Справа № 0670/11866/11
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/39099/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області, третя особа:
управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановила:

У грудні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області, третя особа: управління праці
та соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області, в
якому просила визнати дії відповідача
неправомірними, скасувати постанову
головного державного виконавця
Невмержицького О.О. від 22 листопада 2011
року про повернення виконавчих листів
та зобов'язати поновити виконавче
провадження.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову,
якою позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано
дії головного державного виконавця
Невмержицького О.О. щодо повернення
виконавчого листа №2а-23677/08 від 11
березня 2009 року неправомірними, а
постанову від 22 листопада 2011 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві - незаконною. Зобов'язано
головного державного виконавця
Невмержицького О.О. поновити виконавче
провадження за виконавчим листом
№2а-23677/08 від 11 березня 2009 року.

У касаційній скарзі представник
відповідача просить постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року скасувати, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року залишити в силі, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не дають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 16 березня 2009 року
старшим державним виконавцем на
підставі виконавчих листів №2-а-23677/08,
виданих Житомирським окружним
адміністративним судом 13 лютого 2009
року про стягнення з управління праці
та соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області на
користь ОСОБА_2 31362,95 грн заборгованості
доплати до заробітної плати та 719,60 грн
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва, було відкрито
виконавче провадження та надано
боржнику строк для добровільного
виконання рішення суду до 23
березня 2009 року. Проте, в зазначений
строк рішення суду виконано не було.

Внаслідок цього, 15 січня 2009 року, 24
квітня 2009 року, 05 травня 2009 року,
02 липня 2009 року, 06 січня 2010 року, 15
січня 2010 року, 27 січня 2011 року, 21 лютого
2011 року, 20 липня 2011 року відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області були винесені
постанови про арешт коштів на рахунках
боржника, призначених для виплати
заборгованості, які направлялися на
виконання до управління державного
казначейства України в Овруцькому
районі Житомирської області.

06 травня 2011 року відповідачем
направлено запит до управління
державного казначейства України в
Овруцькому районі Житомирської
області про наявність у них коштів на
виплату зазначених заборгованостей за
рішеннями суду у 2011 році, на який
отримало відповідь 18 травня 2011 році про
те, що кошти на 2011 рік бюджетною
програмою не передбачені.

13 жовтня 2011 року відповідачем повторно
направлено запити до управління
державного казначейства України в
Овруцькому районі Житомирської
області та до управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
стосовно наявності передбаченого
фінансування.

24 жовтня 2011 року відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області було отримано відповідь про
відсутність відкритих асигнувань за
відповідним кодом програмної
класифікації видатків та кредитування
державного бюджету і економічної
класифікації видатків державного
бюджету та про відсутність майна і
коштів у боржника.

22 листопада 2011 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області було винесено постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачеві, припинення чинності
арешту майна боржника та скасування
інших заходів примусового виконання
рішення.

Частиною першою статті 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
визначено вичерпний перелік випадків,
коли державний виконавець вправі
закінчити виконавче провадження, а
саме пунктом 11 визначено, що державний
виконавець закінчує виконавче
провадження у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
статтею 75 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі, якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника -
юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподаткований мінімумів
доходів громадян та призначає новий
строк для виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає штраф у
подвійному розмірі. При подальшому
невиконанні рішення боржником
державний виконавець порушує
клопотання перед судом про кримінальну
відповідальність боржника відповідно
до закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем було вжито всіх
заходів для виконання рішення суду,
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження», оскільки
боржник не має можливості виконати
рішення суду у зв'язку із відсутністю
кошторисних призначень на 2011 рік та
іншого майна, на яке можливо звернути
стягнення.

Також, положеннями статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, що видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Отже, якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, то державний
виконавець застосовує до боржника
штрафні санкції та інші заходи,
передбачені статтею 87 Закону України
«Про виконавче провадження», після
чого виконавчий документ постановою,
затвердженою начальником відповідного
органу державної виконавчої служби,
якому він безпосередньо
підпорядкований, повертається до суду
чи іншого органу, що видав виконавчий
документ.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що після винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження та невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк рішення суду, відповідач
всупереч наведеним нормам
законодавства не застосував до
боржника штрафні санкції та не подав до
прокуратури подання про притягнення
посадових осіб боржника до
кримінальної відповідальності за
невиконання рішення суду.

Таким чином, постанова державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Житомирській
області від 22 листопада 2011 року про
повернення виконавчих листів
№2а-23677/08 є протиправною та підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає. Постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2012 року необхідно залишити
без змін, оскільки вона є законною і
обґрунтованою та постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Житомирській області, третя особа:
управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
О.П. Стародуб

І.В.
Штульман