Справа № 805/6735/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року справа №805/6735/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією у
складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Яковенка М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
ОСОБА_3

на ухвалу
Донецького окружного
адміністративного суду

від 10 червня
2014 року

по адміністративній справі
№ 805/6735/14 (суддя Кониченко О.М.)

за позовом ОСОБА_3

до
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби

Горлівського міського управління
юстиції

за участю третіх осіб, які

не заявляють самостійних

вимог на предмет спору
ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою суду від 10 червня 2014 року
закрито провадження по
адміністративній справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі
позивач) до Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції (далі відповідач, виконавча
служба) за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі треті особи)
про зобов'язання вчинити певні дії в
зв'язку з тим, що такий спір не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства (арк.
справи 25-26).

Правовою підставою закриття
провадження у справі наведені
положення пункту першого частини
першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з огляду на те, що даний спір
підлягає розгляду в порядку цивільного
провадження.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. Доводи апелянта основані на
наявності у позивача права звернення
до суду з цим позовом в порядку
адміністративного судочинства (арк.
справи 30).

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
об'єктом судового захисту є
правовідносини у зв'язку із примусовим
виконанням виконавчих листів № 2-12598
від 8 липня 2003 року та №212590 від 22 серпня
2003 року, виданих Центраьно-Міським
районним судом м. Горлівки про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
аліментів у розмірі ј частини
накладено арешт та заборонено
здійснювати відчуження автомобіля
ВАЗ-210994-20, 2007 року випуску, № шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Частиною 1 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

За приписами частини 6 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративні справи з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до пункту 2 постанови
Пленуму Вищого адміністративного Суду
України від 13 грудня 2010 року №3 «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», в редакції постанови Пленуму
Вищого Адміністративного Суду України
від 21 травня 2012 року №5 критеріями
визначення юрисдикції судів щодо
вирішення справ з приводу оскарження
рішень дій чи бездіяльності органів
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні. З огляду на що, до
юрисдикції адміністративних судів
належать усі справи з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Частиною четвертою статті 82 Закону
України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про
виконавче провадження» встановлено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до статті 85 Закону України
«Про виконавче провадження» до судової
юрисдикції відносяться справи за
скаргами на будь-які рішення, дії чи
бездіяльність державних виконавців,
незалежно від того, що є підставою
виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернулась до
Центрально-міського суду м.Горлівки з
позовом до ОСОБА_5 про поділ майна та
рішенням вказаного суду від 14 жовтня 2013
року позов задоволено та розділено
спільну сумісну власність наступним
чином. Визнано за позивачем право
власності на 1/2 частку автомобіля
ВАЗ-210994-20, 2007 року випуску, № шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1 та за ОСОБА_5 право
власності на 1/2 частку автомобіля
ВАЗ-210994-20, 2007 року випуску, № шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1. Ухвалою Апеляційного
суду Донецької області від 8 квітня 2014
року рішення Центрально-міського суду
м. Горлівки від 14 жовтня 2013 року
залишено без змін.

Згідно акту 27 грудня 2013 року державним
виконавцем здійснено огляд та
тимчасове затримання зазначеного
автомобіля та доставлено на зберігання
на спеціальний майданчик.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 12 березня 2014 року зокрема,
було скасовано арешт та заборона на
відчуження 1/2 частини цього автомобіля,
накладений постановою державного
виконавця Центрально-міського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції від 21 серпня 2013 року.

Позивач 25 березня 2014 року звернулась
з письмовою заявою до відповідача з
проханням повернути їй її власність, а
саме:1/2 частину даного автомобіля з
зобов'язанням взяти на відповідальне
зберігання другої частки автомобіля.

Проте, відповідач листом від 23 квітня
2014 року відмовив позивачу у задоволені
вищевказаної заяви, посилаючись на те,
що на примусовому виконанні
знаходяться виконавчі листи: №2-12598
видані 8 липня 2003 року та №212590 від 22
серпня 2003 року Центрально-міським
районним судом м. Горлівки про
стягнення аліментів

Державним виконавцем 13 березня 2013
року винесено постанову про арешт
майна боржника та заборону його
відчуження та для забезпечення
цілісного та належного зберігання
вказаного транспортного, а також для
обмеження можливості користування ним,
державним виконавцем прийнято рішення
не передавати арештоване майно.

Позивач, не погодившись з рішенням
відповідача, просить суд зобов'язати
передати автомобіль їй на зберігання
до реалізації належного ОСОБА_5 частки
зазначеного автомобіля в рамках
виконавчого провадження до зняття
арешту з вказаної частки автомобіля.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що позовні вимоги, з якими позивач
звернувся до суду, не містять
публічно-правового характеру. Рішення,
на підставі якого позивач просить суд
зобов'язати відповідача виконати певні
дії, прийнято Центрально-міським судом
м. Горлівки в порядку цивільного
судочинства, тому і заявлені вимоги
позивача підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства відповідно до
вимог Цивільно-процесуального кодексу
України.

Статтею 383 Цивільно-процесуального
кодексу України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За приписами статей 383, 384
Цивільно-процесуального кодексу та
статті 82 Закону України «Про виконавче
провадження» скарги на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або начальника відділу державної
виконавчої служби, державних
виконавців і посадових осіб
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласного,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, що
стосуються виконання судових рішень,
подаються до суду, який видав
виконавчий документ.

За вимогами пункту першого частини
першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про необхідність
закриття провадження у справі у зв'язку
з непідсудністю адміністративному
суду.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції дотримані норми
процесуального права, що призвело до
правильного вирішення питання про
закриття провадження у справі,
оскільки даний спір належить
розглядати в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись статтями 5, 6, 24, 184, 195, 197, 199,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Донецького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року по справі № 805/6735/14 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року по справі № 805/6735/14 - залишити без
змін.

Ухвала постановлена та підписана 14
липня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко