Справа № 2а-3804/12/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-3804/12/1370

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року

Справа № 145712/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді – Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова до відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» про стягнення коштів,-

В С ТА Н О В И В:

В травні 2012 року позивач управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова звернувся до суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер», в якому просив (з урахуванням наступних уточнень) стягнути з відповідача кошти в сумі 344305,04 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року адміністративний позов задоволено повністю. Постановлено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» на користь Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова 344305 грн. 04 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись із таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи оскаржувану постанову незаконною та необгрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить таку скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування», платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 17 цього ж Закону передбачено, що страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Згідно з абзац.1 ч.6 ст.20 згаданого Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

В матеріалах справи наявні Розрахунки сум страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування, в рядку 8 яких визначено суму страхових внесків, які підлягають сплаті, зокрема, за серпень 2010 року – 119125 грн. 28 коп., за вересень 2010 року – 117086 грн. 41 коп., за жовтень 2010 року – 116831 грн. 55 коп., за листопад 2010 року – 104464 грн. 81 коп., за грудень 2010 року - 107092 грн. 89 коп.

Відповідачем надано суду платіжні доручення, якими, як вважає позивач, були сплачені страхові внески за період серпень-грудень 2010 року.

Як передбачено ч.5 ст.106 даного Закону, за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сплачені відповідачем суми страхових внесків за період серпень-грудень 2010 року, у відповідності до наведеної норми були зараховані в рахунок сплати недоїмки за період з 15.03.2010 року по 30.04.2010 року, у зв’язку з чим залишається непогашеною заборгованість в сумі 344305 грн. 04 коп. за період серпень-грудень 2010 року.

Відповідно до абзац.6 ч.6 ст.20 наведеного Закону, перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Як зазначено Верховним судом України в Постанові від 30 травня 2011 р. у справі № 21-54а11, страхувальник не звільняється від обов'язку сплати страхових внесків у 20-денний строк із дня закінчення звітного періоду у зв'язку з неодержанням останнім цих коштів, у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 19 цього Закону страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах 1, 2 цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Таким, чином станом на час розгляду справи в суді заборгованість позивача по сплаті страхових внесків в розмірі 344305 грн. 04 коп. залишається непогашеною та підлягає стягненню. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов є підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2012 року у справі № 2а-3804/12/1370 – без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська