Справа № 189/379/14-а
Суддя: Пустовар О. С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/379/14-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

03.07.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді
Пустовар О.С.

при секретарі
Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Покровське справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Покровського районного центру
зайнятості про визнання протиправним
та скасування наказу за № 237 від 27.12.2012
року про застосування фінансових
санкцій,-

встановив :

Позивачка звернулася до суду з
позовом до Покровського районного
центру зайнятості про визнання
протиправним та скасування наказу за №
237 від 27.12.2012 року про застосування
фінансових санкцій. В обґрунтування
заявлених позовних вимог позивачка
зіслалася на те, що відповідачем 27.12.2012
року на підставі ч.3 ст.35, ч.2,5 ст.38 Закону
України «Про обов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», прийнято наказ «про
застосування фінансових санкцій» за №
237, при цьому до ОСОБА_1 застосовано
фінансову санкцію у вигляді штрафу в
розмірі 33 729, 87 грн. При цьому до
вказаного наказу у якості додатку
долучено «розрахунок суми штрафних
санкцій за порушення порядку
використання коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття» у загальній сумі 33 729, 87
грн. Позивачка вважає зазначений
розрахунок таким, що не відповідає
дійсності, а прийнятий на підставі
нього наказ за № 237 суперечить вимогам
Закону України «Про обов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», тому підлягає
скасуванню, оскільки розрахунок, який
став підставою для його прийняття не
відповідає дійсним обставинам, а також
при його прийнятті допущено порушення
вимог Закону України «Про № 1533-III та
«Порядку надання роботодавцю дотації
на створення додаткових робочих місць
для працевлаштування безробітних». Про
існування наказу № 237 позивачка
дізналася 19.02.2014 року у судовому
засіданні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду у
справі за № 804/4333/13-а за позовом
Покровського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів у сумі 33 729, 87 грн., тому
місячний строк звернення до суду вона
не порушила. Просить адміністративний
позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні
представник позивачки підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог, зіславшись
на те, що твердження позивачки є
безпідставними та необґрунтованими.
Так, 26.04.2011 року ОСОБА_1 будучи приватним
підприємцем, уклала договір з
Покровським районним центром
зайнятості про працевлаштування
безробітної ОСОБА_2 за умови надання
дотації роботодавцю на створення
додаткового робочого місця, за рахунок
коштів фонду заганообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття у розмірі витрат на
заробітну плату особі, прийнятій за
направленням центру зайнятості. 07.09.2011
року ПП ОСОБА_1 уклала такий самий
договір про працевлаштування ОСОБА_3 з
наданням дотації на тих самих умовах.
Вироком Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 10.12.2012
року по справі № 433/1911/12 встановлено, що
ПП ОСОБА_1 уклала договір про надання
дотації з Покровським районним центром
зайнятості стосовно найманих
працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
фактично не працювали у підприємця, а
отже кошти Фонду були використані з
порушенням встановленого порядку.
Відповідно ло довідки, Покровський РЦЗ
відшкодував з Фонду ПП ОСОБА_1 кошти на
загальну суму 33729,87. Ця сума включена до
розрахунку штрафних санкцій. Також у
позові позивачка вказує, що про
застосування до неї заходів правового
впливу у вигляді накладення штрафу
вона дізналася 19.02.2014 року після
отримання копії наказу директора
Покровського РЦЗ від 27.12.2012 року за № 237.
Позов про примусове стягнення штрафних
санкцій з ОСОБА_1 поданий Покровським
РЦЗ до Дніпропетровського окружного
суду 19.03.2013 року. 29.03.2013 року відкрите
провадження в адміністративній справі
за позовом Покровського РЦЗ до ОСОБА_1
про стягнення штрафу за порушення
порядку використання дотації у сумі
33729,87 грн., копія постанови направлена
сторонам. Справа розглядалася за
участю сторін. Отже твердження ОСОБА_1
про те, що вона не знала про порушення
своїх прав є неправдивим, оскільки
фактично про стягнення з неї штрафних
санкцій їй стало відомо у квітні 2013
року. У судовому засіданні 12.02.2014 року
при дослідженні доказів суд зобов'язав
центр зайнятості надати копію наказу
про накладення штрафу ОСОБА_1, який був
наданий суду 19.02.2014 року. Тому
представник відповідача вважає, що
позивачка пропустила місячний строк
для звернення до суду та просить в
позові відмовити.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4
суду пояснила, що вона працює
директором Покровського РЦЗ, на даний
час знаходиться в декретній відпустці.
Вважає, що наказ № 237 повністю
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Cвідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
вона працює юрисконсультом
Покровського РЦЗ, на даний час
знаходиться в декретній відпустці.
Вважає, що наказ № 237 повністю
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представників,
пояснення свідків, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

Так, судом достовірно
встановлено, що згідно наказу №237 від
27.12.2012 року директора Покровського РЦЗ
Литвиненко В.В., про застосування
штрафних санкцій за порушення порядку
використання коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття на ФОП ОСОБА_1 накладено
штраф у розмірі наданої Фондом суми,
використаної з порушенням згідно з
розрахунком у сумі 33729,87 грн.

Згідно вироку Покровського
районного суду Дніпропетровської
області від 10.12.2012 року по справі №
433/1911/12 ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні
злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191
КК України, а саме в тому, що вона із
корисливих спонукань, з метою
отримання грошових коштів у вигляді
дотації згідно програми «надання
роботодавцям дотації на створення
додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних», уклала
трудовий договір з найманим
працівником ОСОБА_2, що перебувала на
обліку в Покровському районному центрі
зайнятості як безробітна та для
працевлаштування ОСОБА_2 до себе на
підприємство підготувала необхідні
документи та надала їх до Покровського
РЦ, на підставі чого 26.04.2011 року спільно
із ОСОБА_2, котру не повідомила про свої
злочинні наміри, уклала з Покровським
РЦЗ трьохсторонній договір про
працевлаштування безробітного з
наданням дотації, не маючи при цьому
дійсного наміру працевлаштувати
останню, а лише отримати грошові кошти
із фонду соціального страхування на
випадок безробіття у вигляді дотації.
Тому, в подальшому ОСОБА_1 завідомо
знаючи, що ОСОБА_2 на роботу не ходить,
зловживаючи своїм службовим
становищем в період з 26.04.2011 року по
квітень 2012 року щомісячно у відомість
на отримання заробітної плати навпроти
прізвища ОСОБА_2 ставила підпис від
імені останньої про отримання тою
заробітної плати та надавала їх знову
бухгалтеру для нарахування до
розрахункової відомості на ОСОБА_2
заробітну плату та обов'язкові платежі.

В своїх запереченнях представник
відповідача посилаючись на вирок
Покровського районного суду від 10.12.2012
року вказала, що даним вироком
встановлено, що ПП ОСОБА_1 уклала
договір про надання до дотації з
Покровським РЦЗ стосовно найманих
працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
фактично не працювали у підприємця та
зловживаючи своїм службовим
становищем, внесла недостовірну
інформацію в розрахункові відомості,
відомості на отримання заробітної
плати, довідку про нараховану та
виплачену заробітну плату особі,
працевлаштованій за направленням
служби зайнятості, використання
робочого часу працівника та сплату
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, тобто
скоїла службове підроблення, а отже
кошти фонду були використані з
порушенням встановленого порядку.

Однак дані пояснення
представника відповідача суперечать
вищевказаному вироку відносно
найманого працівника ОСОБА_3, так як
відповідно до постанови про закриття
кримінальної справи від 03.11.2012 року
старшого слідчого СВ покровського РВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області - кримінальну справу відносно
ОСОБА_1 за ознаками ст.191 ч.3 та ч.1 ст.366 КК
України (по факту внесення службовою
особою до офіційних документів
завідомо неправдивих відомостей щодо
ОСОБА_3 та заволодіння коштами із фонду
загальнообов'язкового соціального
страхування на випадок безробіття
шляхом зловживання своїм службовим
становищем) закрито, у зв'язку з
відсутністю в її діях зазначеного
складу злочину.

За таких обставин суд вважає, що
наказ директора Покровського
районного центру зайнятості від 27.12.2012
року за № 237 є протиправним та
підлягаючим скасуванню.

Крім того в судовому засіданні є
спірним питання встановлення часу,
протягом якого позивач може звернутися
до суду із адміністративним позовом
про скасування наказу.

Розглядаючи питання щодо
пропуску позивачем строку звернення до
суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду
щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень. на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк, який
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що наказ директора
Покровського районного центру
зайнятості від 27.12.2012 року за № 237
наданий позивачці 19 лютого 2014 року при
розгляді адміністративної справи за
позовом Покровського районного центру
зайнятості про стягнення грошових
коштів у сумі 33729,87 грн.

Враховуючи те, що про існування
наказу ОСОБА_1 дізналася лише із копії
вищевказаних документів 19.02.2014 року у
судовому засіданні, то суд вважає
місячний строк звернення до
адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень не пропущеним.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що передбачений ст.99 КАС України
місячний строк на звернення до суду не
пропущеним, відповідно, у задоволенні
клопотання представника відповідача
про відмову у задоволенні
адміністративних вимог з цих підстав
необхідно відмовити та позов
задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17-19, ст.
69-72, 158-163, ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Покровського районного центру
зайнятості Покровського району
Дніпропетровської області про
визнання протиправним та скасування
наказу від 27 грудня 2012 року, за №237 про
застосування фінансових санкцій -
задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати наказ Директора
Покровського районного центру
зайнятості Покровського району
Дніпропетровської області Логвіненко
В.В. від 27 грудня 2012 року, за №237 про
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу в розмірі - 33729 (тридцять
три тисячі сімсот двадцять дев'ять)
гривень 87(вісімдесят сім) копійок.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя:
О.С. Пустовар