Справа № 9101/72009/2011
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2013 року

справа № 2а-6909/09/1170

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року у справі № 2а-6909/09/1170 за позовом Державної інспекції по контролю за цінами в Кіровоградській області до Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" про стягнення економічних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року адміністративний позов Державної інспекції по контролю за цінами в Кіровоградській області задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дочірнє підприємство "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

У судовому засіданні представник відповідача доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримав в повному обсязі.

Позивач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 28 березня 2011 року №346 «Про ліквідацію урядових органів» та наказу Міністерства економіки України від 08 червня 2011 року №484 «Деякі питання ліквідації Державної інспекції з контролю за цінами та її територіальних органів» Державна інспекція з контролю за цінами та її територіальні органи припинені шляхом ліквідації. Державна інспекція з контролю за цінами в Кіровоградській області ліквідована 16 березня 2012 року.

Згідно положення пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2011 року №346, яким визначено, що урядові органи, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 20 листопада 2012 року державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: установлення обов'язкових для застосування суб'єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів);

Згідно пункту 3 Положення про Державну інспекцію України з контролю за цінами, затвердженого Указом Президента України від 30 березня 2012 року № 236/2012, основним завданням Держцінінспекції є реалізація державної політики з контролю за цінами шляхом: проведення постійного моніторингу, аналізу і дослідження динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку та оперативне забезпечення Кабінету Міністрів України, органів державної влади прогнозно-аналітичними матеріалами щодо очікуваних змін цінової ситуації в державі; внесення Міністрові, центральним і місцевим органам виконавчої влади пропозицій щодо визначення методів впливу на економічні процеси та цінову ситуацію на споживчому ринку; надання у випадках, передбачених законодавством, висновків щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; запобігання порушенням у сфері ціноутворення та їх усунення; внесення на розгляд Міністра пропозицій щодо формування державної політики з контролю за цінами.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" та пункту 5 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами у Кіровоградській області, Державна інспекція цін має приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки в результаті порушень державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами.

Пунктом 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами (затверджено наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України 03 грудня 2001 року №298/1519) передбачено застосування економічних санкцій за одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті, зокрема, застосування вільних цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) за умови запровадження для них режиму державного регулювання та застосування вільних цін (тарифів) з порушенням інших запроваджених методів регулювання.

Згідно пункту 2.1 Інструкції, необґрунтовано одержана суб'єктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється при неправомірному застосуванні вільних цін замість фіксованих або регульованих - як різниюцю між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) і вартістю від реалізованої продукції (послуг, робіт) за цінами, які повинні застосовуватись згідно з вимогами законодавства.

Наявні в справі матеріали та обґрунтування вимог, заперечень і пояснень не спростовує факти, виявлені співробітниками контролюючого органу щодо порушень позивачем державної дисципліни цін та розміру необґрунтовано отриманої виручки і, відповідно сум застосованих санкцій. Посилання ж відповідача на процедурні порушення, пов'язані з перевіркою та її наслідками в контексті з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2009 року № 502 "Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення економічних санкцій з відповідача.

Правовідносини, які є предметом даного судового спору виникли до 29 травня 2009 року. Постанова Кабінету Міністрів України від 21 травня 2009 року № 502 набула чинності 29 травня 2009 року, та може бути застосована до правовідносин у сфері державного нагляду (контролю) які виникли до набрання нею чинності. В контексті постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2009 року № 502, припис №1086-06 від 2009 року, виданий позивачем в даній справі, жодним чином не обмежує прав відповідача, не суперечить вказаній постанові, оскільки надає відповідачеві строк в 1 місяць для усунення виявлених порушень. А прийняте позивачем рішення № 50 від 04 червня 2009 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, не є наслідком невиконання відповідачем вимог припису, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2009 року № 502, а встановлює відповідальність передбачену статтею 14 Закону України "Про ціни та ціноутворення",тобто нормативно-правовим актом який має вищу юридичну силу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, відповідно того, що доводи відповідача про те, що спірні відносини одночасно врегульовано двома нормативним актами - Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та правилами користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які різняться між собою, а тому застосуванню, за умови рівності таких актів, підлягає нормативний акт, який прийнято пізніше, а саме постанова Кабінету Міністрів україни від 03 жовтня 2007 року № 1198, оскільки відповідачем зі споживачами послуг укладаються договори про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, у яких сторонами узгоджуються відповідні умови надання послуг та порядок їх оплати.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції – без змін.

Керуючись, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" – залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року у справі № 2а-6909/09/1170 – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко