Справа № 262/2025/14-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Любенок Л.Д.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
справа №262/2025/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Гайдар А.В.,

судді:
Жаботинська С.В.,

Яковенко М.М.,

за участю секретаря судового засідання
Левченко Г.О.,

за участю представника відповідача
Жуль Є.А. (за довіреністю)

у відкритому судовому засіданні
розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька на
постанову Пролетарського районного
суду м.Донецька від 05 червня 2014 року по
адміністративній справі № 262/2025/14-а за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька про
визнання рішення протиправним,
скасування рішення та стягнення
утриманої пенсії, -

В С Т А Н О В И
В :

Постановою Пролетарського районного
суду м.Донецька від 05 червня 2014 року
позов - задоволено. Визнано
протиправним та скасовано рішення б/н
від 18 жовтня 2013 року Управління
Пенсійного Фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька про
утримання з листопада 2013 року по 20
відсотків щомісяця з пенсії ОСОБА_4
незаконно отриманої суми пенсії за
період з 12 січня 2013 року по 31 жовтня 2013
року у розмірі 278 грн 58 коп. Стягнуто з
Управління Пенсійного Фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька
кошти, утримані з неї на підставі
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в Пролетарському районі м.
Донецька б/н від 18 жовтня 2013 року в сумі
278 грн. 58 коп. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_4
сплачений судовий збір в сумі 355 грн. 78
коп. (арк.справи 26-31)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач - Управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька
звернувся з апеляційною скаргою,
пославшись на незаконність та
необґрунтованість постанови суду
першої інстанції, прийняту с
порушенням норм матеріального права,
просив постанову суду першої інстанції
скасувати і прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.
(арк.справи 45-47).

Представник відповідача у судовому
засіданні наполягала на задоволенні
апеляційної скарги, та просила
скасувати рішення першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

За правилами частини 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний перегляд
постанови суду першої інстанції
здійснюється в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, думку представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач - ОСОБА_4
перебуває на обліку в Управлінні ПФУ
Пролетарського району м. Донецька та
отримує пенсію за віком з 26.12.2008 року.

Після звільнення з основного місця
роботи з 12 січня 2013 року, ОСОБА_4 був
зроблений перерахунок пенсії як не
працюючому пенсіонеру.

Із листа № 32/Б-01-01-03 від 17.03.2014 року
вбачається, що 2 жовтня 2013 року до
Управління ПФУ в Пролетарському районі
м. Донецька надійшла інформація за
даними персоніфікованого обліку щодо
реєстрації ОСОБА_4 приватним
підприємцем з 6 лютого 1994 року
(арк.справи 14).

У зв'язку із чим, відповідачем прийнято
рішення б/н від 18 жовтня 2013 року про
утримання з пенсії ОСОБА_4 незаконно
отриманої суми пенсії за період з 12
січня 2013 року по 31 жовтня 2013 року в сумі
278 грн 58 коп. (арк. справи 23).

Про наявність такого рішення позивачу
стало відомо 18 березня 2014 року, коли
вона отримала відповідь з Управління
ПФУ в Пролетарському районі м. Донецька
№ 32/Б-01-01-03 від 17.03.2014 року (арк. справи 8).

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості га в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону.

Згідно ч. З ст. 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виключно законами про
пенсійне забезпечення визначаються
види пенсійного забезпечення, умови,
норми та порядок пенсійного
забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» задекларовано, що цей
Закон регулює відносини, що виникають
між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначаються: види пенсійних виплат:
умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсії, призначені за цим
Законом, індексуються відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
передбачено, що індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані ними
в гривнях на території України і які не
мають разового характеру в тому числі
оплата праці (грошове забезпечення) та
пенсії. Крім того, вказаним Законом
передбачено, що порядок проведення
індексації встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
визначено, що індексація доходів
працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи, а пенсія
непрацюючих пенсіонерів індексується
в розмірі, що з урахуванням оплати
праці не перевищує прожиткового
мінімуму для працездатної особи.

Згідно з п. 9 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
що затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078 (надалі - Порядок) працюючим
пенсіонерам в першу чергу індексується
сума оплати праці. Індексація пенсії,
державної соціальної допомоги особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам, щомісячного довічного
грошового утримання, що виплачуються
замість пенсії, провадиться після
індексації суми оплати праці на
підставі довідки підприємства,
установи, організації, де працює
пенсіонер, в якій зазначається розмір
оплати праці працюючого пенсіонера,
проіндексована її сума і сума
індексації.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відомості, що містяться в
системі персоніфікованого обліку,
використовуються виконавчими органами
Пенсійного фонду, в тому числі, для
визначення розміру, перерахунку та
індексації пенсійних виплат,
передбачених цим Законом.

Як видно з даних підсистеми «Відомості
з реєстру страхувальників», позивач
ОСОБА_4 зареєстрована 6 лютого 1994 року
Виконавчим комітетом Донецької
міської ради як фізична
особа-підприємець, дані про припинення
підприємницької діяльності відсутні
(а. с. 29).

Згідно Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій від 25.11.2005 N 22-1
посадова особа у 10-денний термін з дня
одержання заяви про призначення пенсії
оформляє всі необхідні документи і
направляє їх до органу, що призначає
пенсію, за місцезнаходженням
підприємства, установи, організації
або за місцем проживання (реєстрації)
особи. Для забезпечення повноти
відомостей про застраховану особу,
якій призначається пенсія, подається
комплект первинної звітності
страхувальника до системи
персоніфікованого обліку Пенсійного
фонду України за період після
останнього звіту до дати подання заяви
про призначення пенсії включно. У
необхідних випадках надається
допомога щодо одержання відсутніх у
особи документів для призначення
пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі
необхідні для призначення пенсії
документи, до органу, що призначає
пенсію, подаються наявні документи, а
документи, яких не вистачає.

При прийманні документів орган, що
призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення
заяви, відповідність викладених у ній
відомостей про особу даним паспорта та
документам про стаж;

б) здійснює попередню правову
експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій
відповідних документів, фіксує й
засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках

обґрунтованість їх видачі.

Відповідач, приймаючі від позивача
документи для призначення пенсії у
грудні 2008 року, зобов'язаний здійснити
правову експертизу змісту і належного
оформлення документів, наданих
позивачем, та мав право на отримання
від підприємств, установ, організацій
додаткових документів та інформації
для встановлення обґрунтованості
нарахування пенсії, але не скористався
цим.

Пенсіонер з питання про призначення
пенсії звернувся у 2008 році, працівником
пенсійного фонду не була своєчасно
здійснена експертиза наданих
документів та перевірка достовірності
даних, зазначених в довідках, та лише в
2013 році управління пенсійного фонду
встановило наявність реєстрації
позивача як фізичної особи-підприємця.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позивач зверталась до
відповідача з заявою від 6 лютого 1995
року, згідно якої просила
зареєструвати її як платника внесків у
Пенсійний фонд в зв'язку з тим, що вона є
фізичною особою-підприємцем. (арк..
справи 47)

Тому колегія суддів зазначає, що
відповідач мав відомості про
реєстрацію позивача як фізичної
особи-підприємця ще з 1995 року, однак, в
зв'язку з неналежним виконанням своїх
обов'язків щодо внесення
вищезазначених відомостей до бази
персоніфікованого обліку здійснив
помилковий перерахунок пенсії
позивачу, як непрацюючому пенсіонеру.

Доказів зловживання позивачем своїм
правом на призначення та перерахунок
пенсії в судовому засіданні не
встановлено та відповідачем не надано
безспірних доказів щодо зловживання з
боку ОСОБА_4, які призвели до збільшення
суми пенсії.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
здійснити захист порушеного права
позивача та задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м.Донецька на
постанову Пролетарського районного
суду м.Донецька від 05 червня 2014 року по
адміністративній справі № 262/2025/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Пролетарського районного
суду м.Донецька від 05 червня 2014 року по
адміністративній справі № 262/2025/14-а -
залишити без змін.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний колегією суддів 14 липня 2014
року.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

А.В.Гайдар

Судді
С.В.
Жаботинська

М.М.Яковенко