Справа № 2а-16760/12/2670
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року м.
Київ К/800/19644/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія В.І.
(суддя-доповідач)

Суддів: Логвиненка А.О.,
Черпіцької Л.Т.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 січня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання дій
протиправними,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві про визнання протиправними дії
відповідача щодо складення наказу №31
«д» від 16.11.2012 року про скасування
декларації від 23.08.2012 року №5 про
початок будівельних робіт на об'єкті
будівництва за адресою: АДРЕСА_1, а
також визнати протиправним та
скасувати цей наказ.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2013 року,
позов задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано наказ
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 16.11.2012 року № 31 "д" про
скасування реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт.

При винесенні рішень суди першої та
апеляційної інстанції виходили із
недоведеності відповідачем
правомірності оскаржуваного наказу.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій з підстав
порушення судами норм матеріального
права, просить рішення першої та
апеляційної інстанції скасувати та
постановити нове рішення, яким у
задоволені позову відмовити.

У касаційній скарзі відповідач
зазначає про правомірність
застосування до позивача штрафних
санкцій за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві у період з 05.10.2012 року по 11.10.2012
року було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єкті будівництва «Будівництво
індивідуального житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, замовник - ОСОБА_1
підрядник - ТОВ «Акорд».

Встановлено, що будівельні роботи за
вказаною адресою виконуються без
проектної та робочої документації, що
не відповідає даним декларації про
початок виконання будівельних робіт
всупереч вимогам статті 31 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та статей 4, 7
- 9 Закону України «Про архітектурну
діяльність».

Також перевіркою було встановлено
порушення позивачем ДБН А.3.1-5-2009
«Управління, організація і технологія.
Організація будівельного виробництва»
та ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів
безпеки праці. Промислова безпека у
будівництві. Основні положення», а
саме: не вжиті заходи щодо організації
безпечного виробництва, ведення
технічного та авторського нагляду;
умови праці, поводження з
устаткуванням, зберігання, утримання
споруд та виробничого обладнання,
функціонування системи управління
споруд та виробничого обладнання,
функціонування системи управління
охороною праці, при виконанні
будівельних робіт, - не відповідають
вимогам.

За результатами розгляду протесту
прокуратури м. Києва від 9.11.2012 року
№07/1/5-291-вих.12, яким зобов'язано
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві скасувати реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт № КВ 5 від 23.08.2012
року «Будівництво індивідуального
житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1,
начальником Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві було видано Наказ від 16.11.2012
року № 31 «д», яким скасовано реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт № КВ 5 від 23.08.2012
року «Будівництво індивідуального
житлового будинку».

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що судами попередніх інстанцій
зроблений правильний висновок про
наявність підстав для визнання
протиправним та скасування наказу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 16.11.2012 року № 31 "д" про
скасування реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт.

Стаття 36 ч. 2 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачає, що реєстрацію декларації
про початок виконання будівельних
робіт проводять відповідні інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі
протягом п'яти робочих днів з дня
надходження декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник має право
виконувати будівельні роботи після: 1)
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
або її територіальному органу за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта та які не потребують
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт або
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт згідно з переліком
об'єктів будівництва, затвердженим
Кабінетом Міністрів України. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються Кабінетом
Міністрів України; 2) реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику відповідною інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Як вбачається з приписів ч.2 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», зазначені у
частині першій цієї статті документи,
що надають право на виконання
будівельних робіт, є чинними до
завершення будівництва.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. При цьому, норми
Закону України «Про архітектурну
діяльність» та Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
не передбачають повноважень інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю скасовувати рішення про
реєстрацію декларацій про початок
будівельних робіт або скасовувати
(вважати незареєстрованими) декларації
про початок будівельних робіт та
видавати відповідні накази.

З наведеної норми закону вбачається, що
норми законів України «Про
архітектурну діяльність» та «Про
регулювання містобудівної діяльності»
не передбачають повноважень інспекцій
державного архітектурно-будівельного
контролю скасовувати рішення про
реєстрацію декларацій про початок
будівельних робіт або скасовувати
(вважати незареєстрованими) декларації
про початок будівельних робіт та
видавати відповідні накази.

Тому Наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 16.11.2012 року № 31 «д» «Про
скасування реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт»
суперечить приписам ч.2 ст. 34 Закону
України Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та прийнятий не у спосіб, що
передбачений законами України, а тому є
протиправним та підлягає скасуванню.

Виходячи із встановлених ч.1 ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
меж перегляду судом касаційної
інстанції, відповідно до яких суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, у судової колегії
відсутні підстави для спростування
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 січня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: