Справа № 753/6061/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Колесник
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка
О.І.,

при секретарі - Ліневській
В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Дарницькому районі м. Києва на
постанову Дарницького районного суду
м. Києва від 02 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Дарницькому районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 (далі - Позивач,
ОСОБА_2) звернувся до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Дарницькому районі м. Києва (далі -
Відповідач, Управління) про: визнання
дій Відповідача щодо відмови у
перерахунку Позивачу пенсії
неправомірними; зобов'язання
Управління провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 пенсію з 01.04.2013 року
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 з
урахуванням отриманих премій згідно
наказів від 30.04.1986 року № 185 та від 16.05.1986
року № 188.

Постановою суду першої інстанції від
02.06.2014 року адміністративний позов
задоволено повністю. При цьому суд
першої інстанції виходив з того, що
Відповідачем було безпідставно не
включено до заробітку Позивача суми
премій та невірно виконано розрахунок
робочого часу.

Не погоджуючись із викладеним у
постанові рішенням, Відповідач
оскаржив його в апеляційному порядку
та просив скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
у задоволенні позовних вимог відмовити
повністю. При цьому звернув увагу суду
на невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи в судове
засідання не з'явились, а тому справа
розглядалась за наявними у ній
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як було встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 має статус
громадянина, який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що підтверджується наявною у
матеріалах справи копією посвідчення
серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього (а.с.
7). Крім того, зі змісту довідки МСЕК №
011336 (а.с. 13) та копії посвідчення серії
НОМЕР_2 вбачається, що Позивач є
інвалідом І групи безстроково.

З матеріалів справи вбачається, що
Позивач 02.09.2013 року звернувся до
Управління із заявою про перерахунок
пенсії по інвалідності шляхом
врахування до заробітної плати для
обчислення пенсії винагороди за роботу
у зоні відчуження у розмірі 50 крб. та 60
крб. відповідно до наказів від 30.04.1986
року № 185 (далі - Наказ № 185) та від 16.05.1986
року № 188 (далі - Наказ № 188).

Листом від 30.09.2013 року № 388/П-319
Відповідач повідомив ОСОБА_2 про
відмову у здійсненні перерахунку
пенсії по інвалідності, оскільки
згідно довідки МСЕК захворювання
Позивача не пов'язане з променевою
хворобою.

На підставі встановлених вище
обставин, виходячи з системного
аналізу приписів ст. ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
п. п. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1210, суд першої
інстанції дійшов висновку про
неправомірність відмови Управління у
перерахунку пенсії Позивачу, оскільки
Відповідачем неправомірно не було
включено до заробітку ОСОБА_2 суми
премій згідно Наказів № № 185, 188 та
невірно виконано розрахунок робочого
часу.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон) пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Приписами ч. 5 ст. 54 Закону визначено, що
порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 6 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
(далі - Порядок), в усіх випадках премія,
передбачена підпунктом 3 пункту 1
постанови Ради Міністрів УРСР,
Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7
(не більш як 400 карбованців на місяць),
що була визначена умовами оплати праці
для осіб, які безпосередньо брали
участь у роботах, пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи і запобіганням забрудненню
навколишнього природного середовища,
після проведеного розрахунку
додається до суми обчисленого
заробітку.

Положеннями п. 7 Порядку закріплено, що
пенсії призваних на військові збори
військовозобов'язаних, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки: у III зоні -
5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії
не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період.

Отже, з комплексного аналізу
вищезазначених норм Порядку
вбачається, що в усіх випадках премія,
яку отримали особи, які брали участь у
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи, додається до суми
обчисленого заробітку, а заробітна
плата для розрахунку пенсії не повинна
бути нижчою від фактично одержаної
суми у зазначений період.

Як вбачається зі змісту виписок
Наказів № № 185, 188 ОСОБА_2 30.04.1986 року та
16.05.1986 року був нагороджений преміями
на суму 50 руб. та 60 руб. відповідно. За
таких обставин, останні повинні бути
включені до заробітної плати для
розрахунку пенсії. Проте, відповідні
суми премії не були включені до довідки
про заробітну плату від 25.03.2014 року № 42,
на підставі якої розрахована пенсія
Позивача, що суперечить приписам п. п. 6,
7 Порядку.

Оцінюючи доводи Апелянта щодо
неможливості здійснення перерахунку
ОСОБА_2 пенсії не лише на підставі
довідки про заробітну плату, але й
ґрунтуючись на відсутності
підтвердження довідкою МСЕК
виникнення у Позивача захворювання, що
спричинило інвалідність внаслідок
променевої хвороби, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Зі змісту копії довідки МСЕК № 011336
вбачається, що у результаті проведення
повторного огляду ОСОБА_2 останньому
було встановлено першу групу
інвалідності з 05.03.2007 року, яка
пов'язана з виконанням останнім
службових обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Інвалідність встановлена
безстроково.

За таких обставин, твердження Апелянта
про відсутність доказів, якими
підтверджується зв'язок встановлення
Позивачу інвалідності із роботами з
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи є необґрунтованим.

Крім того, надаючи оцінку доводам
апеляційної скарги щодо пропуску
ОСОБА_2 шестимісячного строку позовної
давності для звернення до суду, судова
колегія зауважує наступне.

Позивач звернувся до Відповідача із
відповідною заявою 02.09.2013 року.
Управлінням було надано відповідь на
дану заяву 30.09.2013 року. Останнім днем
шестимісячного строку звернення до
суду є 31.03.2014 року (так як 30.03.2014 року -
вихідний день).

Однак, в силу приписів ч. 2 ст. 99 КАС
України, відповідний строк
обчислюється з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи відсутність у матеріалах
справи доказів, якими підтверджується
дата отримання Позивачем листа
Управління від 30.09.2013 року та обов'язок
Відповідача подавати відповідні
докази для підтвердження пропуску
Позивачем шестимісячного строку
звернення до суду, колегія суддів
вважає відповідне твердження Апелянта
необґрунтованим.

Таким чином суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін.

Згідно приписів ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів із наведеними
висновками суду першої інстанції
погодилась, оскільки вони знайшли своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи. Судом було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу - залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Дарницькому
районі м. Києва - залишити без
задоволення, а постанову Дарницького
районного суду м. Києва від 02 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у Дарницькому
районі м. Києва про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі. Касаційна скарга на
судові рішення подається в порядку та
строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС
України.

Головуючий суддя
А.Г. Степанюк

Судді
В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя
Степанюк А.Г.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.