Справа № 826/7732/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

16 червня 2014 року м. Київ
№ 826/7732/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О., при
секретарі судового засідання Савченко
А.А., розглянув у попередньому судовому
засіданні справу

за позовомОСОБА_1до Міністерства
соціальної політики
Українипровизнання причин
формулювання причин звільнення
неправильним, зобов'язання внести
зміни у формулювання причини
звільнення,

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1;

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Міністерства соціальної
політики України, в якому просить
визнати формулювання причини
звільнення неправильним та таким, що не
відповідає чинному законодавству і
зобов'язати Міністерство соціальної
політики України внести зміну у
формулювання причини звільнення
вказавши «звільнити у зв'язку з виходом
на пенсію по інвалідності» та змінити
дату звільнення на 13.12.2013 р., замість
04.10.2013 р.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04.06.2014 р. відкрито
провадження у справі та призначено
судовий розгляд справи.

Відповідно до пункту 5, пункту 6 частини
першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними) та чи немає інших підстав
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду або відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі, встановлених
цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до суду у справах
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби встановлюється
місячний строк.

Відповідно до п. 15 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про державну
службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII державна
служба в Україні - це професійна
діяльність осіб, які займають посади в
державних органах та їх апараті щодо
практичного виконання завдань і
функцій держави та одержують заробітну
плату за рахунок державних коштів. Ці
особи є державними службовцями і мають
відповідні службові повноваження.

Так, предметом позовних вимог є
визнання формулювання причин
звільнення не у відповідності до
чинного законодавства та внесення змін
до формулювання причин і дати
звільнення.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1
працювала на посаді директора
Департаменту звернень громадян та
контролю виконання Міністерства
соціальної політики України на
підставі наказу від 28.03.2011 р. №149.

Наказом від 27.09.2013 р. №675-к звільнено
ОСОБА_1 з посади директора Департаменту
звернень громадян та контролю
виконання 04 жовтня 2013 року, за угодою
сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, за висновком суду, спірні
правовідносини стосуються проходження
позивачем та звільнення його з
публічної служби в розумінні пункту 15
частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно зі статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк (ч. 3 цієї
статті).

Судом встановлено, що позивач
зверталася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
аналогічним позовом, за результатами
розгляду якого ухвалою від 14.05.2014 р. у
справі № 826/6322/14 позовну заяву ОСОБА_1 до
Міністерства соціальної політики
України про визнання формулювання
причин звільнення неправильним,
зобов'язати внести зміни у
формулювання причин звільнення та
змінити дату звільнення, залишено без
розгляду у зв'язку із пропуском
позивачем місячного строку звернення
до суду.

Як встановлено вказаним судовим
рішенням, позивач стверджує, що її
звільнення відбулося в період
перебування у відпустці та в період
перебування на лікуванні з 24 вересня 2013
року по 12 грудня 2013 року, внаслідок чого
позивачеві встановлено другу групу
інвалідності, що позбавило можливості
вчасно звернутися до суду. Тому позивач
просить строк звернення до суду
вважати пропущеним з поважних причин і
визнати причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними відповідно до листків
непрацездатності.

Відповідно до заяви позивача від 14
червня 2013 р. щодо надання відпусток з
наступним звільненням за згодою сторін
наказом Міністерства соціальної
політики України надано відпустку з
01.07.2013 р. по 04.09.2013 р. та з 05.09.2013 р. по
04.10.2013 р.

Наказом від 27.09.2013 р. №675-к звільнено
ОСОБА_1 з посади директора Департаменту
звернень громадян та контролю
виконання 04 жовтня 2013 року, за угодою
сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України.

26 вересня 2013 року ОСОБА_1 подано заяву
про відкликання заяв про звільнення,
яку зареєстровано в Міністерстві
соціальної політики України 02 жовтня
2013 року №235/0/19-13.

Листом від 10.10.2013 року №4049/0/09/13-зв
Міністерством соціальної політики
України повідомлено ОСОБА_1 на заяву
від 26.09.2013 року, що при розірванні
трудового договору за угодою сторін
відкликання поданої працівником заяви
законодавством не передбачено.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивач знав або повинен був дізнатись
про порушення своїх прав, інтересів ще
у жовтні 2013 р. при отриманні відповіді
від 10.10.2013 року №4049/0/09/13-зв на свою заяву
від 26.09.2013 р.

Позивачем, зазначалось, що вона
перебувала на лікуванні з 24 вересня 2013
року по 12 грудня 2013 року, внаслідок чого
позивачеві встановлено другу групу
інвалідності. Позивач зазначає, що саме
ця обставина унеможливила вчасно
звернутися з адміністративним позовом
до суду для захисту свого порушеного
права.

До позовної заяви позивачем долучено
копії листків непрацездатності Серія
АГА №833452 на період непрацездатності з
04.09.2013 р. по 24.09.2013 р., Серія АГЕ №743906 на
період непрацездатності з 25.09.2013 р. по
08.11.2013 р., Серія АГЕ №779013 на період
непрацездатності з 09.11.2013 р. по 12.12.2013 р.

Відповідно до довідки до акта огляду
медико-соціальною експертною комісією
Серія АВ №0070884 ОСОБА_1 з 12.12.2013 року
встановлено другу групу інвалідності

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено поважність причин
пропуску строку звернення до суду з
жовтня 2013 р. по 12.12.2013 р.

Проте, як судом зазначено, позивач
звернулась до суду 06 травня 2014 року,
тобто з пропуском місячного строку
звернення до суду. Разом з тим, ні
адміністративний позов, ні долучені
матеріали до позову не містять доказів
неможливості звернення до суду в
період з 13.12.2013 року по 05 травня 2014 року.

Натомість позивач повторно звернулась
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з аналогічним позовом. У позовній
заяві позивач повторно просить
поновити строки звернення до суду у
зв'язку з тим, що вона перебувала на
амбулаторному та стаціонарному
лікуванні у період з 29 вересня 2013 р. по 12
грудня 2013 року включно і їй встановлено
другу групу інвалідності, позивач не
мала можливості звернутися до суду.

З огляду на що суд зазначає, що вказані
доводи були розглянуті судом у справі
№ 826/6322/14, а тому вважає повторне
посилання на них в якості
обґрунтування поважності причин
пропуску строку звернення до суду є
безпідставним.

Рішення у справі № 826/6322/14 набрало
чинності 03.06.2014 р., а тому обставини,
встановлені зазначеним рішенням,
відповідно до ст. 72 КАС України не
доказуються.

Крім того, обґрунтовуючи пропуск
строків звернення, позивач зазначила,
що у межах строку звернення до суду нею
був поданий позов до Деснянського
районного суду м. Києва, за
результатами розгляду якого, ухвалою
від 17.01.2014 р. у справі № 2-а/754/118/14,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.04.2014 р., ОСОБА_1 було відмовлено у
відкритті провадження у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства соціальної
політики України про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Однак, суд не може погодитися з такими
висновками позивача, оскільки як
вбачається позов до Деснянського
районного суду був поданий у січні 2014
р., тобто з порушенням встановленого ч. 5
ст. 99 КАС України строку. При цьому, суд
вважає, що звертаючись вперше до
Окружного адміністративного суду м.
Києва 06.05.2014 р. (справа № 826/6322/14), позивач
вже знала про рішення Деснянського
районного суду від 17.01.2014 р., яким їй
було відмовлено у відкритті
провадження в адміністративній справі,
а тому не приймає його в якості доказу
поважності причин пропуску строку
звернення до суду.

Інших доказів, які б свідчили про
поважність причин пропуску строку
звернення до суду, позивачем не надано,
а тому суд не знаходить підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними.

В судовому засідання суд поставив на
обговорення питання щодо залишення
позовної заяви без розгляду.

Позивач та його представник
заперечували проти залишення позовної
заяви без розгляду.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяви про розгляд справи без його
участі або клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.
Заперечень або пояснень по суті
заявлених позовних вимог суду не
надано.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Враховуючи, що заява позивача про
обґрунтування причин пропуску строків
звернення до суду є необґрунтованою, а
причини пропуску строку звернення суд
не визнав поважними, позовна заява
підлягає залишенню без розгляду на
підставі статей 99, 100, 155 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
100, 121, 155, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до
Міністерства соціальної політики
України про визнання формулювання
причини звільнення неправильним,
зобов'язання вчинити дії, - без
розгляду.

Повідомити позивача, що особа, позовна
заява якої залишена без розгляду, після
усунення підстав, з яких заява була
залишена без розгляду, має право
звернутися до адміністративного суду в
загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили,
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом п'яти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує ухвалу, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О.Іщук

Текст ухвали в повному обсязі складено
20.06.2014 р.