Справа № 872/15393/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 року

справа № 804/8823/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2013 року по справі за позовом Комунального закладу «Дніпропетровське клінічне об'єднання швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа: Комунальне підприємство «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпропетровської міської ради про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року Комунальний заклад «Дніпропетровське клінічне об'єднання швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області в якому просив суд:

- скасувати в повному обсязі пункт № 2 вимоги відповідача № 04-04-05-15/5908 від 13.05.2013 року «Про відшкодування зайво сплачених Комунальним закладом «Дніпропетровське клінічне об'єднання швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради коштів в сумі 967857,90 грн. за послуги, надані Комунальним підприємством «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпропетровської міської ради»;

- скасувати частково пункт № 3 вимоги відповідача № 04-04-05-15/5908 від 13.05.2013 року «Про відшкодування у повному обсязі коштів, використаних Комунальним закладом «Дніпропетровське клінічне об'єднання швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради для покриття витрат за комунальні послуги» - в частині відшкодування витрат за комунальні послуги, спожитих для потреб кафедр Дніпропетровської державної медичної академії у загальній сумі 311474, 22 грн.;

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2013 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що Державною фінансовою інспекцією у Дніпропетровській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального закладу «Дніпропетровське клінічне об'єднання швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за період з 01.10.2010 року по 28.02.2013 року.

За результатами ревізії складено акт від 27.03.2013р. №04-16-36 (том 1 а.с.11-29).

На підставі акту ревізії Державною фінансовою інспекції в Дніпропетровській області пред’явлено вимогу № 04-04-05-15/5908 від 13.05.2013р.(том 1 а.с. 43-47), відповідно до якої від позивача окрім іншого вимагається:

- п.2, відшкодувати зайво сплачені клінічним об'єднанням кошти в сумі 967857,90 грн. за надані КП «Автопідприємство санітарного транспорту» послуги, що є порушенням п.1.1., 1.2. Договорів про закупівлю послуг з охорони здоров'я людини інші від 18.02.2010 р. №40, від 24.02.2011 р. №70, від 02.02.2011 р. №56, від 15.01.2011 р. №30, ст.526 Цивільного кодексу України, п.5 ст.40 Закону України від 01.06.2010 р. № 2289-УІ «Про здійснення державних закупівель» (із змінами і доповненнями), в частині допущення змін істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов'язань сторонами, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. №996-ХІУ, шляхом перерахування КП «Автопідприємство санітарного транспорту» коштів на рахунок клінічного об'єднання з подальшим перерахуванням до обласного бюджету. Відобразити в обліку дебіторську заборгованість за КП «Автопідприємство санітарного транспорту» в сумі 967 857,90 гривень. В іншому випадку, провести претензійно-позовну роботу щодо повернення безпідставно сплачених клінічним об'єднанням коштів за автотранспортні послуги;

- п.3, відшкодувати у повному обсязі кошти, які використані клінічним об'єднанням для покриття витрат за комунальні послуги, спожиті для потреб кафедр Дніпропетровської державної медичної академії (далі - Академія) у загальній сумі 311474,22 грн., КЗ «Дніпропетровська станція швидкої медичної допомоги» ДОР (далі - Станція) у загальній сумі 315929,17 грн., КП «Аптека КОШМД» в загальній сумі 2297,42 грн., що є порушенням п.20, п.22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, шляхом перерахування Академією, Станцією та КП «Аптека КОШМД» коштів на рахунок КЗ «Дніпропетровське клінічне об'єднання швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» з подальшим перерахуванням до обласного бюджету. Відобразити в обліку дебіторську заборгованість за Академією та Станцією в сумі 627403,39 гривень. Укласти угоду на умовах повного відшкодування Академією коштів за комунальні послуги. У разі незгоди з боку Академії, Станції та КП «Аптека КОШМД», провести претензійно-позовну роботу щодо повернення безпідставно сплачених клінічним об'єднанням коштів за комунальні послуги. В іншому випадку, стягнути з осіб, винних у покритті витрат, шкоду у порядку та розмірах встановлених законодавством;

Стосовно пункту 2 вимоги апеляційний суд зазначає наступне.

Ревізію видатків на утримання транспортних засобів проведено суцільним способом за період з 01.10.2010 р. по 28.02.2013 р. за результатами якої встановлено, що у ревізуємому періоді позивач користувався транспортними послугами Комунального підприємства «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпропетровської міської ради (далі - Автопідприємство), з яким позивач уклав відповідні договори на загальну суму 65370317,89 грн. Для підтвердження обсягів наданих автотранспортних послуг проведено зустрічну звірку з Автопідприємством. Згідно зі звітом про результати проведення процедури закупівлі в одного учасника від 01.03.2011 р. № 1, предметом закупівлі є послуги з охорони здоров'я людини інші (послуги швидкої допомоги), код ДК 016-97 85.14.1.

Автотранспортне підприємство, окрім використання транспортного засобу за викликами для надання медичної допомоги, відповідно до шляхових листів, надавало транспорт для виконання адміністративно-господарських функцій медичного закладу, що на думку відповідача призвело до незаконних витрат на загальну суму 967857,90 грн., та є порушенням умов відповідних договорів про закупівлю послуг з охорони здоров'я людини інші, ст.526 ЦК України, п.5 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», в частині допущення змін істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов'язань сторонами, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2., ,2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995 р., чим завдано збитків на загальну суму 967857,90 грн.

На виконання договорів проводилася процедура закупівлі, послуг з надання спеціалізованого автотранспорту згідно Державного класифікатору продукції та послуг 016-97 за кодом 85.14.1 - закупівля послуг з охорони здоров'я людини інші (без визначення що це послуги швидкої допомоги), згідно Закону України «Про здійснення державних закупівель». Надання спеціалізованого автотранспорту проводиться відповідно до листу лікувального закладу, в якому вказується графік роботи і клас автомобіля (спеціальний «швидка медична допомога, або спеціалізований «медична допомога»).

Структура Державного класифікатору ДК 016-97 як і ДК 009:2010, затвердженого Наказом Держспоживстандарту № 457 від 11.10.2010 року, та на підставі якого Державний класифікатор продукції та послуг ДК 016-97 з 31.12.2012 року втратив чинність, не встановлює видів діяльності, пов'язаних безпосередньо із наданням спеціалізованого автотранспорту у сфері охорони здоров'я людини.

Проте, за тих підстав, що Автопідприсмство надає позивачу послуги, пов'язані із забезпечення останнього саме спеціалізованим санітарним автотранспортом, об'єктивним буде віднести такі послуги до виду економічної діяльності, закріпленого п. 86.90 “Інша діяльність у сфері охорони здоров'я”.

Відповідно до Наказу МОЗ України від № 383 09.06.2006 року “Про норми оснащення установ охорони здоров'я спеціальним та спеціалізованим санітарним автотранспортом та про режим його роботи” в примітках зазначено, що для виконання адміністративно-господарських функцій в установах охорони здоров'я передбачити по одному спеціалізованому автомобілю для керівника установи та його заступників, два спеціалізованих автомобілі для виконання адміністративно-господарських функцій.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані Автотранспортним підприємством послуги відповідають умовам укладених з позивачем договорів і проведеної процедури закупівлі послуг з охорони здоров’я людини інші, оскільки ні договір, ні наведені державні класифікатори не передбачають, що послуги з охорони здоров'я людини інші не виключають можливість отримання послуг з надання транспорту для виконання адміністративно-господарських функцій необхідних для належного функціонування позивача.

Щодо часткового скасування пункту 3 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області апеляційний суд зазначає наступне.

Так, ревізією повноти відшкодування коштів за надані комунальні послуги сторонніми організаціями, що знаходяться в приміщеннях закладу позивача, встановлено порушення позивачем ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», внаслідок чого Позивачем завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 311474,22 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 2000 до 2012 роки позивачем та Державним закладом «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України» (далі – «ДЗ «ДМА») було укладено договори про співробітництво (том 1 а.с.147-162).

Відповідно до умов договорів, на базі позивача розміщено кафедру анестезіології, інтенсивної та гіпербаротерапії ФПО; кафедру хірургії, оперативної хірургії та топографічної анатомії; кафедру акушерства і гінекології та перинатології ФПО; кафедра госпітальної терапії № 2.

Як встановлено судом договори між позивачем та ДЗ «ДМА» укладалися з метою виконання наказу Міністерства охорони здоров'я України № 174 від 05.06.1997 року «Про затвердження Положення про клінічний лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я» (далі – «Наказ № 174»).

Цим Наказом, з метою поліпшення організації та якості спільної роботи органів охорони здоров'я, вищих медичних закладів III, VI рівнів акредитації, закладів післядипломної освіти та лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я у сфері підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації фахівців, підвищення ефективності науково-дослідної роботи і впровадження її результатів у практику охорони здоров'я затверджено Положення про клінічний лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я, яке направлено до виконання начальникам управлінь охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, ректорам вищих медичних закладів освіти III, IV рівнів акредитації, закладів післядипломної освіти, директорам науково-дослідних установ.

Пунктом 1.1. Наказу № 174 передбачено умови, за наявності яких заклад може отримати статус клінічного лікувально-профілактичного закладу.

Відповідно до пункту 1.1 Наказу № 174, клінічним є лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я, який не менше ніж на 50 відсотків використовується для розташування структурних наукових і навчальних підрозділів (кафедри, лабораторії та ін.) вищих медичних закладів освіти III, IV рівнів акредитації, закладів післядипломної освіти, науково-дослідних інститутів і спільної роботи по забезпеченню лікувально-діагностичного процесу, підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації медичних кадрів та проведення і впровадження в практику медичних наукових досліджень.

Відповідно до пункту 1.2. Наказу № 174, статус клінічного закладу надається наказом Міністра охорони здоров'я на підставі подання ректора (директора) вищого медичного закладу освіти (закладу післядипломної освіти, науково-дослідного інституту) та органу охорони здоров'я, якому підпорядковується лікувально-профілактичний заклад, при наявності необхідних спеціалістів, достатнього рівня матеріально-технічної бази і необхідних приміщень та угоди між ректором (директором) вищого медичного закладу освіти 111, IV рівнів акредитації (закладу післядипломної освіти, науково-дослідного інституту) і керівником лікувально-профілактичного закладу, яка встановлює форми взаємовідносин, права, обов'язки, відповідальність кожної із сторін.

Відповідно до пункту 1.5 Наказу № 174, витрати по забезпеченню навчально-виховного та науково-дослідного процесів здійснюються за рахунок коштів на утримання відповідного вищого медичного закладу освіти III, IV рівнів акредитації (закладу післядипломної освіти, науково-дослідного інституту), а витрати, пов'язані з утриманням матеріально-технічної бази, - за рахунок коштів лікувально-профілактичного закладу.

Наказом МОЗ України від 14 вересня 1998 р. № 273 затверджено Перелік лікувально-профілактичних закладів, яким надається статус клінічних лікувально-профілактичних закладів. До вказаного переліку включено позивача, саме як клінічний лікувально-профілактичних заклад.

Отже розташування на базі позивача структурних наукових і навчальних підрозділів (кафедри, лабораторії та ін.) вищих медичних закладів і наявність спільної роботи по забезпеченню лікувально-діагностичного процесу, підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації медичних кадрів та проведення і впровадження в практику медичних наукових досліджень є основною умовою, за наявності якої можливо присвоєння закладу статусу клінічного лікувально-профілактичного закладу.

Таким чином, укладення між позивачем та ДЗ “ДМА” договорів про співробітництво, якими визначено, обов'язки сторін цього договору про спільну організацію, удосконалення і забезпечення медичною допомогою населення, проведення навчально-виховного процесу, навчання студентів, лікарів-інтернів, курсантів, підготовку магістрів, клінічних ординаторів, аспірантів, підготовку та перепідготовку медичних працівників позивача, проведення наукових досліджень та розробок ефективних методів профілактики, діагностики, лікування та реабілітації хворих, - забезпечує наявність вказаної вище умови, а отже забезпечує відповідність закладу позивача установчим документам та меті створення і діяльності.

Крім того, приміщення, які використовуються позивачем спільно з кафедрою ДЗ “ДМА”, перебувають на праві повного господарського відання та на балансі позивача, а отже останній повинен утримувати його, тому числі і сплачувати комунальні послуги.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що витрати позивача на утримання власного приміщення, в якому в межах спільної діяльності розміщено кафедру ДЗ “ДМА” не можна вважати витратами, понесеними за спожиті кафедрою ДЗ “ДМА” комунальні послуги, оскільки такі витрати, пов'язані з виконанням зобов'язання за правочином про спільну діяльність, необхідність яких зумовлено об'єктивною потребою для забезпечення мети, виробничих показників та характеру діяльності позивача.

Також апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині скасування п. 6 вимоги, з огляду на наступне.

Вказані обставини, на думку фінансової інспекції, призвели до порушення позивачем ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п.п. 1.2., 2.1., п. 2.2. Положення № 88 від 24.05.95 року, р. І п. 1.2. Інструкції № 90 від 30.10.98 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.п. 57-70 Акту № 4 форми КБ-2, тамбур+навіс (прийм.відд.) ev+evi було демонтовано у січні 2013 року, проте причиною списання вказаного елементу будівлі саме 21.03.2013 року є відсутність у позивача правової підстави для такого списання у січні 2013 року, в зв'язку з тим, що акт № 4 за січень 2013 року, який є первинним документом, що підтверджує факт демонтажу тамбура+навісу (прийм.відд.) ev+evi, останнім було отримано лише 21.03.2013 року (том 1 а.с.48-68).

Комісією, призначеною наказом головного лікаря позивача № 58 від 24.01.2013 року, було здійснено огляд споруди тамбур+навіс (прийм.відд.) ev+evi та встановлено підставу списання споруди - тамбур+навіс демонтовано у зв'язку з реконструкцією центральної диспетчерської позивача по вул. Свердлова, 65.

Списання споруди оформлено актом про списання основних засобів № 1 від 21.03.2013 року (том а.с.69).

Відповідно до п. 1.2. Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу бюджетних установ, затвердженої Наказом Державного казначейства України № 90 від 30.10.1998 року (далі за текстом - “Інструкція № 90”), інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю майна.

Крім того, ревізією встановлено порушення позивачем ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п.п. 1.2., 2.1., п. 2.2. Положення № 88, р. І п. 1.2. Інструкції № 90 в зв'язку з нестачею паркану в кількості 298,00 м2 на загальну суму 6748,51 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів № 044 за вересень 1996 року, площа паркану становить 873,00 м2, в той час як за результатами контрольного обміру відповідачем було встановлено, що площа паркану склала 575,00 м2.

Проте, 24.05.2013 року комісією, у складі, затвердженому наказом головного лікаря було проведено замір паркану, розташованого на площі позивача, за результатами якого загальна площа паркану становить 873,00 м". Результати інвентаризації паркану оформлено актом (том 1 а.с.75).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази апеляційний суд приходить до висновку, що розбіжність у площі паркану пов’язана з недоліками під час здійснення вимірювання площі паркану які фактично були усунуті шляхом здійснення заміру фактичної площі паркану.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку позивача що й стало підставою для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції, повно, всебічно та в межах заявлених вимог, з'ясовано обставини справи, надано належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішено питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішено справу, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2013 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 25 червня 2014 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов