Справа № 815/1894/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1894/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді - Токмілова Л.М.,

за участю: секретаря Музика А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Костюк Т.С.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

третя особа ОСОБА_4 - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Котовської районної державної
адміністрації, за участю третіх осіб на
боці відповідача без самостійних вимог
на предмет спору Управління
Держземагенства у Котовському районі
Одеської області, ОСОБА_4 про
скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_5 до Котовської
районної державної адміністрації, за
участю третьої особа на боці
відповідача Управління
Держземагенства у Котовському районі
Одеської області про скасування
розпорядження № 344 від 06 вересня 2004
року.

22 квітня 2014 року представником
позивача до суду подано уточнення
позовних вимог, в якому він просить
скасувати розпорядження Котовської
районної державної адміністрації №
344/04 від 06.09.2004 року «Про внесення
доповнень до розпорядження
райдержадміністрації від 27.05.2004 року №
211/04» в частині включення в списки на
отримання державних актів на території
Мардарівської сільської ради ОСОБА_4,
номер поля НОМЕР_2, номер ділянки
НОМЕР_1, яка передана ОСОБА_5 згідно
розпорядження Котовської
райдержадміністрації від 27.05.2004 року
«Про затвердження проектно-технічної
документації по організації території
земельних часток (паїв) КСП
«Мардарівське» Мардарівської
сільської ради і складанню державних
актів на право приватної власності на
землю» та скасувати розпорядження
Котовської районної державної
адміністрації № 443/04 від 29.10.2004 року
«Про анулювання державних актів на
право приватної власності на землю» в
частині включення в додаток до
розпорядження ОСОБА_5 та державного
акту серії ІІІ-ОД № 019298.

В попередньому судовому засіданні 15
травня 2014 року судом залучено до участі
у справі в якості третьої особи на боці
відповідача без самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивачка посилається на те, що
звернулася до Управління
ДЕРЖЗЕМАГЕНТСТВА у Котовському районі
Одеської області із заявою про видачу
Витягу з Державного земельного
кадастру на земельну ділянку.
Відповідно до листа №14-06-10/4037 від 21.11.2013
р. Управління ДЕРЖЗЕМАГЕНТСТВА у
Котовському районі Одеської області
ОСОБА_5 (далі Позивач) стало відомо про
те, що розпорядженням Котовської
райдержадміністрації (далі Відповідач)
№ 344 від 06.09.2004 р. "Про внесення
доповнень до розпорядження
райдержадміністрації від 27.05.2004 р. №
211/04" та згідно проекту організації
території земельних часток (паїв) КСП
"Мардарівське" с. Мардарівка,
Мардарівської сільської ради
Котовського району розташування
земельної ділянки змінено на 21 поле,
номер паю 252. Розпорядження Котовської
райдержадміністрації № 344 від 06.09.2004 р.
"Про внесення доповнень до
розпорядження райдержадміністрації
від 27.05.2004 р. № 211/04" при реалізації
Відповідачем управлінських функцій у
сфері земельних правовідносин Позивач
вважає незаконним і є таким, що
підлягає скасуванню в частині заміни
земельної ділянки № НОМЕР_1, яка
знаходиться у власності Позивача, на
земельну ділянку НОМЕР_3. Зазначене
стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та уточненнях до позову
(а.с.3-7, 81-82) та просив позов задовольнити
у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав в повному
обсязі та заперечував проти його
задоволення, посилаючись на обставини
викладені в поясненнях на позов та
просив відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи Управління
Держземагенства у Котовському районі
Одеської області позов не визнав,
вказавши, що при розподілі земельних
ділянок було допущено технічні
помилки, проте заперечував проти
задоволення позовної заяви,
посилаючись на заперечення наявні в
матеріалах справи (а.с. 39-40).

Третя особа ОСОБА_4, який не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача в судове засідання
призначене на 23 червня 2014 року не
прибув, про причини неявки суд не
повідомив, але в судовому засіданні 05
червня 2014 року пояснив, що використовує
земельну ділянку за призначенням,
жодним чином йому невідома особа, яка
звернулась з позовом до суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття в судове засідання
без поважних причин представника
третьої особи, або неповідомлення ним
про причини неприбуття не є перешкодою
для розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, свідка ОСОБА_7,
дослідивши обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
перевіривши їх доказами, судом
встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
розпорядженням Котовської
райдержадміністрації від 27.05.2004 р. "Про
затвердження проектно - технічної
документації по організації території
земельних часток (паїв) КСП
"Мардарівське" Мардарівської сільської
ради і складанню державних актів на
право приватної власності на землю" в
пункті 3 визначено: «Передати
громадянам - власникам сертифікатів на
право на земельну частку (пай) земельні
частки (паї) у власність для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва згідно списку» (а.с.45).

Згідно списку власників земельних
часток (паїв), із земель колективної
власності КСП "Мардарівське"
Мардарівської сільської ради,
Котовського району, яким передаються у
приватну власність земельні ділянки
під порядковим номером 380 власників
земельних часток (паїв) записана
ОСОБА_5, номер ділянки НОМЕР_1, площа
всього (га) 4,9718, в тому числі рілля (га)
4,9718 (а.с.46-53).

06 вересня 2004 року Котовською районною
державною адміністрацією прийнято
розпорядження №344/04 «Про внесення
доповнень до розпорядження
райдержадміністрації від 27 травня 2004
року №211/04», відповідно якого вказано
видати державні акти на право
власності на землю громадянам згідно
додатку (а.с. 54-57), проте в додатку списку
осіб, яких потрібно включити в списки
на отримання державних актів, від 06
вересня 2004 року земельна ділянка
НОМЕР_1 віднесена громадянину ОСОБА_4,
що не співпадає з додатком до
розпорядження №211/04 від 27 травня 2004
року, де земельна ділянка НОМЕР_1
віднесена ОСОБА_5.

15.09.2004 р. ОСОБА_5 видано державний акт на
право приватної власності на землю
ОСОБА_5, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, у
тому, що на підставі розпорядження
Котовської райдержадміністрації № 211/01
від 27.05.2004 року їй передається у
приватну власність земельна ділянка
площею 4,9718 гектарів в межах згідно з
планом. Дана земельна ділянка
розташована на території
Мардарівської сільської ради, землю
передано для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Державний акт складено у двох
примірниках, з яких перший видано
громадянці ОСОБА_5, другий зберігається
у Котовській райдержадміністрації. Акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за 10 № 01167. (а.с. 11).

Розпорядженням Котовської районної
державної адміністрації №443/04 від 29
жовтня 2004 року анульовано державні
акти на право приватної власності на
землю, відповідно серед інших стосовно
ОСОБА_5.

В судовому засіданні допитано свідка,
землевпорядника, ОСОБА_7, яка пояснила,
що відповідно розпайовки земельних
ділянок на території Мардарівської
сільської ради, земельна ділянка
НОМЕР_1 закріплена за ОСОБА_5, за ОСОБА_4
закріплена інша земельна ділянка. Яким
чином відбулися зміни земельних
ділянок, свідок пояснити не зміг.

На вимогу суду, щодо надання
документів, які слугували підставою
для винесення оскаржуваних
розпоряджень, представник відповідача
пояснив, що відсутні першоджерела.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Державні акти на право власності на
земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах, що
пов'язані з правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватись як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки. До того
ж, видача державного акта на право
власності на земельну ділянку без
визначеної законом (ч. 1 ст. 116
Земельного кодексу України) підстави є
неправомірною, а державний акт, виданий
з порушеннями вимог статей 116, 118 ЗК
України, - недійсним.

Крім того, це підтверджено рішеннями
Верховного Суду України, прийнятими за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України. А
саме, постановою Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 6 лютого 2013 р. у справі №
6-169цс12, в якій Верховний Суд послався на
норму статті 155 Земельного кодексу
України, згідно з якою, у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 вказаного
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» від 9 квітня 1999 року
№586-XIV (далі - Закон №586) до повноважень
місцевих державних адміністрацій в
галузі використання та охорони земель,
природних ресурсів і охорони довкілля
відносяться зокрема, розпорядження
землями державної власності
відповідно до закону.

Стаття 17 Земельного кодексу України
передбачає, що до повноважень місцевих
державних адміністрацій у галузі
земельних відносин належить: а)
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом; б) участь у розробленні та
забезпеченні виконання
загальнодержавних і регіональних
(республіканських) програм з питань
використання та охорони земель; в)
координація здійснення землеустрою та
державного контролю за використанням
та охороною земель; г) підготовка
висновків щодо надання або вилучення
(викупу) земельних ділянок; ґ) викуп
земельних ділянок для суспільних
потреб у межах, визначених цим
Кодексом; д) підготовка висновків щодо
встановлення та зміни меж сіл, селищ,
районів, районів у містах та міст; е)
здійснення контролю за використанням
коштів, що надходять у порядку
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
пов'язаних із вилученням (викупом)
земельних ділянок; є) координація
діяльності державних органів
земельних ресурсів; ж) вирішення інших
питань у галузі земельних відносин
відповідно до закону.

Згідно п.12 розділу X Перехідних
положень Земельного кодексу України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Частина 1 ст.43 Закону №586 передбачає, що
акти місцевих державних адміністрацій,
що суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, актам
Президента України та Кабінету
Міністрів України або інтересам
територіальних громад чи окремих
громадян, можуть бути оскаржені до
органу виконавчої влади вищого рівня
або до суду.

Відповідно до статті 5 ЗУ «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» сільські, селищні, міські
ради та районні державні адміністрації
в межах їх повноважень щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості):

розглядають заяви власників земельних
часток (паїв) щодо виділення їм в натурі
(на місцевості) земельних ділянок і
видачі документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку;

приймають рішення щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості);

уточнюють списки осіб, які мають право
на земельну частку (пай);

уточнюють місце розташування, межі і
площі сільськогосподарських угідь, які
підлягають розподілу між власниками
земельних часток (паїв);

укладають із землевпорядними
організаціями договори на виконання
робіт із землеустрою щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості) та виготовлення технічної
документації, яка необхідна для
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку,
якщо такі роботи виконуються за
рахунок місцевого бюджету;

сприяють в укладанні договорів на
виконання землевпорядними
організаціями робіт із землеустрою
щодо виділення земельних часток (паїв)
у натурі (на місцевості) та
виготовлення технічної документації,
яка необхідна для складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку, якщо такі роботи
виконуються за рахунок осіб, які мають
право на земельну частку (пай), або за
рахунок коштів підприємств, установ та
організацій, що орендують земельні
частки (паї), проектів технічної
допомоги тощо;

надають землевпорядним організаціям
уточнені списки осіб, які мають право
на земельну частку (пай);

розглядають та погоджують проекти
землеустрою щодо організації
території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу
земельних ділянок між особами, які
мають право на виділення їм земельних
часток (паїв) у натурі (на місцевості), в
порядку, визначеному цим Законом;

оформляють матеріали обміну
земельними частками (паями),
проведеного за бажанням їх власників
до моменту видачі державних актів на
право власності на земельну ділянку;

приймають рішення про видачу
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку,
власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради
приймають рішення щодо виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв) у межах населених пунктів, а
районні державні адміністрації - за
межами населених пунктів.

Судом встановлено, що позивач своєї
згоди на обмін або заміну наданої їй
земельної ділянки № НОМЕР_1 не
надавала.

В абзаці п'ятому і шостому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі про
скасування актів органів місцевого
самоврядування викладено:

«Конституційний Суд України зазначає,
що в Конституції України (254к/96-ВР)
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3) (254к/96-ВР). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону)
(280/97-ВР). Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення, що
узгоджується з правовою позицією,
викладеною в абзаці другому пункту 5
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року N 1-зп (v001р710-97) у справі
щодо несумісності депутатського
мандата.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання».

Відповідно до статті 6 ЗУ «Про місцеві
державні адміністрації» на виконання
Конституції України, законів України,
актів Президента України, актів
Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, які
відповідно до закону забезпечують
нормативно-правове регулювання
власних і делегованих повноважень,
голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження, а
керівники структурних підрозділів -
накази.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Акти місцевих державних адміністрацій,
які відповідно до закону є
регуляторними актами, розробляються,
розглядаються, приймаються та
оприлюднюються з урахуванням вимог
Закону України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності".

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, встановивши
фактичні обставини в справі, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
та оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов слід задовольнити в повному
обсязі.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 23
червня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до
Котовської районної державної
адміністрації, за участю третіх осіб на
боці відповідача без самостійних вимог
на предмет спору Управління
Держземагенства у Котовському районі
Одеської області, ОСОБА_4 про
скасування розпоряджень -
задовольнити.

Скасувати розпорядження Котовської
районної державної адміністрації №
344/04 від 06.09.2004 року «Про внесення
доповнень до розпорядження
райдержадміністрації від 27.05.2004 року №
211/04» в частині включення в списки на
отримання державних актів на території
Мардарівської сільської ради ОСОБА_4,
номер поля НОМЕР_2, номер ділянки
НОМЕР_1, яка передана ОСОБА_5 згідно
розпорядження Котовської
райдержадміністрації від 27.05.2004 року
«Про затвердження проектно-технічної
документації по організації території
земельних часток (паїв) КСП
«Мардарівське» Мардарівської
сільської ради і складанню державних
актів на право приватної власності на
землю».

Скасувати розпорядження Котовської
районної державної адміністрації №
443/04 від 29.10.2004 року «Про анулювання
державних актів на право приватної
власності на землю» в частині
включення в додаток до розпорядження
ОСОБА_5 та державного акту серії ІІІ-ОД
№ 019298.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського окружного адміністративного
суду апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 01 липня 2014 року.

Суддя
Л.М.Токмілова

01 липня 2014 року.