Справа № 804/5905/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ25 червня 2014 р.
Справа № 804/5905/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О. при
секретарі судового засіданняФросіну
С.Ю. за участю представників сторін:
від позивача Штефюк О.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м.Дніпропетровська до
Відкритого акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство 11233"
про стягнення 16192,44 грн., -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2014р. Управління Пенсійного фонду
України в Самарському районі
м.Дніпропетровська звернулося з
позовною заявою до Відкритого
акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство 11233" та
просить стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість по
відшкодуванню сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в сумі
16192,44 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що Вікрите акціонерне
товариство «Автотранспортне
підприємство №11233» в порушення ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" не сплачує кошти
по відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах по Списку №2 має
заборгованість за березень 2014 року у
загальній сумі 16192,44 грн. Згідно до
Інструкції про порядок обчислення та
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до ПФУ, затвердженої
Постановою Правління ПФУ від 19.12.2003р.
№21-1, підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
суму пенсійних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У зв'язку з несплатою
відповідачем заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком №2 за березень
2014 року, позивач просить стягнути
зазначену суму боргу з Відкритого
акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство 11233" у
судовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином
відповідно до вимог ч.11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами (а.с.32, 33, 34).

У відповідності до вимог ч. 11 ст.35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані під час провадження
у справі повідомляти суд про зміну
місця проживання (перебування,
знаходження), роботи, служби. У разі
неповідомлення про зміну адресу
повістки надсилається їм за останньою
адресою і вважається врученою.

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду без
поважних причин, розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи наведене, належне
повідомлення відповідача про дату, час
і місце розгляду справи, строки
розгляду і вирішення справи,
встановлені ст.122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача за наявними у справі
доказами згідно до вимог ч.4 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Заслухавши представника позивача, який
брав участь у судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що Відкрите
акціонерне товариство
«Автотранспортне підприємство №11233»
зареєстровано як юридична особа за
адресою: 49000, Дніпропетровська область,
м. Дніпропетровськ, Самарський район,
вул. Електрична, буд. 2 та з 27.02.1991р.
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Самарському
районі м.Дніпропетровська як платник
внесків до Пенсійного фонду, що
підтверджується копією Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
довідкою позивача від 24.06.2014р. №84/02/16
(а.с.6-8, 47).

Обов'язок відповідача щодо покриття
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за Списком №2 визначений ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №
1058-ІУ.

Так, відповідно до ч.2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІУ
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди: 1)
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, ради та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно цього Закону.

Порядок відшкодування витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах визначено в
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004р.
за № 64/8663. Визначення сум до
відшкодування, формування розрахунків
фактичних витрат здійснюється
органами Фонду. Встановлено єдиний
порядок як для відшкодування пенсій,
призначених відповідно до пункту "а",
"б-з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", так і інших
видів пільгових пенсій. При цьому, не
відбувається щомісячного узгодження
сум до відшкодування. Розрахунок
надсилається раз на рік, до 20-го січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій.

Згідно п.п.6.4, 6.5, 6.8, 6.9 та 6.10 п.6
вищезгаданої Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.
Підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць. У разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які
мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає "Повідомлення" для
зазначених підприємств через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунок
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Так, на виконання вищенаведеної
Інструкції на адресу відповідача були
направлені розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій по Списку № 2, які були
отримані відповідачем, що
підтверджується доказами наявними в
матеріалах справи (а.с. 49).

Відповідач у встановлені строки не
сплатив кошти, призначені на покриття
витрат на виплату і доставку пенсій
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком №2.

Згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованості за Списком №2,
відповідач має заборгованість по
Списку №2 за березень 2014 року у сумі
16192,44 грн. (а.с.12).

Факт виплати позивачем пільгових
пенсій за розрахунками за березень 2014
року по Списку №2, які отримав
відповідач, підтверджується копіями
довідок про розмір призначеної та
фактично отриманої пенсії, які наявні в
матеріалах справи (а.с. 36-46).

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно до
ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, доказів сплати
заборгованості суду не надав та не
надав також і жодних доказів
правомірності не відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
за березень 2014р. по Списку №2 у сумі
16192,44 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги позивача ґрунтуються на нормах
чинного законодавства України, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому, судом також враховується і
те, що розрахунки органів Управління
Пенсійного фонду України фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій є узгодженими з моменту їх
отримання відповідачем і обов'язковими
для виконання. Розрахунок є актом
індивідуальної дії суб'єкта владних
повноважень, відповідач не оскаржив
отримані ним розрахунки, а тому такі
розрахунки є обов'язковими для
виконання, тобто підлягають сплаті.

Зазначеної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
Суд України у своїй ухвалі від 25.11.2010р. у
справі № 26993/09, у постанові від 22.03.2012р.
№ К-27305/10, у постанові від 06.09.2012р. №
К/9991/63551/11.

Правомірність та законність
компенсації підприємствами витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до п.
"а-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" підтверджено також і
постановами Верховного Суду України
від 23.03.2010р., від 13.02.2012р.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд виходить із того, що
відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2 - 10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160,
161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Управління Пенсійного
фонду України в Самарському районі
м.Дніпропетровська до Відкритого
акціонерного товариства
"Автотранспортне підприємство 11233" про
стягнення 16192,44 грн. - задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Автотранспортне
підприємство 11233"(49000, Дніпропетровська
область, м.Дніпропетровськ,
вул.Електрична, буд.2, ,
р/р7051 Приватбанк, МФО 305299, р/р
0101 Дніпропетровська обласна
філія АКБ УСБ, МФО 305017) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Самарському районі м.Дніпропетровська
(р/р 3182 в Дніпропетровському
обласному управлінні Ощадбанку, , МФО 305482) - заборгованість
по відшкодуванню сум фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком №2 за березень 2014 року в сумі
-16192 грн. 44 коп. (шістнадцять тисяч сто
дев'яносто дві гривні 44 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної
сили у порядку та у строки, визначені
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови складений
- 01.07.2014р.

Суддя С.О.
Конєва