Справа № 814/279/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2014 р. м. Київ
К/800/56149/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Титенко М.П.

за участю представника позивача -
Кутельвас Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів

на ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013

та постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013

у справі № 814/279/13-а

за позовом Державного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»

до 1. Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Миколаєві Державної податкової служби,

2. Державної казначейської служби
України в м. Миколаєві

про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
звернулось до суду, з урахуванням
уточнень позовних вимог, про:

- визнання протиправною
бездіяльності Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Миколаєві Державної податкової
служби щодо невиконання законодавчо
встановленого обов'язку по поданню
після закінчення процедури судового
оскарження до органу державної
казначейської служби висновку із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з Державного бюджету
України за період серпень, вересень 2008
року;

- зобов'язання Спеціалізованої ДПІ
по роботі з ВПП у м. Миколаєві ДПС у
встановлений законодавством строк
подати до Державної казначейської
служби України в м. Миколаєві висновок
із зазначенням суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень, вересень 2008 року у
розмірі 1 423 545,97 грн.;

- стягнення з Державного бюджету
України через Державну казначейську
службу України в м. Миколаєві на
користь позивача суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за серпень, вересень 2008 року у
розмірі 1 432 545,97 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.10.2013, позов задоволено частково;
визнано протиправною бездіяльність
відповідача-1 щодо невиконання
законодавчо встановленого обов'язку по
поданню після закінчення процедури
судового оскарження до органу
державної казначейської служби
висновку із зазначенням суми податку,
що підлягає відшкодуванню з Державного
бюджету України за період серпень,
вересень 2008 року; стягнуто з
відповідача-2 на користь ДП
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за серпень,
вересень 2008 року у розмірі 1 432 545,97 грн.;
в іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач-1
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій; прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивачем до податкового
органу були подані податкові
декларації з податку на додану
вартість за серпень, вересень 2008 року
із заявами про бюджетне відшкодування
цього податку з підтвердженням
відповідними документами. Згідно рядка
25 податкових декларацій з податку на
додану вартість за серпень, вересень 2008
року та додатку 4 до податкових
декларацій за вказані періоди «Заяви
про повернення суми бюджетного
відшкодування» загальна сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника податку у банку,
становить 16 802 392 грн.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві ДПС,
отримавши вищезазначені податкові
декларації, провело позапланову
невиїзну документальну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість під час відображення
господарських операцій з ТОВ
«Стандартметал» та ТОВ «Альт прайм», за
результатами якої був складений акт
№207/36/31821381 від 03.03.2009.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 10.03.2009 податковим органом
прийнято податкове
повідомлення-рішення № 00003036/0 про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 1 432 545,97
грн., з яких: за серпень 2008 року - 562 103,97
грн. та за вересень 2008 року - 870 442 грн.

За результатами судового розгляду
вказане податкове
повідомлення-рішення визнано
протиправним та скасовано постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29.05.2009,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 10.06.2010 та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
10.10.2012 у справі № 2-а-939/09/1470.

Позивач на поштову адресу СДПІ по
роботі з ВПП у м. Миколаєві ДПС направив
лист (вих. № 17/1-11392 від 29.10.2012) з
проханням подати органу казначейської
служби висновок з інформацією про суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість в розмірі 1 432 545,97 грн.
Разом з листом була направлена копія
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10.10.2012.

Проте, листом вих. № 1992/10/10-015 від 22.11.2012
податковий орган відмовив у розгляді
заявленого позивачем прохання,
мотивуючи тим, що ухвала Вищого
адміністративного суду України від
10.10.2012 у встановленому порядку ним не
отримана.

Матеріалами справи встановлено, що
судом першої інстанції на адресу СДПІ
по роботі з ВПП у м. Миколаєві ДПС була
направлена ухвала Вищого
адміністративного суду України від
10.10.2012 для того, щоб відповідач мав
можливість самостійно виконати вимоги
ст. 200 ПК Украйни та надати до Державної
казначейської служби України в м.
Миколаєві Миколаївської області
висновок про необхідність
відшкодування позивачу ПДВ, але
податковим органом не виконано
передбачених податковим
законодавством обов'язків, з
посиланням на те, що не вважає рішення
судів які набрали законної сили
«остаточними», а відтак обов'язковими
до виконання.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
того, що п. 200.15 ст. 200 ПК України не
передбачає будь-якого особливого
порядку отримання податковим органом
судового рішення, а тому відмова СДПІ
виконати встановлений п. 200.15 ст. 200 ПК
України обов'язок, посилаючись на
неотримання ухвали Вищого
адміністративного суду України у
встановленому порядку є безпідставною
та незаконною; недоцільні позовні
вимоги про зобов'язання податкового
органу надати висновок органу
державного казначейства.

Зважаючи на оскарження судових рішень
фактично лише в частині задоволення
позовних вимог та межі перегляду,
визначені ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
зазначає наступне.

Згідно з пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 200.1-200.3 ст. 200 цього
Кодексу сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган: у разі заниження заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування щодо суми, визначеної
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах; у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування; у разі з'ясування за
результатами проведення перевірок
факту, за яким платник податку не має
права на отримання бюджетного
відшкодування, надсилає платнику
податку податкове повідомлення, в
якому зазначаються підстави відмови в
наданні бюджетного відшкодування (п.
200.14 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.15 ст. 200 Податкового
кодексу України у разі якщо за
результатами перевірки сум податку,
заявлених до відшкодування, платник
податку або орган державної податкової
служби розпочинає процедуру
адміністративного або судового
оскарження, орган державної податкової
служби не пізніше наступного робочого
дня після отримання відповідного
повідомлення від платника або ухвали
суду про порушення провадження у
справі зобов'язаний повідомити про це
орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
тимчасово припиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної
суми до набрання законної сили судовим
рішенням. Після закінчення процедури
адміністративного або судового
оскарження орган державної податкової
служби протягом п'яти робочих днів, що
настали за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми податку, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Оскільки, на момент звернення позивача
листом (вих. № 17/1-11392 від 29.10.2012) до
податкового органу процедура судового
оскарження податкового
повідомлення-рішення № 00003036/0 від
10.03.2009 була завершена згідно положень
ст. 254 КАС України, то податковим
органом неправомірно відмовлено у
розгляді заявленого позивачем
прохання, з посиланням на неотримання
ним рішення суду касаційної інстанції
у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, межі перегляду,
відсутність порушень норм
матеріального та процесуального права,
висновок судів першої та апеляційної
інстанцій про часткове задоволення
позовних вимог є вірним, а касаційна
скарга відповідача-1 - необґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно наявного у справі витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
08.07.2013 слідує, що Спеціалізована
державна податкова інспекція з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів є
правонаступником Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Миколаєві Державної податкової
служби.

На підставі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції вважає за
необхідне допустити по даній справі
заміну відповідача - Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Миколаєві Державної податкової
служби її правонаступником -
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
відповідача-1 - Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Миколаєві Державної податкової
служби її правонаступником -
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів.

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів залишити без
задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013 та
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25.02.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний