Справа № 257/2601/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Брежнев О.А.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
справа №257/2601/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого судді: Ханової Р.
Ф.

суддів: Гайдара
А.В., Яковенка М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України

в
Київському районі м. Донецька

на постанову
Київського районного суду м. Донецька

від 13 червня 2014
року

по адміністративній справі №
257/2601/14-а (суддя Брежнев О.А.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління
Пенсійного фонду України

в
Київському районі м. Донецька

про визнання дій
неправомірними, скасування рішення про

відмову у
призначенні дострокової пенсії,
зобов'язання

призначити
дострокову пенсію, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 13 червня 2014 року
задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 (далі
позивач), внаслідок чого зобов'язано
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Донецька (далі
управління, відповідач) відмінити
Рішення Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Донецька від 28
лютого 2014 року № 2724/04 про відмову в
призначенні пенсії ОСОБА_2, зобов'язано
відповідача прийняти нове рішення про
призначення дострокової пенсії
позивачу (арк. справи 41).

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову. Доводи
апеляційної скарги мотивує тим, що суд
першої інстанції не повно з'ясував
обставини справи, не надав належної
правової оцінки доводам управління про
те, що питання призначення дострокової
пенсії за віком може розглядатись і у
випадках, якщо інвалідність
встановлена після шестирічного віку,
але має бути висновок
лікарсько-консультативної комісії про
те, що захворювання, яке призвело до
встановлення інвалідності, мало місце
у віці до 6 років (арк. справи 44-45).

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження, і яка стала
інвалідом з дитинства у 14 років (арк.
справи 4-5) та яку позивачка виховує все
життя. Позивачка досягла 50 літнього
віку і має не менше 15 років страхового
стажу, що підтверджується копіями
паспорту та трудової книжки позивачки
(арк. справи 6-8, 10-13).

20 лютого 2014 року позивачка звернулась
до відповідача із заявою про
призначення їй пенсії із зниженням
пенсійного віку, на що отримала від
управління рішення про відмову у
призначенні цієї пенсії від 28 лютого 2014
року (арк. справи 15-16), з посиланням на
те, що відповідно до пункту 25 Постанови
Правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1, право на
призначення дострокової пенсії мають
тільки матері дітей, що стали
дітьми-інвалідами до свого
шестилітнього віку.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності призначення дострокової
пенсії за віком у випадках, якщо
інвалідність встановлена після
шестирічного віку, що регулюється
нормами Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
(далі Закон № 1058-IV), Законом України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон №
1788-XII) та Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 25 листопада 2005 року N 22-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566
11846 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 25 Порядку 22-1
визнання особи інвалідом з дитинства
або дитиною-інвалідом засвідчується
випискою з акта огляду в МСЕК, медичним
висновком установи охорони здоров'я,
посвідченням одержувача допомоги,
довідкою органу, що призначає допомогу,
про період призначення допомоги. У разі
якщо дитина визнана дитиною-інвалідом
після досягнення шестирічного віку,
або інвалідом з дитинства після
досягнення вісімнадцятирічного віку
надається висновок
лікарсько-консультаційної комісії про
те, що вона мала медичні показання для
визнання її дитиною-інвалідом до
досягнення шестирічного віку.

Порядком № 22-1 визначено, що у разі, якщо
дитина визнана дитиною-інвалідом після
досягнення шестирічного віку, або
інвалідом з дитинства після досягнення
вісімнадцятирічного віку, надається
висновок лікарсько-консультативної
комісії про те, що вона мала медичні
показання для визнання її
дитиною-інвалідом до досягнення
шестирічного віку.

Порядком зазначена умова надання
висновку лікарсько-консультаційної
комісії про те, що дитина мала медичні
показання для визнання її дитиною
інвалідом до досягнення шестирічного
віку передбачена у разі, якщо дитина
визнана інвалідом з дитинства після
досягнення вісімнадцятирічного віку.

Відповідно статті 17 Закону № 1788-XII,
жінки, які народили п'ятеро або більше
дітей і виховали їх до восьмирічного
віку, і матері інвалідів з дитинства,
які виховали їх до цього віку, мають
право на пенсію за віком після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 15 років із зарахуванням до
стажу часу догляду за дітьми (пункти "є"
і "ж" статті 56). При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16 років, які
мають право на одержання соціальної
пенсії (стаття 94 цього Закону).

Пунктом 3 розділу XV Прикінцеві
положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до шестирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком після досягнення 50 років та за
наявності не менше 15 років страхового
стажу. При цьому до числа інвалідів з
дитинства належать також діти-інваліди
віком до 16 років.

Вказаними законодавчими нормами не
встановлене право на призначення
дострокової пенсії тільки матерям,
дітям яких інвалідність встановлена до
досягнення ними шестирічного віку.

Таким чином, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції про те,
що відповідач неправомірно відмовив
позивачу в призначенні пільгової
пенсії, а тому позовні вимоги позивача
є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції повно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, постанова
прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька на постанову
Київського районного суду м. Донецька
від 13 червня 2014 року у справі № 257/2601/14-а
- залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Донецька від 13 червня 2014 року у справі
№ 257/2601/14-а - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 14
липня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко