Справа № 2а-11079/11/1370
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулкевич
за участю : секретаря судового
засідання Капустинської Н.М.
позивача ОСОБА_2, представників
позивача ОСОБА_3,ОСОБА_4
представника відповідача Мельник
представника третьої особи
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Львові адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до Комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Золочівської районної ради Львівської
області, Комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Львівської
обласної ради, треті особи: Золочівська
районна державна адміністрація
Львівської області, ОСОБА_8 про
визнання протиправним і скасування
22.10.2008 року ОСОБА_2 звернулась до
Галицького районного суду м. Львова з
адміністративним позовом до комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Золочівської районної ради Львівської
області, комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Львівської
обласної ради, треті особи: Золочівська
районна адміністрація Львівської
області, ОСОБА_8 про визнання
протиправним і скасування рішень.
Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 05.02.2009 р. відкрито
провадження у даній справі.
Ухвалою Галицького районного
суду м. Львова від 05.10.2011 р.
адміністративний позов ОСОБА_2 до
комісії з питань поновлення прав
реабілітованих Золочівської районної
ради Львівської області, комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Львівської обласної ради, треті особи:
Золочівська районна адміністрація
Львівської області, ОСОБА_8 про
визнання протиправним і скасування
рішень передано на розгляд до
Львівського окружного
адміністративного суду за предметною
підсудністю.
Листом Галицького районного суду
м. Львова від 10.10.2011 р. матеріали справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
комісії з питань поновлення прав
реабілітованих Золочівської районної
ради Львівської області, комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
Львівської обласної ради, треті особи:
Золочівська районна адміністрація
Львівської області, ОСОБА_8 про
визнання протиправним і скасування
рішень скеровано на розгляд до
Львівського окружного
адміністративного суду.
12 жовтня 2011 року ухвалою суду
прийнято справу до провадження.
Позовні вимоги позивачка
обґрунтовує тим, що її родина (в тому
числі і сама позивачка), зокрема сім'я і
близькі родичі були репресовані,
частина родичів розстріляні,
закатовані, засуджені і вислані з
конфіскацією майна, а батьки позивачки
були звільнені з вчительської роботи,
змушені були разом з позивачкою
покидати місця праці і проживання,
тобто були піддані політичним
репресіям і тому законно підлягають
Зокрема мотивує тим, що висновком
1Б УМВС України у Львівській області №
4/4-930 від 18 грудня 1997 року на вимогу
Львівської обласної комісії з питань
поновлення прав реабілітованих на
основі детальної перевірки було
належно встановлено, що сім'ї ОСОБА_11 та
ОСОБА_2 переслідувались з політичних
мотивів органами НКВС та тодішньою
владою і були піддані жорстокій
- ОСОБА_11 (рідний брат чоловіка
ОСОБА_12, тобто рідний дядько ОСОБА_13 по
батькові), 1897 року народження, був
арештований 01.12.1945 р., був засуджений ВТ
військ НКВС 20.02.1946 р. за ст. 54 діючого на
той час КК УРСР на 10 років ув'язнення з
- ОСОБА_14 (рідна сестра ОСОБА_15), 1914
року народження в смт. Олесько Буського
району, вчителька, була засуджена ВТ
військ НКВС 14.12.1946 р. за ст. 54-1а діючого
на той час КК УРСР на 10 років ув'язнення
з конфіскацією майна;
- ОСОБА_16 (рідна сестра ОСОБА_15), 1908
року народження в смт. Олесько Буського
р-ну, вчителька, ІНФОРМАЦІЯ_4 була
вивезена на спецпоселення у
Молотовську область;
- ОСОБА_17 (брат ОСОБА_12, тобто
дядько ОСОБА_13), 1908 року народження в
с.Сасів, був розстріляний ІНФОРМАЦІЯ_5 у
тюрмі № З (розміщеній у Золочівському
Саме тому, далі мотивує позивачка,
політичній репресії і обов'язковому
адміністративному виселенню підлягали
їх близькі родичі, а саме: ОСОБА_12, 1890
року народження; зять ОСОБА_15, 1898 року
народження; дочка ОСОБА_13, 1914 року
народження; внучка ОСОБА_2 (позивачка),
1942 року народження, - котрі були змушені
перейти на нелегальний стан і
поневірятись по чужих людях без
засобів для існування.
Надалі на основі проведеної
перевірки із спецфондів, 1Б УМВС
України у Львівській області було
вирішено: ОСОБА_15, 1898 року народження -
посмертно, ОСОБА_12, 1890 р.н. - посмертно,
ОСОБА_13, 1914 року народження, ОСОБА_2, 1942
року народження. - надати статус
репресованих на підставі ст. З Закону
України від 17 квітня 1991 року «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», тобто
Також позивачкою зазначено, що
крім названих вище осіб сталінським
репресіям незаконно були піддані,
закатовані, засуджені і вислані інші
близькі члени родини позивачки,
- ОСОБА_20 (рідна сестра ОСОБА_13), 1924
року народження в с. Соколівка - була
закатована органами НКВС у 1945 р., а
місце поховання невідоме;
- ОСОБА_21 (рідний дядько ОСОБА_13),
1886 року народження в
с.Сороки-Львівські, був засуджений за
ст. 54-12 діючого на той час КК УРСР на 5
років позбавлення волі;
- ОСОБА_22 (двоюрідний брат ОСОБА_13),
1923 року народження в
с.Сороки-Львівські, був засуджений за
ст. 54-1а діючого на той час КК УРСР на 10
років позбавлення волі з конфіскацією
- ОСОБА_23 (рідна тітка ОСОБА_13), 1904
року народження в с.Сороки-Львівські,
вчителька, була засуджена за ст. 54-2
діючого на той час КК УРСР на 5 років
- ОСОБА_24 (дядько ОСОБА_13), 1895 року
народження. в м.Броди, службовець,
засуджений за ст. 54-2 діючого на той час
КК УРСР на 5 років позбавлення волі,
загинув у тюрмі (розміщеній в с.
- ОСОБА_25 (чоловік рідної сестри
ОСОБА_15), 1902 року народження в смт.
Олесько Буського р-ну, службовець, був
засуджений ВТ військ МВС за ст.20-54-1а
діючого на той час КК УРСР на 10 років з
конфіскацією майна, загинув у тюрмі;
- ОСОБА_26 (дядько ОСОБА_13), 1896 року
народження в с.Сасів, був розстріляний
ІНФОРМАЦІЯ_5 у тюрмі № 3 (розміщеній в
Золочівському замку).
Таким чином, компетентними
органами УМВС України у Львівській
області було належно встановлено, що
сім'я і близькі родичі позивачки були
розстріляні, закатовані, засуджені і
вислані з конфіскацією майна, а батьки
позивачки були звільнені з
вчительської роботи, змушені були
неодноразово покидати місце праці і
проживання. Позивачка конкретизуючи
зазначає, що її батьків в ході репресій
членів родини звільнили з посади
вчителів початкової школи с. Ремезівці
Золочівського району Львівської
області та вони залишились без даху над
головою, переховувались по чужих людях,
потім тричі вимушені були змінювати
місце праці та всі ці обставини
детально перевірялись органами
Золочівського РВ УМВС України у
Львівській області, якими відбирались
пояснення від очевидців, свідків,
жителів с. Ремезівці, с. Соколівка,
с.Сасів і їх письмові свідчення належно
завірені знаходяться у матеріалах
даної справи.
На підставі проведеної перевірки
Золочівським РВ УМВСУ у Львівській
області встановлено, що після
звільнення з роботи сім'я ОСОБА_2
залишилась без засобів до існування,
була змушена перейти на нелегальний
стан життя, переховуватись і
поневірятись з малолітньою дочкою
ОСОБА_2 (позивачкою), а старші діти жили
окремо по чужих людях, оскільки сім'я не
змогла повернутись у рідний будинок,
розміщений у с.Сасів, який вже з 1944 року
був зайнятий НКВС, а потім Побічанським
лісництвом. Батьки позивачки були
змушені втікати з рідних сторін,
переховуватись в іншій області, щоб
врятувати життя, згодом почали
працювати вчителями молодших класів
с.Уличне Дрогобицької області, та
пізніше знову змінювали своє
місцеперебування - знайшли роботу у
початковій школі у с. Велика Воля
Миколаївського району Львівської
Так, бабця позивачки - ОСОБА_12,
вчителька с. Соколівка та с.Баймаки, теж
трагічно загинула, оскільки була
закатована НКВС, так званими
«червоними партизанами».
Всі вказані факти жорстоких
репресій були встановлені перевіркою
та висновком 1Б УМВС України у
Львівській області, підтверджені
письмовими свідченнями свідків,
історичними і документальними
джерелами, архівними довідками з
прокуратури та СБУ, - які знаходяться у
матеріалах даної справи.
На підставі проведеної перевірки
Золочівського РВ УМВС України у
Львівській області була видана Довідка
№ 1070 від 05.04.2002 р., якою встановлено та
вбачається, що сім'ї ОСОБА_11 і ОСОБА_2
переслідувались з політичних мотивів
органами НКВС та тодішньою владою і
були піддані жорстоким репресіям
(знаходиться в матеріалах справи).
Отже, рішення Золочівської
комісії з питань поновлення прав
реабілітованих №1805 від 21 травня 2002 р.
та довідка про реабілітацію Львівської
комісії з поновлення прав
реабілітованих № 121 від 29.05.2002 р. були
обґрунтовані і видані у визначеному
законом порядку на основі заяви,
архівних документів, матеріалів
перевірок, проведених компетентними
органами УМВС України, на основі
висновку із спецфондів 1Б УМВС України
у Львівській області та Довідки
Золочівського РВ УМВС України у
Львівській області, довідок з органів
прокуратури, Служби безпеки України,
письмових свідчень односельців с.
Ремезівці, с.Соколівка, с.Сасів та
свідоцтв про народження, що
підтверджують близькі родинні зв'язки
Позивачка вважає, що єдиною метою
третьої особи ОСОБА_8 є виправдати свої
дії по незаконному заволодінню і
користуванню власністю родини
позивачки у с.Сасів Золочівського
району Львівської області, а для цього
поставити під сумнів факт
необґрунтованих репресій, а відповідно
і застосування до членів родини
позивачки ст. 3 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій в Україні», оскільки в
подальшому може постати питання про
повернення майна репресованим.
Позивачка ОСОБА_2 та її
представники у судовому засіданні
позовні вимоги підтримали, надали суду
додаткові докази, пояснення, документи,
просили позов задовольнити повністю з
Відповідач комісія з питань
реабілітованих Львіської обласної
ради заперечила позовні вимоги ОСОБА_2
щодо визнання противним та скасування
рішення № 11 від 16 вересня 2008 року
комісія з питань реабілітованих
Львіської обласної ради.Свої
заперечення про позовної заяви
відповідач обгрунтовує, тим що Комісія
Львівської обласної ради з питань
поновлення прав реабілітованих
розгянула позовну заяву мешканки
міста Львова ОСОБА_2 щодо побавлення її
сттатусу реаьбілітованої і вважає її
необгрунтованою, такою , що не
відповідає дійсним обставинам справи
та законодавству, Конституції України
і тому суперечить її повністю з
наступних підстав.

Відповідно п. 9 Закону України
«Прореабілітацію жертв політичних
репресій на Україні» вирішення питань,
пов»язаних з установленням факту
розкуркулювання,адміністративного
виселеня з відшкодуванням
матеріальних збитків,поновлення
трудових . житлових . пенсійних та інших
прав громадян, покладено на комісії з
поновленя прав реабілітованих
обласних.міських і районних рад.

Комісія обласної ради з питань
поновлення прав реабілітованих, згідно
п.5 «Положення про комісії рад народних
депутатів з питань поновлення прав
реабілітованих», затвердженою
постановою Кабінету міністрів України
від 18 лютого 1993 року № 112, розглядає
скаргу на рішення районних, міських
комісій та приймає за ними рішення.

14 березня 2008 року на адресу
обласної комісії з питань поновлення
прав реабілітованих надійшла скарга (
вх.333/09-7) мешканки с.Сасів Золочівского
району ОСОБА_8 на рішення комісії
Золочівської районної державної
адміністрації з питань поновлення прав
реабілітованих від 21 травня 2002 № 1805.У
ній просила визнати таким , що не
відповідає закону, рішення про надання
статусу репресованих ОСОБА_13 та ОСОБА_2
районною комісією з поновлення прав
реабілітованих. Обласна комісія з
питань поновлення прав реабілітованих
доручила Золочівскій районній комісії
з питань поновлення прав
реабілітованих вивчити комплекс
документів реабілітованих ОСОБА_13 та
ОСОБА_2 Золочівська районна комісія з
питань поновлення прав реабілітованих
ухвалила рішення, яке обласна комісія
з питань поновлення прав
реабілітованих підтвердила. Отже,
окаржуване рішення комісія з питань
поновлення прав реабілітованих
ухвала строго до вимог законодавства
України.

Необгунтованими є також
покликання позивача щого його участі
у процесі ухвалення комісією
оскарженого рішення. Відповідно до
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні та
підзаконних нормативних актами не
встановлюються обовя»язковість участі
зацікавлених осіб в ухвалені комісією
певних рішень».

Комісія обласної ради з питань
поновлення прав
реабілітованих,ухвалила рішення про
позбавлення ОСОБА_2 статусу
репересованої, не вийшла за межі свої
повноважень і діяла у спосіб
,передбачений законодавства.

Представник відповідача
Львівської обласної ради у судовому
засіданні заперечення проти позову
підтримав, просив в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач Золочівська районна
рада надала заперечення на
адміністративний позов. Свої
заперечення мотивує тим, що 09 червня 2008
року комісія Золочівської районної
ради з питань поновлення прав
реабілітованих ухвалила рішення №3
«Про розгляд листа Львівської обласної
комісії з питань поновлення прав
реабілітованих щодо гр. ОСОБА_13 і
ОСОБА_2», яким визнано таким, що
прийняте безпідставно та не відповідає
вимогам чинного законодавства України
рішення №1805 комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Золочівської районної державної
адміністрації від 21.05.2002 року та надано
доручення секретарю комісії у 5-денний
строк направити дане рішення у комісію
з питань поновлення прав
реабілітованих Львівської обласної
ради для скасування рішення №1805.
позбавлення статусу репресованих гр.
ОСОБА_13 і ОСОБА_2

16 вересня 2008 р. обласна комісія з
питань поновлення прав реабілітованих
рішенням №11 підтвердила рішення
Золочівської районної комісії з питань
поновлення прав реабілітованих від
09.06.2008 р №3.

Згідно з довідкою про
реабілітацію від 29.05.2002 р. №121 позивачка
була реабілітована на підставі ст.3
Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні». Ця
норма передбачає реабілітацію
громадян, засланих і висланих з
постійного місця проживання та
позбавлених майна за рішенням органів
державної влади і управління з
політичних, соціальних, національних,
релігійних чи інших мотивів. Однак
жодних доказів, які б підтверджували
факт заслання чи вислання ОСОБА_13 та
ОСОБА_2, у комісії та матеріалах справи
нема, тому рішення комісії ухвалене
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Відповідач Золочівська районна
рада в судове засідання не з»явилась,
попередньо надала клопотання про
розгляд справи без участі
уповноваженого представника, просить в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Третя особа Золочівська районна
державна адміністрація Львівської
області в судове засідання не
з»явилась, подала через канцелярію
суду клопотання про розгляд справи без
участі уповноваженого представника,
позовні вимоги не визнає, просить в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Представник третьої особи проти
позову заперечив та на заперечення
позовних вимог зазначив про наступне.

Зокрема, піддав сумніву факти
застосування репресій щодо сім'ї,
родини позивачки, покликається на ту
обставину, що в 1947 р. мама позивачки -
ОСОБА_13 була відзначена як кращий
класовод за свою добросовісну роботу,
тому вважає, що при таких обставинах не
можна стверджувати про репресії, проте
не заперечив про неодноразові
звільнення з роботи не за власним
бажанням та про вимушені зміни місць
проживання.

Зазначив про те, що, на його думку, до
членів родини позивачки було невірно
застосовано ст. 1 Закону України «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій».

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши письмові
матеріали справи, повно, об'єктивно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають значення для вирішення спору,
суд встановив.

Рішенням Золочівської комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
№ 1805 від 21 травня 2002 р. та Довідкою про
реабілітацію Львівської комісії з
поновлення прав реабілітованих № 121
від 29 травня 2002 року - було
реабілітовано членів родини позивачки
та саму позивачку. А саме було вирішено:
ОСОБА_15, 1898 року народження - посмертно,
ОСОБА_12, 1890 р.н. - посмертно, ОСОБА_13, 1914
року народження, ОСОБА_2, 1942 року
народження. - надати статус
репресованих на підставі ст. 3 Закону
України від 17 квітня 1991 року «Про
реабілітацію жертв політичних
репресій на Україні», тобто
реабілітувати.

Вказані рішення та довідка були
реалізовані згідно з встановленими
вимогами на підставі висновку УМВС
України у Львівській області №4/4-930 від
18 грудня 1997 р., саме яким було
встановлено факти репресій щодо сім'ї
ОСОБА_2 і на підставі якого було надано
статус репресованих та який є чинним та
ніким не оскаржувався до даного часу.

Вбачається, що названі документи
були обґрунтовані і видані у
визначеному законом порядку на основі
заяви, архівних документів, матеріалів
перевірок, проведених компетентними
органами УМВС України, на основі
висновку із спецфондів 1Б УМВС України
у Львівській області та Довідки
Золочівського РВ УМВС України у
Львівській області, довідок з органів
прокуратури, Служби безпеки України,
письмових свідчень односельців с.
Ремезівці, с.Соколівка, с.Сасів та
свідоцтв про народження, що
підтверджують близькі родинні зв'язки
між репресованими.

Рішення Золочівської комісії з
питань поновлення прав реабілітованих
№1805 від 21 травня 2002 р. було направлено в
Комісію з питань поновлення прав
реабілітованих Львівської обласної
ради для видачі довідок про
реабілітацію ОСОБА_13 і ОСОБА_2.

29.05.2002 р. Комісія з питань
поновлення прав реабілітованих
Львівської обласної ради на підставі
Рішення Золочівської комісії про
поновлення прав реабілітованих видала
довідку про реабілітацію №121 ОСОБА_13,
1914 р.н. і ОСОБА_2, 1942 р.н. на підставі ст. 3.
Закону України від 17 квітня 1991 року
«Про реабілітацію жертв політичних
репресій». Таким чином, Рішення
Золочівської комісії з поновлення прав
реабілітованих №1805 від 21 травня 2002р.
було реалізовано у законний спосіб.

Допитана в якості свідка член
Золочівської комісії з поновлення прав
реабілітованих ОСОБА_28 підтвердила, що
на засіданні комісії, коли приймалось
оскаржуване позивачкою рішення № 3 від
09 червня 2008 року - був присутній ОСОБА_29,
який в той час працював секретарем
Золочівської міської ради та який є
близьким родичем (сином) третьої особи
ОСОБА_8, який до комісії жодного
відношення не мав. До того ж, свідок
ОСОБА_28 підтвердила, що хоча вона
особисто на вказаному засіданні
голосувала «проти», проте в Протоколі
№ 3 від 09.06.2008 року невірно записано,
ніби рішення було прийняте «за» -
одноголосно.

Оскаржувані рішення № 3 від 09
червня 2008 року, комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Золочівської районної ради Львівської
області та рішення № 11 від 16 вересня 2008
року, комісії з питань поновлення прав
реабілітованих Львівської обласної
ради, якими скасовано реабілітацію
позивачки та членів її родини -
прийняті з значним пропуском строку
давності (а саме: по сплину 11 років
після висновку про надання статусу
репресованих від 1997 року та через 6
років після Довідки про реабілітацію
від 2002 року).

Слід врахувати, що оскаржувані рішення
№ 3 від 09 червня 2008 року та № 11 від 16
вересня 2008 року - були прийняті після
смерті ОСОБА_13 та після смерті інших
свідків похилого віку.

Всі обставини, на які
покликаються відповідачі і третя
сторона у справі як на нововиявлені та
враховуючи що такі обставини лягли в
основу оскаржуваних рішень, однак
насправді такі не можна вважати
нововиявленими, оскільки вони були
відомі учасникам судового процесу
раніше, а саме коли приймались
відповідні рішення щодо надання
статусу реабілітованих, та таким
обставинам вже було надано відповідну
оцінку.

Згідно статті 5 рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року, зазначено, що «в
Конституції України закріплено
принцип захисту конституційних прав і
свобод людини і громадянина,
відповідальності органів місцевого
самоврядування за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами
(стаття 74 Закону 280/97-ВР). Органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та оспорюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення. Ненормативні правові акти
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Аналогічно вбачається і з судової
практики.

Так, з ухвал Вищого
адміністративного суду України по
інших адміністративних справах,
зокрема від 28 вересня та 25 травня 2009 р.
(з врахуванням позиції Конституційного
Суду України, викладеної в Рішенні від
16 квітня 2009 р.№7-рп/2009) у справі про
скасування актів органів місцевого
самоврядування, вбачається, що рішення
органу місцевого самоврядування
ненормативного характеру не може бути
скасоване цим органом шляхом прийняття
нового рішення.

Відповідачі, представники
відповідачів належними та допустимими
доказами не спростували позовних вимог
позивачки, не підтвердили
правомірність спірних рішень, інших
доказів не здобуто судом в процесі
судового розгляду.

Таким чином, враховуючи
обґрунтованість позовних вимог,
зібрані документи та інші докази,
належність, допустимість,
достовірність доказів, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані матеріалами справи і
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задоволити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати рішення № 3 від 09 червня 2008
року, комісії з питань поновлення прав
реабілітованих Золочівської районної
ради Львівської області.

Визнати протиправним та
скасувати рішення № 11 від 16 вересня 2008
року, комісії з питань поновлення прав
реабілітованих Львівської обласної
ради.

Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня її проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови
виготовлено 04 липня 2014 року.

Суддя

Гулкевич І.З.