Справа № 810/1867/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1867/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної екологічної інспекції у
Чернівецькій області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» до
Державної екологічної інспекції у
Чернівецькій області про визнання
протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі -
Позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної екологічної
інспекції у Чернівецькій області (далі
- Відповідач) про визнання протиправним
та скасування припису №04/12 від 31.01.2014
року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано п.п.1, 2, 3, 5
припису №04/12 від 31.01.2014 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати в
частині задоволення позовних вимог та
прийняти в цій частині нове, яким в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
згідно вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Відповідачем проведено планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами Позивачем за
адресою: м.Чернівці, вул.Головна, 265-А,
вул.Червоноармійська, 71, за
результатами якої складено акт від
31.01.2014 року.

31.01.2014 року Відповідачем відносно
Позивача винесено припис №04/12 щодо
усунення виявлених під час перевірки
порушень природоохоронного
законодавства, а саме:

1.Вести первинний поточний облік
кількості, типу і складу відходів, що
утворюються, збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються;

2.Визначити та погодити склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища;

3.Заключити договір з ліцензованим
суб'єктом господарювання на утилізацію
використаного пакувального матеріалу;

4.Забезпечити мінімальні норми
утилізації використаних пакувальних
матеріалів і тари, який застосовується
для пакування продукції;

5.Подати через дозвільний центр до
обласної державної адміністрації
декларацію про утворення відходів.

Термін виконання вказаного припису - до
03.03.2014 року.

Правові, організаційні та економічні
засади діяльності, пов'язаної із
запобіганням або зменшенням обсягів
утворення відходів, їх збиранням,
перевезенням, зберіганням,
сортуванням, обробленням, утилізацією
та видаленням, знешкодженням та
захороненням, а також з відверненням
негативного впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини на території України
врегульовані Законом України «Про
відходи».

Згідно ст.13 Закону України «Про
відходи» суб'єктами у сфері поводження
з відходами є громадяни України,
іноземці та особи без громадянства, а
також підприємства, установи та
організації усіх форм власності,
діяльність яких пов'язана із
поводженням з відходами.

За визначенням ст.1 вказаного Закону
відходи - це будь-які речовини,
матеріали і предмети, що утворилися у
процесі виробництва чи споживання, а
також товари (продукція), що повністю
або частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення; поводження з відходами - це
дії, спрямовані на запобігання
утворенню відходів, їх збирання,
перевезення, сортування, зберігання,
оброблення, перероблення, утилізацію,
видалення, знешкодження і захоронення,
включаючи контроль за цими операціями
та нагляд за місцями видалення;
виробник відходів - це фізична або
юридична особа, діяльність якої
призводить до утворення відходів;
розміщення відходів - зберігання та
захоронення відходів у спеціально
відведених для цього місцях чи
об'єктах; зберігання відходів - це
тимчасове розміщення відходів у
спеціально відведених місцях чи
об'єктах (до їх утилізації чи
видалення); власник відходів - це
фізична або юридична особа, яка
відповідно до закону володіє,
користується і розпоряджається
відходами.

Положеннями ст.17 Закону України
«Про відходи» встановлено обов'язки
суб'єктів господарської діяльності у
сфері поводження з відходами.

Пунктом 5 постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.2001 року №915
«Про впровадження системи збирання,
заготівлі та утилізації відходів як
вторинної сировини» установлено, що
підприємства, установи та організації
усіх форм власності, які
використовують в Україні тару і
пакувальні матеріали або імпортують їх
разом з продукцією, зобов'язані:

самостійно з дотриманням вимог
законодавства забезпечити приймання
та утилізацію використаних тари і
пакувальних матеріалів відповідно до
встановлених пунктом 3 цієї постанови
мінімальних норм утилізації або
укласти з Компанією договори про
організацію їх збирання, заготівлі та
утилізації з оплатою послуг за
тарифами, затвердженими пунктом 2 цієї
постанови;

забезпечити виконання
встановлених пунктом 3 цієї постанови
норм утилізації, незалежно від того,
самостійно чи на підставі укладених
договорів вони здійснюють збирання
і заготівлю використаних тари і
пакувальних матеріалів;

подавати щороку до 10 грудня
територіальним органам Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища інформацію про обсяги
використаних ними тари і пакувальних
матеріалів.

Згідно п.8 Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.1998 року №1218,
власники відходів, для яких платежі за
розміщення відходів усіх класів
небезпеки не перевищують 10 гривень на
рік, власники побутових відходів, що
уклали договори на розміщення відходів
з підприємствами комунального
господарства, та власники відходів, які
одержали ліцензію на збирання і
заготівлю окремих видів відходів як
вторинної сировини, звільняються від
одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів.

Отже, суб'єктами господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами є підприємства, організації
та установи, діяльність яких пов'язана
з виробництвом або розміщенням
відходів у спеціально відведених для
цього місцях чи об'єктах.

Обсяги відходів, які передані на
договірних засадах іншим суб'єктам
господарської діяльності, вже не є
власністю суб'єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи,
основним видом діяльності Позивача є
роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах переважно
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами.

Відповідачем не надано доказів у
підтвердження здійснення Позивачем
діяльності, яка призводить до
утворення відходів, зокрема, у акті
перевірки не зафіксовано факту
вироблення відходів, як і не
зафіксовано факту розміщення відходів
Позивачем та нанесення у зв'язку з
чим шкоди навколишньому середовищу.

01.12.2010 року між Позивачем та Приватним
підприємством «Львівська екологічна
компанія» укладено договір постачання
№703-ГСП07/11, за умовами якого Позивач
продає пакувальні матеріали
(макулатуру, поліетилен, пластмасу) для
подальшої переробки.

Виконання умов вказаного договору
підтверджується копіями видаткових
накладних, які містяться в матеріалах
справи.

Крім того, Приватне підприємство
«Львівська екологічна компанія» має
ліцензію серії АВ №487757 на збирання,
заготівлю окремих видів відходів як
вторинної сировини (макулатури,
склобою, відходів полімерних, відходів
гумових), із строком дії з 28.12.2009 року по
28.12.2014 року.

01.01.2014 року між Позивачем та Міським
комунальним підприємством
«Чернівціспецкомунтранс» укладено
договір про надання послуг із збирання
(викачування) та вивезення рідких
побутових відходів (рідких нечистот)
№10, на підтвердження умов виконання
якого в матеріалах справи містяться
копії транспортних накладних.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про те, що Позивач не є
виробником та власником відходів, не
має спеціально відведених місць чи
об'єктів для їх розміщення, не є
суб'єктом господарської діяльності у
сфері поводження з відходами, а тому
отримання ним дозволу на розміщення
відходів та ліміту на утворення та
розміщення відходів не є необхідним, а
тому рішення суду першої інстанції про
визнання протиправними та скасування
вимог припису п.п.1, 2, 3, 5 припису №04/12
від 31.01.2014 року є обґрунтованим та
законним.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Чернівецькій
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.