Справа № 6-а/337/92/2014 (2а-4990/2011)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2014 рокусправа № 6-а/337/92/2014
(2а-4990/2011)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя на ухвалу
Хортицького районного суду від 11
березня 2014 року у справі № 2а-4990/2011 за
поданням головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області про зміну способу та порядку
виконання рішення,-

встановиЛА:

Постановою Хортицького районного суду
від 18 квітня 2011 року у справі № 2а-4990/2011
рокуу, яка набрала законної сили 12.06.2012
року, задоволено адміністративний
позов, пред'явлений ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м.
Запоріжжя щодо підвищення до пенсії як
дитині війни.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок підвищення до пенсії
ОСОБА_1 як особі, що має статус дитини
війни, з 25.09.2010 року, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та здійснити її виплату.

На виконання вказаного судового
рішення 04.12.2012 року Хортицьким районним
судом м. Запоріжжя видано
виконавчий лист у справі №2а-4990/2011
(а.с.20).

До управління Пенсійного фонду в
Хортицькому районі м. Запоріжжя 03.10.2013
року надійшла постанова про відкриття
виконавчого провадження №39528699 від
30.08.2013 року за заявою стягувача ОСОБА_1
про примусове виконання виконавчого
листа №2а-4990/2011 виданого 04.04.2012 року,
щодо зобов'язання здійснити
перерахунок та виплатити підвищення до
пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

На виконання даної постанови
управлінням було проведено
перерахунок надбавки пенсії, як
«дитина війни», в результаті якого
нараховано 1728,30 грн., але не виплачено.

Щодо виплати ОСОБА_1 зазначених коштів
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя
повідомило, що саме з вищезазначеної
дати уряду надано право здійснювати
всі виплати в межах бюджетних
асигнувань згідно Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік».

Виходячи з вказаних обставини,
посилаючись, зокрема, на приписи п.п.20, 29
ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України, а
також те, що Пенсійний фонд України за
рахунок коштів Державного бюджету
України реалізує бюджетну програму
КПКВКМ 2506020 «Дотація на виплату пенсій,
надбавок та підвищень до пенсій,
призначених за різними пенсійними
програмами» в межах виділених
Пенсійному фонду бюджетних асигнувань
для виплати пенсій у розмірах,
визначених законодавством - Кабінетом
Міністрів України, старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області до суду першої інстанції
подано подання про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
даній справі (а.с.21-23).

Ухвалою Хортицького районного суду від
11 березня 2014 року подання задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання
рішення суду, на підставі якого видано
виконавчий лист Хортицьким районним
судом м. Запоріжжя №2а-4990/11 від 18.04.2011
року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії, як особі, що має статус дитини
війни, ОСОБА_1 з 25.09.2010 року, відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді Кіровоградської області
на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 1728,30
грн..

Не погодившись з ухвалою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м. Запоріжжя подало
апеляційну скаргу (а.с.38-39), в якій,
посилаючись на порушення судом норм
права, просить скасувати ухвалу суду,
та відмовити в задоволені заяви про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Отже під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими.

При цьому суд за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, може змінити спосіб та порядок
виконання рішення суду, або ж відмовити
по даному питанню, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України
та вимоги державного виконавця,
заявник просить суд фактично змінити
зміст резолютивної частини постанови
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 18.07.2011 року.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про
державну виконавчу службу» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом (ч.2 вказаної
статті Закону).

Докази виконання державний виконавець
наведених вище вимог Закону України
«Про державну виконавчу службу»
матеріали справи не містять, обставини,
які б свідчили про неможливість
виконання рішення суду у визначений
ним спосіб, в матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансування витрат, пов'язаних в
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

За правилами Бюджетного кодексу
України у випадку, якщо виплата
донарахованої суми перевищує бюджетні
призначення на поточний рік, така
виплата буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже відсутність у боржника коштів на
момент відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду про зобов'язання
здійснити відповідні виплати, не є
підставою, що свідчить про
неможливість виконання судового
рішення.

Як зазначено з цього приводу
Європейським судом з прав людини в
пункті 74 рішення у справі "Іммобільяре
Саффі проти Італії", орган державної
влади не має права посилатися на брак
коштів на виправдання неспроможності
виконати судове рішення про виплату
боргу.

Виходячи з викладеного, апеляційним
судом встановлено, що виконання
зазначеної постанови суду фактично
можливе, а отже підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

Суд першої інстанцій не в повному
обсязі з'ясував обставини справи,
невірно застосував норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, що
відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне судове
рішення скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, ст.202,
ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м. Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 11 березня 2014 року у
справі № 2а-4990/2011(6а/337/92/2014) скасувати.

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання постанови
Хортицького районного суду від 18
квітня 2011 року у справі № 2а-2990/11 -
відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна