Справа № 872/12406/13
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 811/946/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко
О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

представника позивача : Гуцола
Руслана Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 30
липня 2013 р.

у справі за позовом Приватного
підприємства "Фортеця Піер" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся 22.03.2013
року до Кіровоградського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про визнання неправомірним та
скасування податкових
повідомлень-рішень. Просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 14.03.2013 року
№ та №. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
винесені на підставі акту перевірки,
згідно якого правочини між позивачем
та контрагентом не спрямовані на
реальне настання правових наслідків.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30.07.2013р.
даний позов задоволений. Визнано
неправомірними та скасовано
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення. Свою позицію суд
першої інстанції обґрунтував тим, що в
судовому засіданні не знайшов
підтвердження факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та контрагентом без мети настання
реальних наслідків.

Не погодившись з даним рішенням суду
представник відповідача (податкового
органу) подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції.
Зазначає, що згідно автоматизованої
системи співставлення на рівні ДПС
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів та
додатками № 5 «Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» встановлено, що
за період з 01.07.2012 року по 31.07.2012 року
Приватним підприємством "Фортеця Піер"
відображено в податковому обліку, а
саме віднесено до складу податкового
кредиту операції з придбання товарів у
ТОВ «Приємна пропозиція» на загальну
суму ПДВ 16666,66грн. Приватному
підприємству "Фортеця Піер" податковим
органом надано запит від 17.01.2013 року
щодо надання письмових пояснень та їх
документального підтвердження щодо
взаємовідносин з придбання товарів у
ТОВ «Приємна пропозиція» за період
01.07.2012 року по 31.07.2012 року. Відповідь на
запит у встановлений законом строк не
надходила. Для проведення перевірки
правильності відображення в обліку
звітності операцій позивача по
господарських відносинах з ТОВ
«Приємна пропозиція» за липень 2012 року
було використано інформацію ДПІ в
Печерському р-ні м. Києва, а саме акт від
29.09.2012 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Приємна пропозиція» щодо
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання за липень
2012 року. У зв'язку з не підтвердженням
податкових зобов'язань з ПДВ ТОВ
«Приємна пропозиція» у підприємства
"Фортеця Піер" відсутнє право
формування податкового кредиту за
липень 2012 року у сумі ПДВ 16666,66грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу
зазначено, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
тому скасуванню не підлягає.
Посилається на те, що вказаний
податковим органом акт звірки містить
висновок про те, що всі господарські
операції між ТОВ «Приємна пропозиція»
та контрагентами не спричиняють
реального настання правових наслідків
та є нікчемними. На підставі висновків,
викладених в акті, відповідач робить
припущення, що у зв'язку з не
підтвердженням податкових зобов'язань
з ТОВ «Приємна пропозиція» у
підприємства "Фортеця Піер" відсутнє
право формування податкового кредиту
за липень 2012 року у сумі ПДВ 16666,66грн.; не
підлягають включенню до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати понесені по
операціях ТОВ «Приємна пропозиція»,
так як проведені на підставі
нікчемного правочину. Зазначає, що
Податковий кодекс не ставить право на
податковий кредит в залежність від
обов'язкового підтвердження
декларування відповідних сум
податкових зобов'язань контрагентом.
Податок на додану вартість є непрямим
податком і сплачується при придбанні
товару (послуги) не безпосередньо до
бюджету, а постачальнику товарів
(послуг). І лише у такого постачальника
товарів (послуг), який у складі вартості
придбаного товару (послуги) отримав
податок на додану вартість, виникають
зобов'язання стосовно сплати податку
до бюджету. При цьому покупець товарів
(послуг) не може нести відповідальність
за постачальника. Також щодо цього
посилається на практику ВСУ.

В судовому засіданні представник
позивача заперечення на апеляційну
скаргу підтримав, суду надав пояснення,
аналогічні, викладеним в запереченнях
(викладено вище). Просить суд
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Представник відповідача (податкового
органу) в судове засідання не з'явився,
про час і місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом 26.02.2013 року
проведено позапланову невиїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Приємна
пропозиція» за липень 2012 року (а.с. 37-47).
Під час перевірки ревізори податкового
органу не досліджували первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку платника податків.
За результатами перевірки складено
акт. В акті зроблено висновок, що
правочин між ПП "Фортеця Піер" та ТОВ
«Приємна пропозиція» не спрямований на
настання реальних наслідків.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила, що при вирішенні даної
справи до даних правовідносин слід
застосовувати норми Конституції
України, Податкового кодексу України,
ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

В порядку ст. 198 (п.198.3) Податкового
кодексу України, який набув чинності з
01.01.2011 року, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених ст.. 39 ПКУ, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 ПКУ, протягом такого звітного
періоду у зв'язую з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності.

Згідно п.198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В силу пп. 139.1.9 ст. 139 ПКУ, не включаються
до складу витрат, зокрема, витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Матеріалами справи підтверджено, що
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку позивача (податкові
накладні, акти здачі-приймання наданих
послуг, квитанції до прибуткового
касового ордера, повідомлення,
договори про надання послуг з охорони
та перевірки її якості) підтверджують
реальність укладених між позивачем та
контрагентом правочинів.

При цьому колегія суддів апеляційної
інстанції, вважає за необхідне
зазначити, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій позивача з його контрагентом
є належні первинні документи, які
містять всі необхідні реквізити та
відповідають вимогам, встановленим
чинним законодавством для первинних
документів, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Позивачем дотримано всіх вимог закону,
пов'язаних з формуванням податкового
кредиту та виникненням податкового
зобов'язання, оскільки підставою для
цього є наявність у платника
податку-покупця належно оформленої
податкової накладної.

Податкове законодавство не
ставить в залежність податковий облік
платника податків від інших осіб, від
фактичної сплати його контрагентами
податків до бюджету, від знаходження
постачальника за юридичною адресою, а
також від його господарських або
виробничих можливостей. При цьому,
питання віднесення певних сум до
складу витрат чи податкового кредиту
не залежить від розрахунків з бюджетом
третіх осіб. Натомість, у разі, якщо
такі особи не виконали свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо таких
осіб.

Надані позивачем первинні документи
відповідають вимогам ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність», мають всі необхідні
реквізити (печатки підприємств,
підписи уповноважених осіб) отже ці
первинні документи є такими, які
підлягають обов'язковому врахуванню як
в бухгалтерському, так і в податковому
обліку.

Аналізуючи обставини справи та норми
ст. 198 ПКУ (п. 198.2, п. 198.3, п. 198,6), колегія
суддів апеляційної інстанції прийшла
до висновку, що позивач має право на
відображення господарських операцій у
податковому обліку. Необхідною умовою
для віднесення сплачених у ціні
товарів/послуг сум податку на додану
вартість є сам факт придбання таких
товарів та послуг з метою їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності / або подальшій реалізації.

Таким чином, на думку колегії суддів
апеляційної інстанції, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про скасування спірних
податкових повідомлень-рішень.

Отже, суд першої інстанції не допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, повно та
всебічно дослідив матеріали та
обставини справи, правильно встановив
характер спірних правовідносин і для
їх вирішення правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2013
р. у справі за позовом Приватного
підприємства "Фортеця Піер" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна