Справа № 180/1576/14-а
Суддя: Янжула О. С.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

при секретарі Гащук І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Кисельової
О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської області
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся до Управління
пенсійного фонду України в м. Марганець
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
посилаються на те, що в лютому 2014 року
він звернувся із заявою до УПФУ у м.
Марганець Дніпропетровської області
про призначення йому пільгової пенсії
на підставі ст. 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Листом 07.03.2014 року за вих. №12790528
УПФУ у м. Марганець Дніпропетровської
області повідомило його про те, що
рішенням йому відмовлено у призначенні
пільгової пенсії незалежно від віку
згідно ст. 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» його пільговий
стаж становить 24 роки 6 місяців 20 днів, а
відповідно до ст. 14 вищезазначеного
закону мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25
років.

Вважає дії УПФУ в м. Марганець
стосовно відмови йому в призначенні
пенсії відповідно до ст. 14 Закону
України від 05.11.1991 року за № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» (із змінами та
доповненнями) необґрунтованими,
безпідставними і такими, що порушують
його права на призначення пенсії, що
передбачено ст. 14 Закону України від
05.11.1991 року за № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» (із змінами та
доповненнями) у зв'язку з наступним.

В період з 13 серпня 1987 року по 08
жовтня 1987 року він працював на
Державному підприємстві
«Мало-Мілештська шахта». Відповідно до
довідки від 14.03.2013 року за вих. №32 він
працював в підземних умовах на
Державному підприємстві
«Мало-Мілештська шахта» з повним
робочим днем, простоїв в роботі та
додаткових заробітків не було.

Відповідно до ст. 14 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" працівники
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах по видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії, - за списком робіт і
професій, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, мають право на
пенсію незалежно від віку, якщо вони
були зайняті на цих роботах не менше 25
років, а працівники провідних професій
на цих роботах: робітники очисного
вибою, прохідники, вибійники на
відбійних молотках, машиністи гірничих
виймальних машин тощо, - за умов, якщо
вони були зайняті на них роботах не
менше 20 років.

Відповідно Списку №1 виробництв,
цехів, професій і посад на підземних
роботах, на роботах із шкідливими
умовами праці та в гарячих цехах,
робота в яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджених
Постановою Ради Міністрів СССР від
22.08.1956 року за №1173 « Всі робітники,
інженерно-технічні працівники та
службовці, зайняті повний робочий день
на підземних роботах з видобутку
вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту,
газу, графіту, азбесту, солі, слюди та
інших рудних і нерудних копалин, в
геологорозвідці, на дренажних шахтах,
на будівництві шахт, рудників та інших
підземних споруд, а також всі
працівники, зайняті повний робочий
день під землею на обслуговуванні
зазначених вище робітників і
службовців (медперсонал підземних
(здоровпунктів, працівники підземного
телефонного зв'язку і т. д.)

Що стосується зарахування до
пільгового стажу період проходження
військової служби в лавах Радянської
армії з 20.11.1987 року по 28.12.1989 року
зазначає, що Відповідно до п.8
оглядового листа Вищого
Адміністративного Суду України від
14.08.08г. № 1406/100/13-08 «Про практику
застосування законодавства з питань
пенсійного забезпечення ( із
змінами від 18.09.08 року.) «Так, відповідно
до статті 56 Закону України "Про
пенсійне забезпечення, передбачено, що
у стаж роботи, що дає право на трудову
пенсію, зараховується військова
служба і перебування в партизанських
загонах і з'єднаннях, служба в органах
державної безпеки і органах внутрішніх
справ, незалежно від місця проходження
служби. Відповідно до статті 2
Закону України "Про загальний
військовий обов'язок і військову
службу" час проходження військової
служби зараховується громадянам до
загального стажу роботи, стажу роботи
за спеціальністю, а також до стажу
державної служби.

Стаття 8 Закону України "Про
соціальний захист
військовослужбовців та членів їх
сімей") передбачає, що час перебування
громадян України на військовій
службі зараховується до їх загального
і безперервного трудового стажу, а
також до стажу роботи за спеціальністю.

Статтею 2 цього Закону
передбачено, що ніхто не вправі
обмежувати військовослужбовців та
членів їх сімей у правах і свободах,
визначених законодавством України.
Частиною третьою статті 8 цього ж
Закону визначено, що за
військовослужбовцями строкової
служби, які до призову працювали на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності і господарювання,
зберігається при звільненні з
військової служби право на
працевлаштування їх в тримісячний
строк на те ж підприємство, в установу
чи організацію або їх правонаступники
на посаду, не нижчу за ту, яку вони
займали до призову на військову службу.
Їм надається матеріальна допомога в
розмірі місячної заробітної плати за
рахунок коштів державного бюджету.
Вони користуються за інших рівних умов
переважним правом на залишення на
роботі при скороченні чисельності
або штату працівників у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці протягом двох років з дня
звільнення з військової служби.

Військова служба у Збройних
Силах України та інших військових
формуваннях є державною службою
особливого характеру, яка полягає у
професійній діяльності придатних до
неї за станом здоров'я і віком громадян
України, пов'язаній з захистом
Вітчизни.

Зазначені положення
застосовуються і до громадян, які
проходили строкову військову службу
до прийняття зазначених законів
України.

Оскільки проходження строкової
військової служби за призовом було і є
обов'язком громадянина, ухилення від
якого тягне за собою відповідальність
у встановленому чинним законодавством
порядку, то будь-які обмеження
трудових прав особи, пов'язані з
проходженням такої служби,
недопустимі.

Таким чином, період строкової служби у
лавах Радянської Армії з 20.11.1987 рік по
28.12.1989 рік (2 роки 1 місяць 9 днів)
підлягає заліку в стаж підземних робіт,
який передував безпосередньо до
строкової служби.

Просить суд Визнати відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської
області, щодо призначення йому ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 пільгової пенсії
незалежно від віку згідно до ст. 14
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року
№1788-XII (із змінами та доповненнями ) -
протиправною. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Марганець
Дніпропетровської області призначити
йому ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію на
пільгових умовах відповідно до ст. 14
закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 26.06.2014 року зарахувавши
період проходження військової служби
в лавах Радянської армії з 20.11.1987 рік по
28.12.1989 рік та період з 13 серпня 1987 рік
по 08 жовтня 1987 рік коли він працював на
Державному підприємстві
«Мало-Мілештська шахта як пільговий
стаж, що дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

У судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали, просили суд позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, проти задоволення позову
заперечувала.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, вважає за необхідне в
задоволенні позову відмовити, виходячи
з наступного:

Згідно ст. 17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Статтею 18 КАС України передбачено, що
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Даний спір є публічно-правовим,
оскільки виник з публічно-правових
відносин за участю суб'єкта владних
повноважень, а саме органу місцевого
самоврядування, який реалізовував у
цих відносинах владні управлінські
функції.

18 лютого 2014 року ОСОБА_1 надав документи
до управління Пенсійного фонду України
в м. Марганці Дніпропетровської
області для призначення пенсії
незалежно від віку відповідно до ст.14
Закону №1788-ХІІ.

Для підтвердження пільгового стажу
Позивач надав довідки, уточнюючі
пільговий характер роботи, від 27.01.2014
року №110/31, яка видана ПАТ МГЗК, та від
14.03.2013 року №32, №33, №34, які видані ДП
„Мало-Мілештська шахта" Республіки
Молдова.

Згідно довідки від 27.01.2014 року №110/31,
виданої ПАТ „МГЗК", пільговий стаж
Позивача за ст.14/25 станом Закону
№1788-ХІІ на 07 березня 2014 року склав 23
роки 07 місяців 28 днів, що
підтверджується розрахунком стажу.

Згідно довідок № 32, №.33, №.34 від 14.03.2013
року, виданих ДП "Мало-Мілештська шахта"
Республіки Молдова, в якій зазначено що
ОСОБА_1 (ОСОБА_1 - відповідно свідоцтва
про шлюб НОМЕР_1) працював з 13.08.1987 року
по 08.10.1987 рік на посаді вибірника -
укладника 3 розряду з повним робочим
днем під землею по видобутку стінового
каменю, передбаченої Списком №1,
затвердженим Рішенням Уряду
Республіки Молдова №822 від 15.12.1992 року.

Але статтею 5 розділу ІІ Угоди між
Урядом України та Урядом Республіки
Молдова про гарантії прав громадян в
галузі пенсійного забезпечення
передбачено, що пенсійне забезпечення
громадян України і громадян Республіки
Молдова та членів ї сімей здійснюється
по законодавству тієї держави, на
території якої вони постійно
проживають.

Згідно пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту (в т.ч. ті, які працювали
або працюють на підземних роботах),
пенсії призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом "Про пенсійне
забезпечення".

Згідно ст. 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№1788-ХІІ працівники, безпосередньо
зайняті повний робочий день на
підземних і відкритих роботах. по
видобутку вугілля, сланцю, руда та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії, - за
списком робіт і професій,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31 березня 1994 року №202 затверджено
Список робіт і професій, що дають право
на пенсію незалежно від віку при
безпосередній зайнятості протягом
повного робочого дня на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин), пов'язаних з видобутком
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт і рудників
та в металургії, терміном не менше 25
років.

Оскільки посада вибірника - укладника
каменю та робота по видобутку
стінового каменю в підземних умовах
Постановою №202 не передбачена, суд
вважає, що зарахувати період роботи
ОСОБА_1 з 13.08.1987 року по 08.10.1987 рік на
посаді вибірника-укладника у ДП
"Мало-Мілештська шахта" за ст. 14/25 немає
законних підстав.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до деяких законів
України щодо зарахування до стажу
роботи, який дає право на пенсію на
пільгових умовах, часу проходження
строкової військової служби", що набрав
чинності з 01.01.2006 року, час проходження
строкової військової служби
зараховується до стажу роботи, що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, якщо на момент
призову на строкову військову службу
особа працювала за професією або
займала посаду, що передбачала право на
пенсію на пільгових умовах до введення
в дію Закону №1788-ХП або до введення в
дію Закону №1058-ІV.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на момент призову на строкову
військову службу працював за
професією, яка Постановою №202 не
передбачена, тому період строкової
військової служби з 20.11.1987 року по 28.12.1989
рік зарахувати до пільгового стажу
ОСОБА_1 немає законних підстав.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
26 лютого 2014 року прийняте рішення про
відмову в призначенні пенсії на
пільгових умовах згідно ст.14 Закону
№1788-ХІІ, про що листом від 07.03.2014 року
№1279/05/28 було особисто повідомлено
Позивача.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що управління Пенсійного фонду
України в м. Марганці
Дніпропетровської області діяло на
підставі та у межах чинного
законодавства та правомірно відмовило
ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно ст.14
Закону №1788-ХІІ, отже в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 6, 8, 9, 18, 69, 94, 104, 105,
106, 158, 159, 160, 162, 163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в м. Марганець
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Марганецький міський суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
О. С. Янжула