Справа № 818/1664/14
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 р.
Справа №818/1664/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Конотопської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду
з позовною заявою до Конотопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області (далі -
відповідач, Конотопська ОДПІ), в якому
просить суд:

- визнати протиправною та скасувати
вимогу №Ф-218-00 У від 06.05.2014 р. про сплату
заборгованості зі сплати єдиного
внеску в розмірі 313,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що позивач зареєстрований як
фізична особа-підприємець, сплачує
єдиний податок, є платником єдиного
внеску та є пенсіонером за віком. 23.05.2014
р. отримав вимогу №Ф-218-00 У від 06.05.2014 р.
про сплату боргу в сумі 313,64 грн.

Із зазначеною вимогою не погоджується,
оскільки відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" особи, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Виходячи з вищевикладеного просить
визнати протиправною та скасувати
вимогу №Ф-218-00 У від 06.05.2014 р. про сплату
заборгованості зі сплати єдиного
внеску в розмірі 313,64 грн.

Позивач та представник відповідача у
судове засідання не з'явилися. Про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Надіслав клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача надано
заперечення проти позову та клопотання
про розгляд справи за його відсутності.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що
відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від сплати
єдиного внеску звільняються фізичні
особи-підприємці, що обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком. Умови
призначення пенсії за віком визначені
ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до якої особи
мають право на пенсію за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.
Позивач не досяг встановленого цією
статтею віку, оскільки отримує пенсію
на пільгових умовах, тому повинен
сплачувати єдиний внесок на загальних
підставах. В задоволенні позову просив
відмовити.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України під час судового розгляду
справи в судовому засіданні
забезпечується повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, крім випадків неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи у разі, якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження).

Таким чином, фіксування судового
засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
копією свідоцтва про державну
реєстрацію (а.с.8,9), є платником єдиного
податку, що підтверджується свідоцтвом
серії НОМЕР_2, виданого Буринським
відділенням Конотопської ОДПІ (а.с.11).

Відповідно до пенсійного посвідчення
НОМЕР_1 ОСОБА_1 є пенсіонером за віком
(а.с.6).

03.06.2014 р. Конотопською ОДПІ винесено
вимогу №Ф-218-00 У про сплату позивачем
недоїмки в сумі 313,64 грн. (а.с.4)

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить із наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі
Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є фізичні особи
підприєємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми ФОП,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску за себе, за умови, якщо
вони є пенсіонерами за віком (незалежно
від того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням пенсійного віку) та
отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - № 1058-IV) до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення"
(далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються,
зокрема в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено
виключний перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону №
1788-ХІІ та частиною першою статті 26
Закону № 1058-IV. Таке право виникало у
чоловіків після досягнення 60 років та
за наявності відповідного стажу.

При цьому, статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, на
підставі пункту "а" частини першої якої,
як встановлено судом, позивач отримує
пенсію, передбачена можливість
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах - зі зменшенням віку,
зазначеного у статті 12 цього Закону, та
за наявності відповідного трудового
стажу.

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, враховуючи
закріплені Конституцією України
гарантії громадян на соціальний
захист, суд дійшов висновку, що особи,
яким пенсія за віком призначена
відповідно до пункту "а" частини першої
статті 13 Закону № 1788-ХІІ, не є
платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за себе згідно з
частиною четвертою статті 4 Закону №
2464-VI, так само як і особи, які є
пенсіонерами за віком на загальних
умовах, оскільки згадана норма не
містить будь-яких винятків щодо
пенсіонерів за віком.

Відповідно до ч.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію. В зв'язку з тим, що ОСОБА_1
отримує пенсію за віком (а.с.6), а ч.4 ст.4
Закону № 2464-VI не містить застережень
щодо її незастосування до осіб, яким
пенсію за віком призначено на
пільгових умовах на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування " та
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», суд приходить до висновку,
що позивач не повинен сплачувати за
себе єдиний внесок.

Крім того, суд зазначає, що аналогічна
правова позиція щодо застосування
зазначених норм матеріального права
була висловлена колегією суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України у
постановах від 15 квітня 2014 року № 21-57а14
та № 21-70а14.

Згідно ч.1,2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано жодних
доводів щодо правомірності
оскаржуваної вимоги.

Отже, суд вважає, що вимога
Конотопської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області №Ф-218-00 У від 03.06.2014 р. про сплату
недоїмки в сумі 313,64 грн. прийняте з
порушенням вимог ч.2 ст. 19 Конституції
України, а тому є протиправною та
такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Конотопської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги є обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Конотопської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Конотопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області №Ф-218-00 У від 03.06.2014 р.
про сплату недоїмки в сумі 313,64 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду в десятиденний строк з дня
отримання постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження,
набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження,
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя (підпис)
О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя
О.А. Прилипчук