Справа № 2а-6042/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Справа № 9104/60737/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі Волинської області на
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 04 липня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі Волинської області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10.06.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі Волинської області
в якому просив зобов'язати провести
перерахунок та провести виплату пенсії
з 01.02.2011 року з урахуванням показника
середньої заробітної плати по України
за 2010 рік, що передує року звернення за
перерахунком пенсії.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 04 липня 2011 року (прийнятою в
порядку скороченого провадження) позов
задоволено, зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до закону нараховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії за
2010 рік, відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
починаючи з 01.02.2011 року, виплативши
різницю між перерахованою і отриманою
сумами пенсій.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, порушено норми
матеріального права, зокрема ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і не взято до уваги
Рішення Конституційного Суду України
за №10-рп від 22 травня 2008 року.

На підставі вище викладеного просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове, яким у
задоволені позову відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно підпункту третього пункту 11
постанови Кабінету міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», у разі, коли застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менше як 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
даного закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Враховуючу вище наведене суд першої
інстанції прийшов до висновку, про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до закону нараховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії за
2010 рік, відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
починаючи з 01.02.2011 року, виплативши
різницю між перерахованою і отриманою
сумами пенсій.

Однак висновок суду першої інстанції
про задоволення позовних вимог колегія
суддів вважає помилковим.

Перерахунок пенсії у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу,
регулюється ч. 4 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яка передбачає,
що у разі, якщо застрахована особа
після призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-6 «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
визнаних такими, що не відповідають
Конституції України(є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перерахувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
свідчить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу) з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто, правила ч. 1 ст. 40 вище згаданого
Закону при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу за
який може бути обчислена заробітна
плата (дохід). Частина 1 статті 40
згаданого Закону передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата(дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від
перерв та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№ 1788-12 та Закон України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року. З
огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності ст. 9
КАС України приписи постанови № 530 від
28 травня 2008 року не можуть
застосовуватися до спірних
правовідносин.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
відсутні. Останній із наведених
показників застосовується виключно
для призначення пенсії, застосування
його для перерахунку є безпідставним.

З огляду на це суд апеляційної
інстанції вважає, що постанову суду
першої інстанції слід скасувати, бо
така прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України, суд,
-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області - задовольнити,
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 04 липня 2011
року у справі № 2а-6042/11 - скасувати, в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин