Приватним підприємством «Джерело-І»
податкового законодавства в частині
правильності нарахування податкових
зобовязань та податкового кредиту з
податку на додану вартість за період з
01.08.2013 року по 30.09.2013» № 895/22-01/35359137,
висновками якого встановлено
порушення з боку позивача п.102.5. ст. 102,
п.200.4. ст. 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого завищено
суму від'ємного значення з ПДВ, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за серпень 2013 року на 179817 грн.,
внаслідок чого занижено суму ПДВ, що
підлягає сплаті до бюджету за вересень
2013 р. на 182445 грн.

На підставі акту № 895/22-01/35359137 від 12.11.2013
року, державною податковою інспекцією
у Суворовському районі м. Одеси
Одеської області Державної податкової
служби винесено податкові
повідомлення-рішення № від 03.12.2013
р., відповідно до якого визначено суму
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 179817,00 гривень та зазначено про
порушення ПП «ДЖЕРЕЛО-1» п.102.5. ст. 102,
п.200.4. ст. 200 Податкового кодексу
України; та податкове
повідомлення-рішення № від 03.12.2013
р., відповідно до якого встановлене
порушення з боку ПП «ДЖЕРЕЛО-1» п. 102.5.
ст. 102, п.200.4. ст. 200 Податкового кодексу
України та п. 123.1. ст.123 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим
визначено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на додану
вартість: за основним платежем у
розмірі 182445,00 грн. та суму штрафних
санкцій у розмірі 45611,00 грн.

Згідно з п. 200.1 ст. 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового періоду) та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Пунктом 200.3 цієї ж статті
Податкового кодексу України
встановлено, що при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди у (тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно п.п. «б» п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування може включатися до
складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.102.5 ст.102
Податкового кодексу України заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що
настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Тобто, застосування цієї
норми (та встановленого в ній строку)
можливе лише у тому випадку, коли
платник має намір відшкодувати податок
на додану вартість із бюджету, прийняв
рішення про таке відшкодування та
звернувся до податкового органу із
заявою в установленому Кодексом
порядку.

Відповідно до податкової декларації з
ПДВ за серпень 2013 року позивачем
визначено у рядку 24 залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі 193389,00
грн.

Відповідно до податкової декларації
позивача з ПДВ за вересень 2013 року, сума
податку визначена в розмірі 193391,00 грн.
(рядок 18) як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду в розмірі 196029,00
грн. (рядок 9) і сумою податкового
кредиту такого звітного періоду в
розмірі 2638,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ПП
«ДЖЕРЕЛО-1» на підставі в т.ч. п.200.6. ст. 200
ПК України було самостійно прийняте
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування в розмірі 193389,00 грн.,
відображеній в т.ч. в рядку 24 податкової
декларації з ПДВ за серпень 2013 року, у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, в т.ч. за вересень 2013 року, що
відображене ПП «ДЖЕРЕЛО-1» в податковій
декларації з ПДВ за вересень 2013 року, та
на підставі цього визначено суму ПДВ,
яка підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду та сплачується до
загального/спеціального фонду
державного бюджету у розмірі 2,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог щодо
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 03.12.2013 року № та
№.

При цьому слід звернути увагу, що
обраний позивачем спосіб захисту прав,
які він вважає порушеними, в частині
визнання дій щодо складення акту
протиправними та незаконними не
відповідає законодавству, оскільки
вказані дії вчиняються на реалізацію
компетенції суб'єкта владних
повноважень, в даному випадку -
державної податкової інспекції у
Київському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, а таким чином
адміністративний позов приватного
підприємства "Джерело-1» в зазначеній
частині позовних вимог задоволенню не
підлягає.

На підставі матеріалів справи та
оцінки представлених доказів, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги приватного
підприємства "Джерело-1» підлягають
частковому задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року по справі за адміністративним
позовом приватного підприємства
"Джерело-1" до державної податкової
інспекції у Київському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання дій щодо
складення акту протиправними та
незаконними; визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 03.12.2013 року
№ та №, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.В.
Яковлев суддя К.В. Кравченко