Справа № 806/1988/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"08" липня 2014 р.
Справа № 806/1988/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін: розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "04" червня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стар-Кар"
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стар-Кар" звернулось
до суду з позовом, просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення №
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області 31 січня 2014 року, за
результатами позапланової
документальної виїзної перевірки
позивача. В обгрунтування позову
позивач посилався на те, що висновки
відповідача за актом перевірки про
порушення ним вимог пп.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.
198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст. 201
Податкового кодексу України є
необґрунтованими, спростовуються
нормами податкового законодавства.
Відповідачем не враховані наявні на
підприємстві первинні документи, якими
спростовуються факти порушень.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 04 червня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 31 січня 2014 року №.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, Відповідачем у справі подано
до суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просили скасувати зазначену постанову
та прийняти нову - про відмову в
задоволенні позову.

Вислухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з такого.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стар-Кар", як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа, зареєстроване виконавчим
комітетом Житомирської міської ради та
як платник податків перебуває на
податковому обліку в Житомирській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.

На підставі наказу начальника
Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області від 27.12.2013 року
№1645 посадовими особами Житомирської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській
області проведено виїзну позапланову
документальну перевірку ТОВ "Стар-Кар",
щодо документального
підтвердження господарських відносин
з контрагентом-постачальником ПП "Люкс
Авто" () їх реальності та
повноти відображення в обліку за
жовтень 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення
підприємством вимог пп.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.
198.3, п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за жовтень в сумі 111030
грн..

За результатами перевірки,
Житомирською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області 15 січня 2014 року
складено акт за №124/22-01/36072478 ( а.с.25-37).

На підставі зазначеного акту,
контролюючим органом 31 січня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
підприємству збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 138787 грн., у
тому числі 111030 грн. основного платежу
та 27758 грн. штрафних (фінансових)
санкцій (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи зазначене податкове
повідомлення-рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що основним
видом діяльності позивача є роздрібна
торгівля автомобілями, технічне
обслуговування та ремонт автомобілів,
роздрібна торгівля автомобільними
деталями та приладдям та надання інших
комерційних послуг.

Встановлено, 31.05.2013 року між ТОВ "Стар
Кар" (Покупець), позивачем та приватним
підприємством ПП "Авто-Люкс"
(Постачальник) укладено договір
поставки легкових автомобілів №3105/1
марки "Пежо", ціна договору 1521852,02грн..

Постачальник зобов'язується поставити
та передати товар Покупцю до 31.12.2013року.
Передача товару здійснюється
Постачальником за адресою м. Житомир,
вул. Ватутіна, буд. 55-г.

Передача товару здійснюється з
оформленням видаткової накладної, або
акту прийому - передачі товару.
Передача товару здійснюється не
пізніше 31,12.2013року.

Покупець зобов'язаний здійснити оплату
товару у розмірі 100% від вартості товару
шляхом перерахування коштів на
банківський рахунок Постачальника
протягом 30 банківських днів з дати
підписання видаткової накладної на
товар. Якщо оплата не буде здійснена у
вказані строки то за письмовою вимогою
товар має бути повернуто постачальнику
в 15 денний термін, з дати повернення
товару даний договір автоматично
припиняє свою дію (а.с.61-63).

ПП «Люкс - Авто» в травні 2013року було
поставлено для ТОВ "Стар Кар" легкові
автомобілі на загальну суму 855669,12 грн.
Факт поставки підтверджується
видаткової накладною №275 від 31.05.2013року
(а.с. 64).

Отримані у ПП «Люкс-Авто» автомобілі,
відповідно до договору
відповідального зберігання Майна
№31/05/2013вз від 31.05.2013р. де ПП «Люкс-Авто»
(зберігач), а ТОВ "Стар Кар"
(поклажодавець), зберігаються за
адресою м. Вінниця, вул. Мечникова, буд.4
у приміщенні на майданчику зберігача
та зобов'язується забезпечувати при
цьому експонування, презентацію та
ознайомлення потенційних покупці
Зберігача з майном.

Згідно до п.4 договору зберігання майна
відповідно до п.4 ст.946 ЦК України
передбачено безоплатне зберігання
речі.

Відповідно до акту здачі-приймання до
договору про відповідальне зберігання
майна №31/05/2013вз від 31.05.2013р. ТОВ "Стар
Кар" передає легкові автомобілі на суму
855669,12грн., а ПП «Люкс - Авто» приймає на
відповідальне зберігання (а.с.54-55).

Відповідно до листа №22/10 від 22.10.2014р.
директор ПІІ «Люкс-Авто» просить
директора ТОВ «Стар Кар» повернути
легковий автомобіль марки "Пежо",
відвантажений по накладній №275.

ПП «Люкс-Авто» виписано 23.10.2013р.
розрахунок коригування кількісних і
вартісних показників №99 до податкової
накладної №41 від 31.05.2013р. до договору
№3105/1 від 31.05.2013р. на повернення 1
легкового автомобіля на суму 227851,2грн. в
тому числі ПДВ - 37975,2грн..

Відповідно до акту здачі-приймання до
договору про відповідальне зберігання
майна №31/10/2013вз від 31.10.2013р. ТОВ "Стар
Кар" передає 4 легкові автомобілі на
суму 666182,9грн., в тому числі ПДВ 111030,5грн.,
а ПП «Люкс-Авто» приймає на
відповідальне зберігання(а.с.60).

ПП «Люкс-Авто» в жовтні 2013року було
поставлено для ТОВ "Стар Кар" легкові
автомобілі на загальну суму 666182,90 грн.,
в т.ч. ПДВ 111030,48грн.. Факт поставки
підтверджується видаткової накладною
№У-00664 від 31.10.2013року (а.с. 65).

Отримані у ПП «Люкс-Авто» автомобілі
відповідно до договору
відповідального зберігання Майна
№31/10/2013вз від 31.10.2013р. де ПП «Люкс - Авто»
(зберігач), а ТОВ "Стар Кар"
(поклажодавець), зберігаються за
адресою м. Вінниця, вул. Мечникова, буд.4
у приміщенні на майданчику зберігача
та зобов'язується забезпечувати при
цьому експонування, презентацію та
ознайомлення потенційних покупці
Зберігача з майном.

Згідно п.4 договору зберігання майна
відповідно до п.4 ст.946 ЦК України
передбачено безоплатне зберігання
речі.

Спірні правовідносини щодо
нарахування та сплати податку на
додану вартість, формування
податкового кредиту, тощо, регулюються
Податковим кодексом України (далі - ПК
України ).

Відповідно до п."а" п.185.1 ст.185 ПК України,
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість є операції платників
податку з: постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Приписами п.187.1 ст.187 ПК України
встановлено, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Порядок та підстави формування
платником податку податкового кредиту
регламентується приписами ст. 198 ПК
України

Відповідно до абз.а) п.198.1 ст.198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно із пп.198.2 ст.198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пп.198.3 ст.198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п193.1 ст193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пп.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи
не підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11ст.201 цього Кодексу.

Згідно із п.201.1 ст.201 ПК України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: порядковий
номер податкової накладної; дата
виписування податкової накладної;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; ціна постачання
без урахування податку; ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.201.4 ст.201 ПК України,
податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

У відповідності із п.201.6 ст.201 ПК
України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 201.7 статті 201 ПКУ встановлено,
що податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг,
послуг не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура)
частково поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, та
враховується при визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому ст.183 цього
Кодексу (п. 201.8 ст.201 ПК України).

Згідно із п.201.10 ст.201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Проаналізувавши наведені норми
чинного законодавства, суд дійшов
висновку, що в даному випадку єдиними
та достатніми підставами для
формування податкового кредиту є
наявність податкової накладної, що
засвідчує факт сплати отримувачем
товару (робіт, послуг) їх вартості з
урахуванням податку на додану
вартість.

Крім того, представник позивача надав
довідку від 16.01.2014 р. №45/22-03/36830584,
складену Вінницькій ОДПІ ГУ Міндоходів
у Вінницькій області за результатами
проведення зустрічної звірки ПП "Люкс
Авто" (), щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ "Стар-Кар" ()
за жовтень 2013 року.

Довідкою, документально підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин із ТОВ "Стар-Кар", їх вид, обсяг,
якість та розрахунки за жовтень;
звіркою ПП "Люкс Авто" встановлено
відображення в податковому обліку
господарських операцій із ТОВ
"Стар-Кар" за жовтень 2013 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з доводами суду першої
інстанції, а саме, що висновки
Відповідача за актом перевірки від
15.01.2014 р. №124/22-01/36072478 є необґрунтованими
та безпідставними так як суперечать
результатам документальної перевірки,
за результатами якої складена довідка
від 16.01.2014р. №45/22-03/36830584, та що висновки
Відповідача спростовуються долученими
до матеріалів справи первинними
бухгалтерськими документами.

Таким чином, Товариство правомірно
включило суми ПДВ (включені в ціну
товару/послуг) до складу податкового
кредиту у відповідності до п.198.3 ст.198
ПКУ за податковими накладними,
виписаними у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Колегія вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши в судовому
засіданні надані сторонами по справі
докази обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 04
червня 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "04" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "08" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: (рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стар-Кар"
вул.Ватутіна,55-г,м.Житомир,10029

3- відповідачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,