Справа № 821/1796/14
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1796/1410
год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Якущенко К.Ю.,

за участю:

представників позивача - Лущай В.О.,
Калиновської Е.Є.,

представника відповідача - Котруци Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Херсонський
тепличний комбінат"

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Херсонський
тепличний комбінат" (далі - ТОВ
"Херсонський тепличний комбінат",
позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - ДПІ у м.
Херсоні, відповідач), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
12.05.2014 №№ , , , якими
позивачу збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість на 190060,00 грн., у тому числі за
основним платежем на 126593,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями на
63467,00 грн., зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за березень 2012 року на 12714,00
грн. із застуванням штрафних санкцій у
сумі 6357,00 грн. за декларування
завищеного бюджетного відшкодування
та зменшено від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
загальну суму 9603721,00 грн.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали заявлені вимоги,
обґрунтовують їх тим, що спірні
податкові повідомлення-рішення
складені на підставі протиправної
оцінки відповідачем господарської
діяльності позивача. Так, позивач
вважає, що мав всі підстави для
включення до складу витрат та
податкового кредиту результатів
господарських операцій з придбання
товарів та послуг у ТОВ "Маркет Інвест",
ПП "Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой".
Взаємовідносини з цими суб'єктами
господарювання підтверджені
документально, придбані товари
використано для отримання
оподатковуваних доходів.

Неправомірним вважає позивач висновок
відповідача щодо нарахування
амортизації виробничих основних
фондів на загальну суму 4536788,67 грн.
Відповідач, на думку позивача,
керується своїми власними
переконаннями щодо випадків, коли може
бути застосовано прискорену
амортизацію основних фондів. Висновки
про безпідставність застосування
прискореної амортизації відповідачем
зроблено виходячи з того, що діяльність
підприємства була збитковою, а значить
підприємством не очікувалось
отримання економічних вигод від
використання основних засобів, а ці дії
були направлені на збільшення
собівартості виробленої продукції, що,
у свою чергу вплинуло на збільшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток.

Позивач з посиланням на приписи
Податкового кодексу України стверджує,
що платник податку на прибуток має
право самостійно обирати метод
нарахування амортизації з урахуванням
очікуваного способу отримання
економічних вигод від його
використання.

Позивач не погоджується також із
виключенням із складу витрат
від'ємного значення об'єкту
оподаткування тому, що вважає, що це
від'ємне значення податковим органом
було виключено двічі, один раз під час
зменшення витрат, другий - під час
зменшення розміру від'ємного значення,
включеного до складу витрат.

Відповідач проти позову заперечував і
стверджував, що спірні податкові
повідомлення-рішення складені на
підставі належної оцінки обставин
формування позивачем об'єктів
оподаткування податком на прибуток та
ПДВ і тому просить суд відмовити
позивачеві у задоволенні його позовних
вимог повністю.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

ТОВ "Херсонський тепличний комбінат"
зареєстроване як юридична особа 18
серпня 2010 року, як платник податків
перебуває на обліку в ДПІ у м. Херсоні, є
платником ПДВ.

В квітні 2014 року Державною податковою
інспекцією у м. Херсоні проведено
планову виїзну перевірку ТОВ
"Херсонський тепличний комбінат" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 1 жовтня 2010 року по 30 червня 2013
року, про що складено акт від 28.04.2014 №
155/21-03-22-01/37238536 (далі - акт № 155, акт
перевірки). На підставі цього акта
прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення.

За спірним податковим
повідомленням-рішенням №
позивачеві зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток всього на 9603721,00
грн., із яких 1038939,00 грн. за 2010 рік, 286203,00
грн. за 1 квартал 2011 року, 1622396,00 грн. за
ІІ квартал 2011 року, 2957432,0 грн. за ІІ-ІV
квартали 2012 року та 3698751,00 грн. за 2013 рік.

У податковому повідомлені-рішенні №
відповідачем замість звітного
податкового періоду, за який завищено
від'ємне значення, відображено період у
якому подано декларацію за відповідний
звітний період, за який встановлено
таке завищення. Оскільки неточності
такого заповнення не впливають на суть
виявлених порушень суд розглядає
виявлені відповідачем порушення по
суті.

За актом перевірки № 155 позивачеві
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, що була сформована частково в
умовах дії Закону України від 28.12.1994 №
334/94-ВР "Про оподаткування прибутку
підприємств" (далі - Закон № 334/94-ВР) (до
31.03.2011 р.) та в умовах дії Податкового
кодексу України (з 01.04.2011 р.).

На час прийняття та вручення
позивачеві податкового
повідомлення-рішення № строк
перегляду податкових зобов'язань з
податку на прибуток минув щодо
податкових зобов'язань, які були
сформовані позивачем до травня 2011 року
включно. У той же час позивач за
перевірені податкові періоди
декларував та накопичував від'ємне
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток і тому в силу
специфіки відображення цього
від'ємного значення у декларації з
податку на прибуток таке від'ємне
значення включається до складу валових
витрат платника податків до повного
його погашення доходами наступних
податкових періодів та приводить до
зменшення об'єкта оподаткування цих
податкових періодів. З цих причин суд
вважає правомірним перевірку
відповідачем обґрунтованості
визначення від'ємного значення у тих
податкових періодах, що знаходились
поза межами давності та не були
перевірені попередньою перевіркою
позивача.

За актом перевірки № 155 відповідачем
було встановлено, що позивач занизив
валові доходи ІV кварталу 2010 року на
1038939,00 грн. через те, що не задекларував
приріст балансової вартості покупних
запасів на кінець кварталу у сумі 1038939,00
грн.

Відповідно до п. 5.9 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" платник податку веде
податковий облік приросту (убутку)
балансової вартості товарів (крім тих,
що підлягають амортизації, та цінних
паперів), сировини, матеріалів,
комплектуючих виробів,
напівфабрикатів, малоцінних предметів
(далі - запасів) на складах, у
незавершеному виробництві та залишках
готової продукції, витрати на
придбання та поліпшення (перетворення,
зберігання) яких включаються до складу
валових витрат згідно з цим Законом (за
винятком тих, що отримані безкоштовно).
У разі коли балансова вартість таких
запасів на кінець звітного періоду
перевищує їх балансову вартість на
початок того ж звітного періоду,
різниця включається до складу валових
доходів платника податку у такому
звітному періоді. У разі коли балансова
вартість таких запасів на кінець
звітного періоду є меншою за їх
балансову вартість на початок того ж
звітного періоду, різниця включається
до складу валових витрат платника
податку у такому звітному періоді.

Факт порушення підтверджується
інформацією про залишки балансової
вартості запасів по рахунках
бухгалтерського обліку платника
податку та не спростована позивачем
під час розгляду справи і тому суд
вважає правомірним цей висновок
відповідача про заниження доходів
позивача за ІV квартал 2010 року на 1038939,00
грн., що спричинило завищення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування за 2010 рік на цю суму.

За актом перевірки № 155 відповідачем
було встановлено заниження валових
витрат позивача за І квартал 2011 року на
752736,28 грн. через не відображення у
декларації з податку на прибуток
убутку покупних запасів на цю суму та
завищення валових витрат на 1038939 грн.
через відображення у декларації з
податку на прибуток завищеного
від'ємного значення, що склалось у
позивача на початок 2011 року. Загальним
наслідком перевірки формування
валових витрат та валових доходів за 1
квартал 2011 року було зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
цей період на 286203,00 грн. (136).

Суд погоджується з цими висновками
відповідача, оскільки необхідність
декларування убутку покупних запасів
визначається п. 5.9 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
та підтверджується даними обліку
позивача.

Стосовно декларування від'ємного
значення та його участі у визначенні
оподатковуваного прибутку суд
зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону
№ 334/94-ВР якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

Вказаний принцип перенесення
від'ємного значення передбачено у
статті 150 Податкового кодексу України.
Таким чином розмір завищеного
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік прямо впливає на розмір валових
витрат позивача за 1 квартал 2011 року. З
цих причин суд вважає правомірним
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
позивача за 1 квартал 2012 року на 286203,00
грн.

За актом перевірки № 155 відповідачем
встановлено завищення позивачем
витрат на загальну суму 305344,31 грн.,
сформованих за результатами
відносинах з ТОВ "Маркет Інвест", ПП
"Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой". Під час
перевірки відповідач з'ясував, що
позивач задокументував придбання у І
кварталі 2011 року у ТОВ "Южтехстрой"
послуг з капітального ремонту, у
березні 2013 року у ТОВ "Маркет Інвест" та
у березні-червні 2011 року у ПП
"Алексгрупп" - товарів виробничого
призначення. Придбання послуг та
товарів підтверджено видатковими та
податковими накладними, актами
виконаних робіт, вартість товарів та
послуг сплачена постачальникам у
безготівковому порядку.

Відповідачем встановлено, що ТОВ
"Южтехстрой" за юридичною адресою з
грудня 2013 року не знаходиться, остання
звітність з податку на додану вартість
до місцевої ДПІ надана за листопад 2013
року. За даними звітності форми № 1ДФ у
ІV кварталі 2011 року у штаті
підприємства працювало 8 чоловік. За
даними бюро технічної інвентаризації,
Бериславського РВ УМВС України в
Херсонській області, УДАІ УМВС України
в Херсонській області, управління
Держгірпромнагляду по Херсонській
області ТОВ "Южтехстрой" власного
нерухомого майна, транспортних засобів
та техніки у своєму розпорядженні не
має. З цих причин відповідач вважає, що
у виконавця послуг ТОВ "Южтехстрой"
відсутні умови для здійснення
господарської діяльності з надання
послуг, за даними відповідача відсутні
такі умови і в контрагентів ТОВ
"Южтехстрой". На підставі цієї
інформації відповідач стверджує, що
ТОВ "Южстехстрой" не мало в достатній
кількості трудових ресурсів,
необхідних для здійснення
фінансово-господарської діяльності,
відсутнє за місцезнаходженням та
робить висновок про нереальність
здійснення господарських операцій ТОВ
"Южтехстрой". На думку відповідача,
угоди укладені з контрагентами
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб. Тому відповідач вважає що дані,
наведені позивачем у податковій
звітності про обсяги придбання та
формування податкового кредиту від ТОВ
"Южтехстрой", є безпідставними, а
складені по цим операціям
бухгалтерські та податкові накладні
такими, що не відповідають змісту
господарських операцій.

Оцінку господарських відносин
позивача з ПП "Алексгрупп" відповідачем
здійснено виходячи з таких обставин. В
акті № 155 відповідач посилається на
постанову слідчого у кримінальному
провадженні № 0000141 про
призначення документальної
позапланової перевірки ТОВ
"Херсонський тепличний комбінат", за
змістом якої у вказаному кримінальному
провадженні досліджуються обставини
придбання та реєстрації в 2010-2012 роках
ОСОБА_4 кількох суб'єктів господарської
діяльності, а саме: ТОВ "СП
Меркурі-Телеком", ПП "Алексгрупп" та ТОВ
"Мигом и К", з метою прикриття
незаконної діяльності, пов'язаної із
переведенням безготівкових грошових
коштів у готівку, не маючи при цьому
намірів здійснювати законну
господарську діяльність. Допитаний в
межах кримінального провадження в
якості свідка ОСОБА_4 показав, що після
перереєстрації на його ім'я вказаних
підприємств він фактично ніякої участі
у фінансово-господарській діяльності
зазначених підприємств не брав.

Податковим органом встановлено, що ПП
"Алексгрупп" за місцем реєстрації
відсутнє, не має необхідних умов для
здійснення господарської діяльності в
частині купівлі, продажу, реалізації,
зберігання та відвантаження ТМЦ та
надання послуг чи здійснення робіт в
силу відсутності відповідного
персоналу, транспортних засобів,
матеріальних ресурсів, що свідчить про
відсутність у підприємства
можливостей для виконання
господарських зобов'язань та
відсутність фактичних дій, спрямованих
на виконання взятих на себе
зобов'язань.

Досліджуючи господарські зв'язки
позивача з ТОВ "Маркет Інвест",
відповідач отримав від позивача копії
первинних документів щодо
підтвердження взаєморозрахунків з цим
постачальником та від ДПІ у
Печерському районі м. Києва акт від
06.12.2013 № 2835/26-55-22-02/37813549 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Маркет Інвест" щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з 01.02.2013
року по 30.06.2013 року". За цим актом ДПІ у
Печерському районі м. Києва
встановлено порушення ТОВ "Маркет
Інвест" п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6
ст.198 ПК України, що призвело до
завищення податкових зобов'язань з ПДВ
за перевірений період на загальну суму
2773388 грн. та завищення податкового
кредиту з податку на додану вартість на
загальну суму 1554346 грн.

ДПІ у Печерському районі м. Києва
стверджує, що відповідно до висновку
спеціаліста науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУ МВС України у Дніпропетровській
області підписи від імені директора
ТОВ "Маркет Інвест" ОСОБА_5 на
бухгалтерських та податкових
документах, договорах та статутних
документах виконані різними особами. З
цих причин, враховуючи відсутність
посадових осіб ТОВ "Маркет Інвест" за
податковою адресою, податковий орган
дійшов висновку, що діяльність ТОВ
"Маркет Інвест" здійснена поза межами
правового поля, без мети досягнення
економічних і соціальних результатів
та одержання прибутку. Цим суб'єктом
господарювання до перевірки не надано
первинних бухгалтерських та
податкових документів, проведені
заходи щодо наявності здійснення
фінансово-господарської діяльності з
підприємствами-постачальниками не
підтверджують фактичного постачання
товарів та послуг на адресу ТОВ "Маркет
Інвест", що, на думку податкового
органу, свідчить про відсутність
взаєморозрахунків, тому підтвердження
факту наявності фактичного руху
активів відсутнє.

Отже висновки про нереальність
здійснення господарських операцій
позивача з ТОВ "Маркет Інвест", ПП
"Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой"
відповідачем зроблені на підставі
аналізу податкової та іншої звітності
цих контрагентів позивача, при цьому
фактично перевірки цих підприємств не
здійснювалась. Відповідач вважає, що за
документами позивача з ТОВ "Маркет
Інвест", ПП "Алексгрупп" та ТОВ
"Южтехстрой" відображено господарські
операції, які фактично не
здійснювались, у цих постачальників не
було підстав для декларування
податкових зобов'язань (доходу від
продажу) і, як наслідок, відображення
цих показників у податковій звітності
позивача з податку на прибуток та ПДВ.
Проте відповідач не доводить зв'язку
позивача з господарськими операціями,
реальність здійснення яких не
підтверджено податковими органами.

Висновки відповідача щодо операцій
позивача з ТОВ "Маркет Інвест", ПП
"Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой" були
також підставою для зменшення
податкового кредиту позивача на 123239,0
грн., який на думку податкового органу
було сформовано за наслідками
правочинів, укладених з цими суб'єктами
господарювання.

За змістом ст.ст. 138-146, 198-200 Податкового
кодексу України для обчислення
оподатковуваного прибутку платника
податку приймаються документально
підтверджені витрати платника, які
пов'язані з отриманням
оподатковуваного прибутку. Для
декларування податкового кредиту з ПДВ
платник податків має підтвердити
нарахований постачальниками товарів
(робіт, послуг) ПДВ належним чином
складеними податковими накладними та
довести зв'язок такого придбання з
власною оподатковуваною господарською
діяльністю.

Контролюючим органом не надано суду
належних доказів про відсутність
фактичного виконання господарських
операцій за участю позивача, що
інформація, яку містять документи,
надані позивачем до суду на
обґрунтування своїх вимог, не
відповідає дійсності, про відсутність
витрат позивача у спірних
правовідносинах, про несумісність
предмету спірних правочинів з напрямом
господарської діяльності позивача, про
відсутність використання позивачем
отриманих товарів в господарській
діяльності, про відсутність змін у
складі і структурі активів осіб, котрі
є сторонами спірних правочинів, про те,
що позивач діяв без належної обачності
й обережності, про наявність
взаємопов'язаності позивача та його
контрагента, що позивач отримував
податкову вигоду з порушенням приписів
податкового законодавства і йому мало
бути відомо про порушення, які
допускали його контрагенти та, що без
участі покупця податкова вигода не
могла бути одержана.

Суд вважає, що головною помилкою
відповідача при оцінці господарських
операцій позивача з ТОВ "Маркет Інвест",
ПП "Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой" є те,
що він, стверджуючи про нереальність
цих операцій, не взяв до уваги всіх
обставин здійснення цих операцій,
бухгалтерських та податкових
документів, наданих позивачем на
підтвердження цих операцій, не
врахував вимоги податкового
законодавства до формування витрат та
податкового кредиту та принцип
індивідуальної відповідальності
платника податків.

Натомість висновки відповідача про
безтоварність операцій за участю
позивача ґрунтуються на припущеннях
податкового органу щодо можливості
здійснення господарської діяльності
його контрагентами, або контрагентами
його контрагентів в ланцюгах
постачання товарів, зроблених на
підставі аналізу їх податкової
звітності, кримінальних провадженнях
(без посилання на рішення суду, що
набрали законної сили), їх відсутність
за податкової адресою та неможливість
здійснення їх звірок вже після
проведення спірних господарських
операцій.

Не може бути підставою для позбавлення
позивача права на формування витрат та
податкового кредиту порушення
податкового законодавства іншими
контрагентами по ланцюгу постачання,
якщо навіть такі мали місце.

За приписами пп. 16.1.2-16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Таким чином, ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому платник
податку несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Така
відповідальність не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів.

При здійсненні господарської операції
з боку позивача обов'язковому контролю
підлягають наявність у постачальника
дозвільної документації на складання
податкової накладної, відповідність
реквізитів податкової накладної
фактичним даним на момент вчинення
правочину та фактична наявність товару
або здійснення роботи чи послуги,
отримання (надання) яких
документуються сторонами
господарської операції.

Оскільки у позивача наявні належним
чином оформлені податкові накладні,
ним сплачено у повному обсязі податок
на додану вартість у складі вартості
придбаних товарів, призначених для
використання у господарській
діяльності, тобто позивачем виконані
всі вимоги податкового законодавства
щодо формування податкового кредиту та
витрат, то, відповідно, він має право на
відображення таких операцій у
податковій звітності.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
від 15.05.2003 р. № 755-IV "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Законодавством України не передбачено
обов'язок суб'єкта господарювання
здійснювати контроль за дотриманням
закону іншими платниками податків.
Такий контроль покладено на податкові
органи.

Неможливість здійснення податковим
органом перевірок (звірок)
постачальників позивача в ланцюгах
постачання не є достатньою підставою
для визнання безтоварними
господарських операцій позивача з
іншими суб'єктами господарювання з
моменту їх державної реєстрації і до
моменту виключення з державного
реєстру, а також не позбавляє правового
значення виданих за такими
господарськими операціями податкових
накладних.

З матеріалів справи судом вбачається,
що відповідачем за актом перевірки № 155
не доведено у встановленому
законодавством України порядку жодної
обставини, яка перешкоджала б
позивачеві формувати витрати та
податковий кредит по операціям з ТОВ
"Маркет Інвес", ПП "Алексгрупп" та ТОВ
"Южтехстрой" і тому суд вважає, що
відповідач протиправно зменшив
витрати та податковий кредит позивача,
які були сформовані по відносинам з
цими суб'єктами господарювання.

За актом перевірки № 155 відповідач
встановив, завищення позивачем за
2011-2013 року витрат на 4536788,67 грн. у зв'язку
з надмірним нарахуванням амортизації
виробничих основних фондів. Ця
амортизація нараховувалась позивачем
за прискореним методом на підставі
наказу директора від 01.11.2011 № 1/08, на
виконання вимог п. 145.1.9 ст. 145 ПК України.

Відповідач стверджує, що за перевірені
податкові періоди 2011-2013 років позивач
здійснює збиткову діяльність. Протягом
цих періодів не очікувалось морального
старіння об'єкта основних фондів, так
як основні засоби придбавались
протягом перевірених періодів,
оновлення основних фондів не
здійснювалось, відсутня безпека, що
продукція, на виробництві якої
використовується даний об'єкт основних
фондів, буде знята з виробництва до
кінця його строку служби, позивачем не
очікувалось отримання економічних
вигод від використання основних
засобів (сторінка 37 акта перевірки).

На думку відповідача, позивач
застосовував метод прискореного
зменшення залишкової вартості
основних фондів лише для збільшення
собівартості виробленої продукції, що,
у свою чергу, вплинуло на завищення
витрат та відповідно привело до
збільшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток. За
таких підстав, на думку податкового
органу, позивач у порушення п. 138.8 ст. 138
ПК України завищив витрати на загальну
суму 4536788,67 грн. на суму зайво
нарахованої амортизації основних
фондів.

Позивач вважає, що рішення про метод
нарахування амортизації платники
податку на прибуток обирають
самостійно з урахуванням способу
отримання економічних вигод від
використання основних засобів.
Придбані основні фонди не були новими,
тривалий час використовувались іншою
особою, необхідні для здійснення
господарської діяльності і тому
потребували прискореного процесу
оновлення, враховуючи їх знос та
моральне старіння, а також появою нових
технологій в даному напрямку. Позивач
стверджує, що під час обрання
прискореного методу нарахування
амортизації не мав підстав передбачати
збитковий результат, причиною таких
збитків стали фактори, які не залежали
від позивача та в основному були
пов'язані з недоотриманням
запланованих показників врожаю,
внаслідок різних хвороб рослин,
спричинених шкідниками та вірусами.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд
виходить із того, що за п. 138.8 ст. 138 ПК
України собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг та включає серед інших
елементів амортизацію виробничих
основних засобів та нематеріальних
активів, безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг.

За п. 144.1 ст. 144 ПК України амортизації
підлягають витрати на придбання
основних засобів, нематеріальних
активів та довгострокових біологічних
активів для використання в
господарській діяльності.

Згідно з п. 145.1.2 ст. 145 ПК України
нарахування амортизації здійснюється
протягом строку корисного
використання (експлуатації) об'єкта,
який встановлюється наказом по
підприємству при визнанні цього
об'єкта активом (при зарахуванні на
баланс), але не менше ніж визначено в
пункті 145.1 і призупиняється на період
його виводу з експлуатації (для
реконструкції, модернізації, добудови,
дообладнання, консервації та інших
причин) на підставі документів, які
свідчать про виведення таких основних
засобів з експлуатації).

Відповідно до пп. 145.1.5 п. 145.1 ст. 145 ПК
України амортизація основних засобів
нараховується із застосуванням таких
методів: ….3) прискореного зменшення
залишкової вартості, за яким річна сума
амортизації визначається як добуток
залишкової вартості об'єкта на початок
звітного року або первісної вартості
на дату початку нарахування
амортизації та річної норми
амортизації, яка обчислюється
відповідно до строку корисного
використання об'єкта і подвоюється.
Метод прискореного зменшення
залишкової вартості застосовується
лише при нарахуванні амортизації до
об'єктів основних засобів, що входять
до груп 4 (машини та обладнання) та 5
(транспортні засоби).

Згідно з пп. 145.1.3 п. 145.1 ст. 145 ПК України
при визначенні строку корисного
використання (експлуатації) слід
ураховувати: очікуване використання
об'єкта підприємством з урахуванням
його потужності або продуктивності;
фізичний та моральний знос, що
передбачається; правові або інші
обмеження щодо строків використання
об'єкта та інші фактори.

Як встановлено судом предметом спору є
нарахування прискореної амортизації
на вартість тепличного обладнання та
електронної системи контролю за
роботою тепличного обладнання. За
поясненнями позивача, ці основні фонди
у процесі експлуатації піддаються
підвищеному фізичному зносу через
агресивне середовище їх застосування
та підвищеному моральному зносу через
науково-технічний прогрес у даній
галузі сільськогосподарського
виробництва. Вказані фактори не були
враховані відповідачем під час
перевірки позивача.

На думку суду, за приписами Податкового
кодексу України нарахування
амортизації, вибір методу для такого
нарахування, строк корисного
використання основних фондів не
залежить від фінансового результату,
отриманого платником податку після
вибору методу нарахування амортизації
основних фондів. Нарахування
прискореної амортизації обмежується
лише приписами підпунктів 145.1.1, 145.1.5 ст.
145 ПК України та при належному
обґрунтуванні може безперешкодно
застосуватись будь-яким платником
податку на прибуток. Надані позивачем
пояснення цілком надають йому право
застосовувати прискорений метод
нарахування амортизації та
спростовують позицію відповідача.

За таких підстав суд вважає
протиправним висновок відповідача про
надмірне нарахування амортизації у
сумі 4536788,67 грн.

За актом перевірки № 155 позивачем
завищено витрати за І півріччя 2013 року
на 210024,71 грн. у зв'язку з включенням до
їх складу витрат на придбання
крапельного зрошення, засобів захисту
рослин, насіння та інших товарів, дохід
від продажу яких очікується у
наступних податкових періодах.

Відповідно до п. 138.4 ст. 138 ПК України
витрати операційної діяльності
включають витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Під час розгляду справи позивач не
підтвердив отримання доходу у І
півріччі 2013 року від використання
спірних витрат у сумі 210024,71 грн. і тому
суд вважає правомірним висновок
відповідача з цього питання.

Спірним є висновок відповідача щодо
завищення позивачем витрат 2011-2013 років
у зв'язку завищеним включенням до їх
складу від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток.
Суд вважає частково обґрунтованою цю
позицію позивача, оскільки під час
розгляду даної справи судом частково
визнано протиправними наведені вище
висновки відповідача про завищення
від'ємного значення за перевірені
податкові періоди 2011-2013 років.

З урахуванням результатів розгляду
справи суд вважає правомірними
висновки відповідача в частині
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток за
2010 рік на 1038939,0 грн., за І квартал 2011 року
на 286203,00 грн., за ІІ квартал 2011 року на
286203,00 грн., за 2012 рік на 286203,00 грн., за 2013
рік на 496228,00 грн., усього на суму 2393776,00
грн., і через це частково задовольняє
позовні вимоги позивача про скасування
спірного податкового
повідомлення-рішення № .

За актом перевірки № 155 встановлено
заниження ПДВ на 126593,00 грн. та завищення
бюджетного відшкодування з ПДВ на 12714,00
грн. При цьому акт перевірки містить
опис порушень, допущених позивачем під
час формування податкового кредиту на
123239,00 грн. за наслідками господарських
операцій з ТОВ "Маркет Інвест", ПП
"Алексгрупп" та ТОВ "Южтехстрой". Опис
решти порушень в частині заниження
податкових зобов'язань у сумі 3300 грн.
(126593,0-123239,0) та завищення бюджетного
відшкодування у сумі 12714,00 грн. у акті
перевірки відсутній.

Таким чином, обчислені податкові
зобов'язання та зменшене бюджетне
відшкодування з ПДВ не підтверджуються
описом порушень податкового
законодавства України, які мали бути
викладеними у акті перевірки № 155.

В ході розгляду справи відповідач,
незважаючи на недоліки у складанні
акта перевірки № 155, пояснив, що
нарахування частини грошових
зобов'язань та зменшення бюджетного
відшкодування пов'язане з
неврахуванням уточнюючого розрахунку
за листопад 2011 року: по рядку 24
визначено 110309,00 грн., а у декларації з
ПДВ за грудень 2011 року за рядком 21.3
визначено 126376,00 грн., тобто на 16067,00 грн.
більше. При дослідженні декларації з
ПДВ за листопад 2011 року судом
встановлено, що показник рядку 24 цієї
декларації має нульове значення, що
спростовує позицію відповідача у цій
справі.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

В порушення ч. 2 ст. 71 КАС України ДПІ у м.
Херсоні як суб'єкт владних повноважень
не довела правомірність податкових
повідомлень-рішень №№ , та
№ в частині зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 7209945,00 грн.

За таких обставин суд задовольняє
позовні вимоги частково.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області від 12
травня 2014 року №№ та .

Визнати частково протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області від 12 травня 2014
року № в частині зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 7209945,00 грн. (сім мільйонів
двісті дев'ять тисяч дев'ятсот сорок
п'ять гривень нуль копійок).

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Херсонський
тепличний комбінат" ()
недоплачений судовий збір у сумі 4384,80
грн. (чотири тисячі триста вісімдесят
чотири гривні вісімдесят копійок) до
державного бюджету.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 07 липня 2014 р.

Суддя
Попов
В.Ф.

кат. 8.3.1