Справа № 826/9489/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9489/14

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 липня 2014 року м. Київ № 826/9489/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Києво-Святошинської районної державної адміністрації

до

Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті

Києві

про

визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

Києво-Святошинська районна державна адміністрація, (далі по тексту - позивач), звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій.

Згідно положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою Києво-Святошинської районної державної адміністрації, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб’єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов’язань особи з податку є втручанням у його майнові права.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, вимога про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, і є майновою.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов’язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських санкцій та інших штрафних санкцій тощо.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги містять вимоги майнового та немайнового характеру.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08 липня 2011 року № 3674-VI, який набрав чинності 01 листопада 2011 року, відповідно до статті 10 Прикінцевих та перехідних положень, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно вимог ч.3 ст.6 Закону України “Про судовий збір” за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, та з немайнового характеру - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України “Про судовий збір” під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи вищезазначене, сума судового збору, яку має сплатити позивач за подання даного адміністративного позову, складає 265,31 грн. (1218,00 * 1,5 * 10% + 73,08 = 255,78).

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Києво-Святошинської районної державної адміністрації без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 17, 106, 107, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Києво-Святошинської районної державної адміністрації без руху .

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Ю.Т. Шрамко