Справа № 2а-0770/1769/12
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Справа №
9104/129903/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Чопської митниці на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року в адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЕТ Аутомотив
Україне» до Чопської митниці про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У червні 2012 року позивач ТзОВ «ВЕТ
Аутомотив Україне» звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача Чопської митниці (на даний
час Чопська митниця Міндоходів), в
якому просив визнати протиправними і
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача № 149
від 23.05.2012 року, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем «мито на товари, що ввозяться
на територію України» на загальну суму
100852,23 грн. (в тому числі за основним
платежем 67234,82 грн. і за штрафними
санкціями 33617,41 грн.), та № 150 від 23.05.2012
року, яким позивачу визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
«податок на додану вартість з товарів,
що ввозяться на територію України» на
загальну суму 20170,44 грн. (в тому числі за
основним платежем 13446,96 грн. і за
штрафними санкціями 6723,48 грн.).

Відповідач позову не визнав, у суді
першої інстанції подав заперечення,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27.06.2012 року
задоволено позовні вимоги. Визнано
протиправним та скасовано податкові
повідомлення-рішення Чопської митниці
№ 149 від 23.05.2012 року, яким ТзОВ «ВЕТ
Аутомотив Україне» донараховано мито
на товари, що ввозяться на територію
України на загальну суму 100852,23 грн., та
№ 150 від 23.05.2012 р. по податку на додану
вартість на загальну суму 20170,44 грн..

З цією постановою суду не погодився
відповідач і оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає апелянт,
що постанова суду першої інстанції
винесена при неповному з'ясуванні
обставин справи, з порушенням норм
матеріального права, а тому постанова
суду підлягає скасуванню з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт зазначає, що посадовими
особами митниці проведено невиїзну
документальну перевірку стану
дотримання позивачем законодавства
України з питань митної справи при
митному оформленні в режимі імпорту
товарів «Камери цифрові…» за період з
01.04.2009 р. по 31.03.2012 р.. Зазначена
перевірка була призначена за
результатами аналізу електронних
копій митних декларацій, який вказував
на ознаки порушення законодавства
України в частині класифікації товарів
за УКТЗЕД. За результатами перевірки
встановлено неправильну класифікацію
вищезазначених товарів за кодом ,
замість правильно , що привело до
застосування ставки мита 0% замість 10%.
Невірна класифікація за УКТЗЕД
товарів, ввезених на митну територію
України позивачем у ВМД, спричинила
несплату митних платежів до бюджету в
сумі 80681,77 грн., з яких 67234,82 грн. - ввізне
мито, 13446,96 грн. - ПДВ. На підставі
вказаних фактичних обставин були
винесені оскаржувані податкові
повідомлення-рішення.

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 27.06.2012 р. та
прийняти нову постанову якою відмовити
у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в якому просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та
з'явились в засідання суду апеляційної
інстанції, перевіривши матеріали
справи, обговоривши підстави і межі
апеляційної скарги, вважає, що таку
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що в період із
02.04.2012 року по 30.04.2012 року відповідачем
Чопською митницею було проведено
невиїзну документальну перевірку
стану дотримання позивачем ТзОВ «ВЕТ
Аутомотив Україне» законодавства
України з питань митної справи при
митному оформленні в режимі імпорту
товарів «Камери цифрові…» за період з
01.04.2009 р. по 31.03.2012 р.. За наслідками
перевірки складено акт №
0012/2/305000000/ від 07.05.2012 р. (а.с. 8-15 Т.1).

У вказаному акті перевірки зазначено,
що під час митного оформлення за ВМД
від 16.07.2009 р. № 302000037/2009/705856, ВМД від
11.02.2010 № 302000009/2010/701231, ВМД від 02.03.2011 р. №
305070011/2011/2165, ВМД від 17.03.2011 р. №
305070011/2011/2807, ВМД від 20.04.2011 р. №
305000017/2011/4659, ВМД від 30.06.2011 р. №
305000017/2011/7784, ВМД від 06.10.2011 р. №
305000017/2011/12149, ВМД від 19.10.2011 р. №
305000017/2011/12708, ВМД від 04.02.2012 р. №
305070000/2012/685 за період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012
р. товар «Камери цифрові…» неправильно
визначено за кодом згідно з
УКТЗЕД, оскільки такий товар повинен
декларуватися в товарній підкатегорії
згідно з УКТЗЕД. Неправильна
класифікація товару призвела до
неправильного застосування ставки
ввізного мита, що вплинуло на суму
податкових зобов'язань у розмірі 80681,77
грн., в тому числі ввізне мито - 67234,82 грн.
і ПДВ - 13446,96 грн..

На підставі вказаного вище Акта
перевірки від 07.05.2012 року відповідачем
винесено 23.05.2012 р. відносно позивача
податкові повідомлення-рішення : № 149
про визначення суми грошового
зобов'язання за платежем «мито на
товари, що ввозяться на територію
України суб'єктами підприємницької
діяльності» у сумі 100852,23 грн. (в тому
числі за основним платежем 67234,82 грн. і
за штрафними санкціями 33617,41 грн.), та №
150 про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість з товарів, ввезених на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності» у сумі
20170,44 грн. (в тому числі за основним
платежем 13446,96 грн. і за штрафними
санкціями 6723,48 грн.) (а.с. 16 Т.1).

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до пункту 35 статті 1 МК
України (тут і надалі в редакції на час
розглядуваних правовідносин), пропуск
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Пунктом 19 статті 1 МК України визначено,
що митними процедурами є операції,
пов'язані із здійсненням митного
контролю за переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, митного оформлення цих
товарів і транспортних засобів, а також
із справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Згідно із статтею 4 Закону України №
2097-XII «Про єдиний митний тариф», товари
та інші предмети, що ввозяться на митну
територію України і вивозяться за межі
цієї території, підлягають обкладенню
митом, якщо інше не передбачено цим
Законом.

Відповідно до статті 17 цього Закону,
мито нараховується митним органом
України відповідно до положень цього
Закону і ставок Єдиного митного тарифу
України, чинними на день подання митної
декларації, і сплачується як у валюті
України, так і в іноземній валюті, яку
купує Національний банк України.

Статтею 313 МК України передбачено, що
класифікація товарів, тобто віднесення
товарів до класифікаційних групувань,
зазначених в УКТЗД, є виключною
компетенцією митних органів.

Згідно з пунктом 16 розділу 3
«Здійснення митних процедур» Порядку
здійснення митного контролю й митного
оформлення товарів із застосуванням
вантажної митної декларації,
затвердженого наказом ДМС України від
20.04.2005 року № 314, при митному контролі
здійснюється, зокрема, перевірка
правильності класифікації та
кодування товарів.

При цьому, підпунктом «в» пункту 27
розділу 3 «Здійснення митних процедур»
вказаного Порядку передбачено, що
посадові особи, які виконують митні
процедури, встановлені підпунктами 16,
17, 19, 21, 23 пункту 3 Порядку, та посадові
особи підрозділів, якими
опрацьовуються запити згідно з
підпунктом 29 пункту 3 Порядку,
визначають завдання для митного
огляду, зокрема, в разі відсутності у
поданих декларантом документах
інформації, необхідної для перевірки
правильності класифікації та
кодування задекларованих товарів, та
якщо шляхом митного огляду можливо
достовірно встановити характеристики
товарів, визначальні для їх
класифікації. Рішення про проведення
митного огляду приймається посадовою
особою, яка здійснює митну процедуру,
визначену підпунктом 16 пункту 3
Порядку.

Водночас, відповідно до статті 69 МК
України, незалежно від закінчення
операцій митного контролю, оформлення
та пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи.

Аналіз наведених вище норм
законодавства свідчить про можливість
митного контролю після завершення
митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
допущено порушення законодавства
України.

Однак, у даній адміністративній справі
відсутні докази про подання позивачем
неповної, недостовірної, неправдивої
інформації митним органам при
декларуванні у період з 01.04.2009 р. по
31.03.2012 р. товару «Камери
цифрові…виробник Banner Engineering Corp.,
торгова марка Presence PLUS Pro, модель PPCAM», як
і не доведено відповідачем того факту,
що при класифікації імпортованого
товару було допущено порушення
законодавства України позивачем ТзОВ
«ВЕТ Аутомотив Україне».

Крім цього, на час розмитнення
зазначеного товару відповідач
погодився з кодом УКТЗЕД по усіх
вантажно-митних деклараціях позивача
(а.с. 61-250 Т.1, 1-250 Т.2, 21-43 Т.3).

Отже, оскільки митні органи, приймаючи
вантажні митні декларації, віднесли
товар до певного коду товарної
номенклатури та пропустили його на
митну територію України (після сплати
імпортером передбачених законом
податків і зборів), то в подальшому
відповідач не мав правових підстав для
прийняття оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень про донарахування
позивачу сум податкових зобов'язань з
мита на товари, що ввозяться на
територію України суб'єктами
підприємницької діяльності, та з
податку на додану вартість з товарів,
увезених на територію України
суб'єктами підприємницької діяльності,
у зв'язку з виявленням помилки стосовно
класифікації відповідного товару.

Судом першої інстанції вірно враховано
та підтверджено відповідачем
відсутність фактів складання карток
відмови у митному оформленні
вантажно-митних декларацій позивача, в
яких зазначалась класифікація товарів
за кодом УКТЗЕД , а також
відсутність фактів службових
розслідувань чи притягнення до
відповідальності працівників митного
органу, які здійснювали таке
оформлення, чи притягнення до
відповідальності працівників
Товариства.

Крім цього, правильність віднесення
позивачем товару «Камери
цифрові…виробник Banner Engineering Corp.,
торгова марка Presence PLUS Pro, модель PPCAM» до
товарної позиції УКТЗЕД
підтверджується Висновком експерта №
О-130 від 19.06.2012 р. (а.с. 44-45 Т.3).

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що судом першої інстанції при
розгляді адміністративної справи
всебічно і об'єктивно встановлено
обставини справи, висновки суду
відповідають обставинам справи,
постанова суду винесена з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому немає підстав для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Чопської митниці -
залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року в адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЕТ Аутомотив
Україне» до Чопської митниці про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили може бути
подана касаційна скарга безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 04.07.2014 року.