Справа № 820/9017/14
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 р.Справа № 820/9017/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів" на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
11.06.2014р. по справі № 820/9017/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів"

до Державної податкової інспекції
у Київському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів", звернулося з позовом до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просить суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 року
по 01.11.2013 року, за результатами якої
складено акт від 22.04.2014 року №
1075/20-31-22-03-07/35698428.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014 р.
закрито провадження в даній справі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів", не погоджуючись з вказаним
рішенням суду, в апеляційній скарзі
вказує, що рішення є необґрунтованим та
незаконним, прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
11.06.2014 р. та повернути справу для
подальшого розгляду до суду першої
інстанції.

У відповідності до положень ст. 197 КАС
України, зазначена адміністративна
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що в рамках кримінального
провадження №0000435 від 01.11.2013 року
старшим слідчим з ОВС СУ ФР ГУ
МІндоходів у Харківській області
винесена постанова про призначення
позапланової невиїзної документальної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів".

На виконання постанови слідчого
Державна податкова інспекція у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області 02.04.2014 року винесла наказ № 455
"Про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів" .

Судовим розглядом встановлено, що за
результатами перевірки складено акт №
1075/20-31-22-03-07/35698428 від 22.04.2014 року.

Не погоджуючись з висновками
відповідача, викладеному в акті
перевірки, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комітет об'єднаних
аудиторів" звернулося до суду за
захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про закриття
провадження в адміністративній справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскаржуючи дії відповідача щодо
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки, в
позовній заяві позивач фактично
оспорює висновки відповідача, які
відображені в акті про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки товариства.

Також, суд першої інстанції зазначає,
що оскаржувані за цим позовом дії
податкової інспекції з проведення
перевірки Товариства не відповідають
ст. 17 КАС України, адже, такі дії є
службовою діяльністю працівників
податкового органу на виконання своїх
посадових обов'язків із збирання
доказової інформації щодо дотримання
суб'єктом господарювання вимог чинного
законодавства. Висновки посадових осіб
податкового органу, викладені в акті
перевірки, не є обов'язковими для
платника, а тому саме по собі
проведення перевірки не створює для
платника жодних правових наслідків у
вигляді виникнення, зміни або
припинення його прав.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75 ст. 75 ПК
України документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності хоча
б однієї з обставин, визначених цим
Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок регламентовано
ст. 78 ПК України, якою визначені
обставини, при наявності яких можуть
здійснюватися такі перевірки.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПКУ документів та
даних, наданих платником податків у
визначених ПК України випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає
посадовим особам контролюючого органу
право розпочати проведення
документальної невиїзної перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що
оскаржуючи дії відповідача, які
стосуються проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
товариства , позивач не навів жодної
обставини ( дії) щодо здійснення
відповідачем перевірки. Позивачем
фактично оспорюється відображення
відповідних висновків контролюючого
органу, викладених в акті перевірки.

Колегія суддів зазначає, що дії
стосовно проведення спірної перевірки
є лише службовою діяльністю
працівників податкового органу на
виконання своїх посадових обов'язків
із збирання доказової інформації щодо
дотримання суб'єктом господарювання
вимог чинного законодавства. Саме по
собі проведення перевірки не створює
для суб'єкта господарювання жодних
правових наслідків у вигляді
виникнення, зміни або припинення його
прав, а отже не впливає на стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Оспорюванні за цим позовом процедурні
дії податкового органу з проведення
перевірки не мають самостійного
правового значення, оскільки не
являють собою остаточне волевиявлення
владного суб'єкта; в подальшому з
урахуванням вчинених дій податковим
органом може бути прийнято рішення
стосовно прав та обов'язків позивача.

Зі змісту статті 2 КАС до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, як предмета
адміністративного спору, є прямий
(безпосередній) вплив рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень на правовий статус
фізичної чи юридичної особи, тобто
обмеження її прав, свобод, покладення
на неї обов'язків. Прийняття суб'єктом
владних повноважень рішення, як
правило, є результатом вчинення ряду
дій, зокрема, проведення перевірки. З
огляду на те, що в правовому
регулюванні приймає участь саме
рішення суб'єкта владних повноважень, а
не окремі дії, вчинені у процесі
здійснення владних повноважень, за
результатами яких прийнято рішення, ці
дії не можуть бути предметом
оскарження до адміністративного суду
окремо від оскарження рішення.
Обставини щодо вчинення цих дій
входять до предмету доведення у справі
за позовом про скасування рішення
суб'єкта владних повноважень, а їх
правова оцінка судом на відповідність
встановлених законом компетенції
суб'єкта владних повноважень та
порядку їх вчинення може бути
підставою для скасування рішення як
протиправного внаслідок вчинення
посадовими особами суб'єкта владних
повноважень дій не у спосіб та не у
порядку, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, ознакою
рішення, дії або бездіяльності,
оскарження яких підпадає під
юрисдикцію адміністративних судів
відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 КАС, є їхня юридична
значимість та вчинення
безпосереднього впливу на стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Колегія суддів зазначає, що дії
відповідача є службовою діяльністю
працівників податкового органу на
виконання своїх посадових обов'язків
із збирання доказової інформації щодо
дотримання суб'єктом господарювання
вимог чинного законодавства та
висновки посадових осіб податкового
органу, викладені в акті перевірки, не є
обов'язковими для платника.

Судова колегія зазначає, що позивач не
оспорює за цим позовом процедурні дії
податкового органу з проведення
перевірки, що зазначені ним дії
відповідача не мають самостійного
правового значення, оскільки не
являють собою остаточне волевиявлення
владного суб'єкта; в подальшому з
урахуванням вчинених дій податковим
органом може бути прийнято рішення
стосовно прав та обов'язків позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
оскаржувані дії ДПІ не можуть бути
предметом розгляду в
адміністративному суді, у зв'язку з чим
провадження у справі підлягає
закриттю.

Отже, переглянувши постанову суду
першої інстанції, в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що при її прийнятті суд першої
інстанції у повному обсязі з'ясував
обставини справи і правильно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Комітет
об'єднаних аудиторів" залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 11.06.2014р. по
справі № 820/9017/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бартош Н.С.Судді
Мельнікова Л.В. Донець Л.О.