Справа № 809/2027/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

809/2027/14

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2014 р. Справа № 809/2027/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представника позивача: не з’явився,

представника відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Рожнятівському районі до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськторф» про стягнення заборгованості в сумі 21 513,46 грн. –

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Рожнятівському районі звернулася в суд з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськторф» про стягнення податкового боргу в сумі 21 513,46 грн. по сплаті орендної плати за землю.

Представник позивача в судове засідання не з”явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції. Правом на подання заперечення не скористався, заяв про визнання позову чи про відкладення розгляду справи суду не подав.

За таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківськторф» 18.11.2005 року зареєстроване як юридична особа, взяте на податковий облік (а.с.9-10).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1.). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2.). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3.).

Згідно підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать податок на прибуток підприємств, податок на доходи фізичних осіб, податок на додану вартість, плата за землю.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що відповідач являється платником орендної плати за землю, допустив заборгованість по орендній платі за землю в сумі 21 513.46 грн., що виникла на підставі поданих відповідачем податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період квітня-травня 2014 року.(а.с.7).

Пунктом 56.11. статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно підпункту 56.17.5. пункту 56.17. статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Судом також встановлено, що відповідачем не порушено процедури адміністративного оскарження грошових зобов’язань зі сплати вказаного податкового зобов’язання, а тому в розумінні підпункту 56.17.5. пункту 56.17. статті 56 Податкового кодексу України дана сума заборгованості є узгодженою.

Відповідно пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем в порядку пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України було надіслано відповідачу податкову вимогу, яку останній отримав, однак залишив без реагування (а.с.15).

У відповідності до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначається як сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове зобов’язання зі сплати орендної плати за землю в загальному розмірі 21 513,46 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачений.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 11.07.2014 року.

Суддя (підпис) Мигалюк Ю.В.