Справа № 826/19855/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

при секретарі судового засідання
Нечай Ю.О.

за участю:

позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
Лимар Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства доходів і зборів України
про скасування розпорядження і наказу,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Міністерства доходів і зборів України,
в якому просив скасувати розпорядження
відповідача від 15 листопада 2013 року №
372-р та наказ від 26 листопада 2013 року №
3643-о.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явилися позивач та
його представник, апеляційну скаргу
підтримали та просили її задовольнити
з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Представник відповідача до суду
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечував та просив відмовити в її
задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
представника позивача, представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, постанова суду - без змін з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
головним спеціалістом Відділу
транспортного забезпечення Управління
ресурсного забезпечення Департаменту
інфраструктури Міністерства доходів і
зборів України ОСОБА_5 01.11.2013 року
подано заяву на ім'я начальника
Головного управління внутрішньої
безпеки Міністерства доходів і збрів
України, в якій зокрема вказала, що
28.10.2013 року в адміністративній будівлі
Міністерства доходів і зборів України
по вулиці Дегтярівській, 111-Г м. Київ
близько 19-ї години під час
поздоровлення з днем народження
начальника господарського відділу
Департаменту інфраструктури
Міністерства доходів і зборів України
ОСОБА_6, ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння в присутності
інших осіб, дозволив собі образливі
висловлювання в адресу ОСОБА_5, а коли
вона зробила йому зауваження, ОСОБА_2
наніс їй тілесні ушкодження.

15.11.2013року Міністерством доходів і
зборів України прийнято розпорядження
№ 372-р, яким, на підставі п.1 Порядку
проведення службового розслідування
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування,
затвердженого постановою КМ України
від 13.06.2000 р. №950, призначено службове
розслідування з 15.11.2013 р. по 14.12.2013 р.
відносно позивача та створено комісію
для його проведення, з метою
встановлення причин та умов, що
призвели до надходження заяви ОСОБА_5
від 01.11.2013 р. про неправомірні дії
начальника управління ресурсного
забезпечення Департаменту
інфраструктури Міністерства доходів і
зборів України ОСОБА_2

Крім того, 26.11.2013 р. відповідачем, на
підставі п.4 вказаного вище Порядку №
950, прийнято наказ №3643-о, яким ОСОБА_2
відсторонено від виконання службових
повноважень за посадою до закінчення
службового розслідування з метою
недопущення впливу останнім на хід та
об'єктивність прийняття рішення.

Вважаючи незаконними зазначені вище
розпорядження та наказ Міністерства
доходів і зборів України, позивач
звернувся до суду з позовом про їх
скасування.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, при цьому виходив з
того, що при прийнятті оскаржуваних
розпорядження та наказу, Міністерство
доходів і зборів України діяло у межах
повноважень та у відповідності до норм
чинного законодавства.

Позивач з таким рішенням не погодився,
в обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що обставини, на які
посилається ОСОБА_5, містять ознаки
кримінального правопорушення,
розслідування яких покладено на органи
МВС і не входить до функціональних
повноважень Міндоходів України. Також
зазначив, що зі змісту акта службового
розслідування показаннями свідків не
підтверджено факти, викладені ОСОБА_5 у
заяві. Крім того, звернув увагу на те, що
заяву ОСОБА_5 від 01.11.2013 р., на підставі
якої було призначено службове
розслідування, зареєстровано 06.11.2013 за
№ Г/5273, в той же час, на ній наявні
резолюції Олійника С.І. від 01.11.2013 та
Погребняка М.Ю. від 04.11.2013 і зміст
резолюцій - «провести перевірку»,
натомість про службове розслідування
не вказано. Також апелянт акцентував
увагу на тому, що згідно із заявою
ОСОБА_5, обставини, на які вона
посилається мали місце приблизно о 19-00,
тобто в неробочий час.

Представником відповідача в судовому
засіданні подано письмові пояснення,
згідно з якими відповідач просив
залишити скаргу апелянта без
задоволення.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів та враховуючи пояснення
представників сторін у судовому
засіданні, колегія суддів зазначає
наступне.

Порядок проведення службового
розслідування стосовно державних
службовців, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 13
червня 2000 року № 950 (далі по тексту -
Порядок №950).

Згідно з п. 1 вказаного Порядку,
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування може бути
проведено службове розслідування, а
саме:

у разі невиконання або неналежного
виконання ними службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень, що
призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи
моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи
об'єднанню громадян;

у разі недодержання ними законодавства
про державну службу, службу в органах
місцевого самоврядування,
антикорупційного законодавства,
порушення етики поведінки;

на вимогу особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, з метою
зняття безпідставних, на її думку,
звинувачень або підозри;

з метою виявлення причин та умов, що
призвели до вчинення корупційного
правопорушення або порушення вимог
Закону України "Про засади запобігання
і протидії корупції", за поданням
спеціально уповноваженого суб'єкта у
сфері протидії корупції за рішенням
керівника органу, в якому працює особа,
яка вчинила таке правопорушення.

Відповідно до абз. 2 п.1 Порядку №950 за
анонімними повідомленнями, заявами та
скаргами службове розслідування не
проводиться.

Як було встановлено вище, головний
спеціаліст Відділу транспортного
забезпечення Управління ресурсного
забезпечення Департаменту
інфраструктури Міністерства доходів і
зборів України ОСОБА_5 01.11.2013 р. особисто
за власним підписом подала заяву на
ім'я начальника Головного управління
внутрішньої безпеки Міністерства
доходів і збрів України, в якій зокрема
вказала про нанесення їй тілесних
ушкоджень начальником Управління
ресурсного забезпечення департаменту
інфраструктури Міністерства доходів і
зборів ОСОБА_2.

Відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України від 14.06.2013 р. №
170 "Про функціональні повноваження
структурних підрозділів Міністерства
доходів і зборів", до повноважень ГУВБ
Міндоходів України належить розгляд та
перевірка звернень (скарг) громадян та
юридичних осіб щодо протиправних
правопорушень працівників Міндоходів
та ініціювання, організація та участь у
проведенні службових розслідувань та
перевірок стосовно працівників
Міндоходів.

Стосовно наявності підстав для
призначення службового розслідування,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що як вбачається із
оскаржуваного розпорядження №372-р від
15.11.2013 року, останнє прийняте з метою
встановлення причин та умов, що
призвели до надходження заяви ОСОБА_5
про неправомірні дії позивача, що
узгоджується з вимогами Порядку, а
обставини, викладені в заяві ОСОБА_5, є
однією з підстав для проведення
службового розслідування.

Крім того, зважаючи на доводи апелянта
, що згідно із заявою ОСОБА_5, обставини,
на які вона посилається мали місце
приблизно о 19-00, тобто в неробочий час,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 Порядку № 950, однією з
підстав для призначення службового
розслідування стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування є
недодержання ними законодавства про
державну службу.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
державну службу» державний службовець
повинен не допускати дій і вчинків, які
можуть зашкодити інтересам державної
служби чи негативно вплинути на
репутацію державного службовця.

Колегія суддів враховує посилання
апелянта на те, що згідно із заявою
ОСОБА_5, обставини, на які вона
посилається, якщо і мали місце, то
приблизно о 19-00, тобто в неробочий час,
разом з тим зважає також і на те, що
виходячи з тієї ж заяви, описані події
мали місце (згідно з заявою) в
адміністративній будівлі Міністерства
доходів і зборів України по вулиці
Дегтярівській, 111-Г м. Київ.

Таким чином, зважаючи на приписи п. 1
Порядку № 950 та ст. 5 Закону України «Про
державну службу», судова колегія
приходить до висновку про наявність
підстав для призначення та проведення
службового розслідування, оскільки
вказані заявницею дії та вчинки
начальника Управління ресурсного
забезпечення департаменту
інфраструктури Міністерства доходів і
зборів ОСОБА_2, вчинені у неробочий час,
проте на робочому місці, могли
зашкодити інтересам державної служби
чи негативно вплинути на репутацію
державного службовця.

При цьому судова колегія звертає увагу
позивача на те, що «підстави» і «мета»
проведення службового розслідування є
різними за змістом категоріями. Про
наявність підстав було зазначено вище.

Метою проведення службового
розслідування, як слідує зі змісту
спірного розпорядження, є встановлення
причин та умов, що призвели до
надходження заяви ОСОБА_5 від 01.11.2013 р.
про неправомірні дії ОСОБА_2

Крім того, службове розслідування
проводиться за наявності визначених
відповідними нормативними актами
обставин з метою перевірки інформації
про заподіяння чи створення загрози
заподіяння шкоди суспільним
відносинам, а у разі підтвердження цієї
інформації - також з метою розробки
внутрішньовідомчих організаційних
заходів, спрямованих на недопущення
подібних фактів у майбутньому і
досягнення інших цілей, а також на дачу
правової оцінки поведінки особи до
заподіяння чи створення загрози,
заподіяння шкоди суспільним
відносинам.

Досліджуючи оскаржуване
розпорядження відповідача № 372-р, від
15.11.2013 за формою і змістом, апеляційний
суд виходить з наступного.

Рішення щодо проведення службового
розслідування відповідно до п.2 Порядку
№950 приймається вищими посадовими
особами України, Першим віце
прем'єр-міністром України, керівником
органу державної влади (посадовою
особою), що призначив на посаду особу,
уповноважену на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
стосовно якої планується проводитися
службове розслідування, керівником
органу, в якому працює зазначена особа.

Згідно з п. 3 Порядку №950 рішенням щодо
проведення службового розслідування
визначається голова комісії з
проведення службового розслідування,
інші члени комісії; мета; дата початку
та закінчення службового
розслідування.

Зважаючи на наведені положення,
колегія суддів приходить до висновку,
що Міністерством доходів і зборів при
прийнятті розпорядження № 372-р, від
15.11.2013 дотримано зазначені вимоги,
зокрема, рішення щодо проведення
службового розслідування прийняте
особою, якій законодавством надане
таке право, відповідне рішення має
форму правозастосовчого акта, а
саме розпорядження, в ньому визначено
створення комісії у складі: Олійник
С.І., Грмиріна A.A., Погрібняка М.Ю,
Гончарова І.М., зазначено мету
проведення службового розслідування -
з метою встановлення причин та умов, що
призвели до надходження заяви ОСОБА_5
від 01.11.32013, встановлено дата початку та
закінчення службового розслідування -
з 15.11.2013 по 14.12.2013.

Враховуючи викладене вище, судова
колегія вважає, що дії Міністерства
доходів і зборів України при прийнятті
розпорядження №372-р від 15.11.2013 "Про
проведення службового розслідування" є
правомірними, оскільки вчинені у межах
повноважень та у відповідності до
приписів чинного законодавства.

Щодо прийнятого відповідачем наказу
від 26.11.2013 №3643-о "Про відсторонення від
виконання повноважень за посадою",
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.4 Порядку №950 службове
розслідування проводиться з
відстороненням особи, уповноваженої на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, від
виконання повноважень за посадою або
без такого відсторонення.

При цьому згідно з ст. 22 Закону України
"Про державну службу" службове
розслідування може тривати до двох
місяців із часу прийняття рішення про
його проведення, при цьому тривалість
відсторонення від виконання
повноважень за посадою не має
перевищувати часу службового
розслідування. Час розслідування
визначається конкретним рішенням
керівника органу.

Як було встановлено вище і вбачається з
розпорядження №372-р від 15.11.2013, дата
початку та закінчення службового
розслідування визначені - з 15.11.2013 по
14.12.2013, тобто встановлені строки його
проведення в межах вимог закону, що в
свою чергу свідчить про правомірність
дій Міністерства доходів і зборів
України щодо відсторонення від
виконання повноважень за посадою до
закінчення службового розслідування
ОСОБА_2 а наказ від 26.11.2013 №3643-о
прийнятий строго з дотриманням вимог
чинного законодавства.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується, що позивача
ознайомлено з наказом від 26.11.2013 №3643-о,
що підтверджується його особистим
підписом на даному наказі.

Враховуючи наведене, зокрема що
стосовно начальника управління
ресурсного забезпечення департаменту
інфраструктури Міністерства доходів і
зборів України ОСОБА_2 розпорядженням
Міністерства доходів і зборів України
від 15.11.2013 №372-р призначено службове
розслідування, то з метою недопущення
впливу на хід та об'єктивність
прийняття рішення, на підставі п.4
Порядку № 950 було прийнято наказ
Міністерства доходів і зборів України
від 26.11.2013 № 3643-о "Про відсторонення від
виконання повноважень за посадою" до
закінчення службового розслідування.

За таких обставин, на думку судової
колегії, відповідачем доведено
правомірність прийняття оскаржуваного
наказу від 26.11.2013 №3643-о.

Колегія суддів критично оцінює доводи
апелянта відносно того, що зі змісту
акта службового розслідування
показаннями свідків не підтверджено
факти, викладені ОСОБА_5 у заяві,
оскільки предметом розгляду в даній
справі є правомірність прийняття
відповідачем розпорядження від 15.11.2013
№372-р, яким призначено службове
розслідування та наказу від 26.11.2013
№3643-о, яким позивача відсторонено від
посади, натомість встановлені в ході
службового розслідування обставини не
є предметом розгляду у даному випадку.

Стосовно посилань апелянта на те, що
обставини, викладені ОСОБА_5 у заяві
містять ознаки кримінального
правопорушення, розслідування яких
покладено на органи МВС і не входить до
функціональних повноважень Міндоходів
України, колегія суддів зазначає
наступне.

Як було встановлено вище, відповідачем
прийнято розпорядження про
призначення службового розслідування
за наявності для цього підстав. Колегія
суддів враховує, що службове
розслідування проводиться, в тому
числі, з метою дачі правової оцінки
поведінки особи, яка займає певну
посаду, тобто є службовою особою, в
даному випадку, Міндоходів України, і у
разі підтвердження інформації, що
стала підставою для проведення
розслідування, це враховується при
розробці внутрішньовідомчих
організаційних заходів, спрямованих на
недопущення подібних фактів у
майбутньому.

При цьому, судом першої інстанції
встановлено, що по факту викладених у
заяві ОСОБА_5 обставин, слідчим
відділом Броварського MB ГУ МВС України
в Київській області 30.10.2013 року
відкрито кримінальне провадження
№0004850 за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідачем при проведенні
службового розслідування враховано цю
обставину, зокрема зі змісту п. 2 Акту
службового розслідування від 13.01.2014
слідує, що остаточне рішення відносно
начальника управління ресурсного
забезпечення департаменту
інфраструктури Міністерства доходів і
зборів України ОСОБА_2 має бути
прийнято по закінченню слідства по
кримінальному провадженню №0004850.

Представником позивача у судовому
засіданні 03.07.2014 надано, а судом
долучено до матеріалів справи
постанову слідчого про закриття
кримінального провадження №0004850.

Разом з тим, на думку колегії суддів,
дії відповідача щодо прийняття або
неприйняття остаточного рішення по
службовому розслідуванню стосовно
позивача не можуть бути предметом
дослідження в судому засіданні,
оскільки не впливають на правомірність
прийняття оскаржуваних розпорядження
та наказу.

Підсумовуючи викладене вище, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
суду першої інстанції, що при прийнятті
оскаржуваних розпорядження та наказу,
Міністерство доходів і зборів України
діяло у межах повноважень та у
відповідності до норм чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги вказаних
висновків не спростовують, а посилання
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права не знайшли
свого підтвердження.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, за вірно встановлених обставин,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 січня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства доходів і зборів України
про скасування розпорядження і наказу -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 січня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 8 липня
2014 року

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.