Справа № 2а/2570/332/2012
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Баргаміна
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Територіального управління
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в
Чернігівській області про скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Чернігівській області про
скасування постанови про застосування
фінансових санкцій № 130141 від 04 січня 2012
року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року у задоволення позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
державними інспекторами
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в Чернігівській області
було проведено рейдову перевірку
транспортного засобу СПВ Рута 20,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з
питань додержання вимог законодавства
про автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт проведення
перевірки від 20 грудня 2011 року № 021465.

Перевіркою встановлено, що при наданні
послуг з перевезення пасажирів на
маршруті "Чернігів-Черкаси" Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 порушено
вимоги, передбачені ст. 39 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
а саме: відсутній дозвільний документ
на виконання перевезень пасажирів на
даному маршруті автобусом СПВ Рута 20
д.н. НОМЕР_1.

Також встановлено, що у Витязі з
Дозволу вказані автобуси БАЗ А079.23 д.н.
НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

На підставі зазначеного Акту
перевірки, Начальником
територіального управління
Головавтотрансінспекції у
Чернігівській області 04 січня 2012 року
прийнято постанову №130141 про
застосування фінансових санкцій до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в
сумі 1700 грн. за порушення законодавства
про автомобільний транспорт.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням та вважаючи його
протиправним, позивач звернувся до
суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно статті 34 Закону України "Про
автомобільний транспорт" від 05 квітня
2001 року № 2344-III, автомобільний
перевізник повинен забезпечувати
водіїв відповідною документацією на
перевезення пасажирів.

В силу ст. 39 Закону України
вищевказаного Закону, автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Документи для регулярних пасажирських
перевезень: для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
квитково-касовий лист, схема маршруту,
розклад руху, таблиця вартості проїзду
(крім міських перевезень), інші
документи, передбачені законодавством
України.

Відповідно до п. 30 Правил надання
послуг пасажирського автомобільного
транспорту, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 18
лютого 1997 року № 176, перевезення
пасажирів за приміськими та
міжміськими маршрутами, які виходять
за межі території областей (міжобласні
маршрути), здійснюється на підставі
дозволу, який видається в
установленому законодавством порядку.
Витяг з дозволу повинен перебувати в
автобусі.

Згідно до ст. 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт", за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,
пунктом 3 Дозволу Серії НОМЕР_4,
виданого Державною адміністрацією
автомобільного транспорту 16 червня 2011
року, на підставі якого ФОП ОСОБА_3
здійснює перевезення пасажирів на
міжобласному автобусному маршруті
загального користування, передбачено,
що перевізник має право здійснювати
перевезення пасажирів на визначених
цим Дозволом рейсах маршруту, виключно
автобусами, зазначеними у Витягу з
Дозволу.

Судом встановлено, що згідно підпункту
«д» пункту 21 Дозволу, Витяг з Дозволу
підлягає переоформленню у разі заміни
автобусу(ів) обслуговуючого(их) даний
маршрут та рейс(и) або додавання
нового(их) автобусу(ів).

Так, як вбачається з Витягу з Дозволу
серії ДАТ № 001944, виданого Державною
адміністрацією автомобільного
транспорту 16 червня 2011 року, позивач
має право використовувати для
перевезення пасажирів на маршруті
транспортні засоби БАЗ А079.23 д.р.н.
НОМЕР_2 та БАЗ А079.23 д.р.н. НОМЕР_3.

З огляду на відсутність у водія
автобуса під час проведення перевірки
дозвільного документу на виконання
перевезень пасажирів автобусом СПВ
Рута 20 д.р.н. НОМЕР_1, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про те, що відповідачем
правомірно було винесено постанову про
застосування фінансових санкцій
відносно позивача.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є
необґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 25.06.2014
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.