Справа № 872/12862/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокусправа № 804/4408/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Малиновська Л.В.
дов від 08.02.2012

Мотов В.О. дов від 11.03.2014

Авер'янова Є.В. дов від 06.06.2014

відповідача: - Туркіна А.С.
дов від 30.08.2013

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2013 року

у справі № 804/4408/13-а

за позовом публічного акціонерного
товариства «Новопавловський гранітний
кар'єр»

до Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, в якому просило
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
20.03.2013 №.

Позов обґрунтовано безпідставністю
викладених в акті перевірки від 26.02.2013
висновків відповідача про порушення
товариством приписів податкового
законодавства. Державним комітетом
України по геології і використанню
надр позивачу наданий спеціальний
дозвіл на користування надрами за № 1355
від 05.05.1998 із зазначенням у ньому мети
надрокористування - видобування
мігматитів, придатних для виробництва
щебеню, каменю бутового, суміші
асфальтобетонних та асфальтобетонів,
важких бетонів та відсівів. Особливими
(додатковими) умовами ліцензії є
виконання рекомендацій Державної
комісії по запасах корисних копалин по
протоколу від 01.03.91 № 11016, тому позивач
не може діяти всупереч умовам наданого
йому спеціального дозволу, а має
дотримуватися рекомендацій державної
комісії по запасах корисних копалин,
зазначених у її протоколі. Видобута
товариством корисна копалина -
мігматит, за своїм зерновим складом та
стандартам не підпадає під ознаки
сировини для бутового та будівельного
каменю, а таку продукцію, як «бутовий
камінь», позивач не виготовлює, тому
для розрахунку розміру плати за
користування надрами товариством
правомірно застосовується базовий
норматив з платежів за користування
надрами для видобування корисних
копалин - сировини піщано-гравійної - у
розмірі 5 % до вартості видобутих
корисних копалин. Також позивач
зазначає, що здійснює розрахунок
вартості видобутої корисної копалини
за розрахунковою вартістю
відповідного виду видобутої корисної
копалини (мінеральної сировини)
відповідно до положень ст.263
Податкового кодексу України.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.04.2013 позов задоволено в повному
обсязі. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 20.03.2013 №.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволені адміністративного позову
відмовити в повному обсязі. Відповідач
зазначає, що корисні копалини
(мігматити), видобуті ПАТ «НГК», не є
мінеральною сировиною, оскільки
піддаються первинній переробці, а саме:
товариство здійснює видобуток
корисних копалин - мігматитів, але ця
сировина не є товарною продукцією;
«гірнича маса», яка отримана в
результаті вибухових робіт, є
сировиною для виробництва щебеню, що
отримується в результаті
технологічних операцій з наступним
розсівом продуктів дроблення. Крім
того, ПАТ «НГК» при застосуванні ставки
плати за користування надрами
застосовує розрахункову вартість
відповідного виду видобутої корисної
копалини, однак, при визначені вартості
видобутої корисної копалини враховує
не вартість товарної продукції, а лише
обсяг понесених витрат у зв'язку із
видобутком без урахування вартості
переробки.

Відповідачем також подано клопотання
про заміну Нікопольської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби правонаступником -
Нікопольською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів, з доданням, крім
іншого, витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (т.2, а. с.10-17), в зв'язку
з чим, в силу приписів ст.55 КАС України,
колегія суддів допускає заміну
відповідача вказаним
правонаступником.

ПАТ "Новопавлівський гранітний кар'єр"
проти задоволення апеляційної скарги
заперечує, зазначає про правомірність
та обґрунтованість оскарженої
постанови, вважаючи, що суд першої
інстанції правомірно звернув увагу на
сировину, яку видобуває позивач, та її
класифікацію.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, Нікопольською ОДПІ
проведено планову виїзну
документальну перевірку ПАТ «НГК» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 по 30.09.2012, за
результатами якої складено акт № 657/221
від 26.02.2013 (т.1, а. с.34-139).

Згідно висновків акту перевірки
товариством порушено пп.263.6.1, пп.263.6.2,
пп.263.6.5, пп.263.6.9 п.263.6, п.263.9 ст.263 ПК
України, а саме: невірно визначено
вартість одиниці видобутої корисної
копалини та невірно застосовано ставку
плати за користування надрами,
внаслідок чого занижено плату за
користування надрами за період з 01.04.2011
по 30.09.2012 всього на загальну суму 2 891 534,
13 грн., в тому числі по періодах: 2
квартал 2011 - у сумі 368 722,67 грн., 3 квартал
2011 року - у сумі 579 469,22 грн., 4 квартал 2011
року - у сумі 463 880,23 грн., 1 квартал 2012
року - у сумі 248 861,25 грн., 2 квартал 2012
року - у сумі 434 226,13 грн., 3 квартал 2012 - у
сумі 796 374,63 грн.

Позиція податкового органу
ґрунтується на Ліцензії ПАТ «НГЗ» на
користування надрами, згідно якої мета
ліцензії (робіт) - видобування
мігматитів, придбаних для виробництва
щебеню, каменю бутового, суміші
асфальтобетонних та асфальтобетонів,
важких бетонів та відсівів, і на
спеціальному дозволі на користування
надрами від 05.05.1998 №1355, виданого ВАТ
«НГП», який не дає право на видобування
піщано-гравійної суміші.

20.03.2013 на підставі акту перевірки
Нікопольською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
товариству збільшено суму грошового
зобов'язання з плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин у розмірі 4152940,86 грн., з яких
основний платіж - 2 891 534,13 грн., штрафні
санкції - 1 261 406,73 грн. (т.1, а. с.202).

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про помилковість висновків
податкового органу.

Суть спору полягає у правильності
визначення розміру ставки плати за
користування надрами з мінеральної
сировини відповідно до п.263.9 ст.263 ПК
України, яку повинен застосовувати ПАТ
«НГК» при обчисленні плати за таке
користування: або 7,5 % (сировина для
бутового каменю - за позицією
відповідача), або 5 % (піщано-гравійна
сировина - за позицією позивача),

За позицією позивача товариство
здійснює розрахунок вартості
видобутої корисної копалини за
розрахунковою вартістю відповідного
виду видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини) відповідно до
положень ст.263 ПК України. При цьому,
витрати на переробку та виготовлення
кінцевої продукції не входить в
рахунок вартості одиниці корисної
копалини.

За позицією відповідача ПАТ «НГК»
невірно визначає вартість одиниці
видобутої корисної копалини, тому
позивачем невірно застосовано ставку
плати за користування надрами, в
результаті чого занижено плату за
користування надрами.

Статтею 28 Кодексу України «Про надра»
встановлено, що користування надрами є
платним, крім випадків, передбачених
статтею 29 цього Кодексу.

Плата справляється за користування
надрами в межах території України, її
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони.

Плата за користування надрами
справляється у вигляді:

1) плати за користування надрами для
видобування корисних копалин;

2) плати за користування надрами в
цілях, не пов'язаних з видобуванням
корисних копалин.

Згідно пп.263.2.1 п.263.2 ст.263 ПК України
об'єктом оподаткування плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин по кожній наданій в
користування ділянці надр, що
визначена у спеціальному дозволі, є
обсяг видобутої у податковому
(звітному) періоді корисної копалини
(мінеральної сировини).

Базою оподаткування є вартість обсягів
видобутих у податковому (звітному)
періоді корисних копалин (мінеральної
сировини), яка окремо обчислюється для
кожного виду корисної копалини
(мінеральної сировини) для кожної
ділянки надр на базових умовах
поставки (склад готової продукції
гірничодобувного підприємства) (пп.263.5.1
п.263.5 ст.263 ПК України).

За визначенням, наведеним у пп.14.1.128 п.
14.1 ст.14 ПК України, обсяг видобутих
корисних копалин (мінеральної
сировини) - обсяг товарної продукції
гірничодобувного підприємстві,
відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»
обліковується гірничодобувним
підприємством як запаси - активи,
вартість яких може бути достовірно
визначена, для яких існує імовірність
отримання їх власником - суб'єктом
господарювання економічної вигоди,
пов'язаної з їх використанням, та які
складаються з: сировини, призначеної
для обслуговування виробництва, у тому
числі шляхом виконання господарських
договорів про послуги з давальницькою
сировиною, та адміністративних потреб;
готової продукції, що виготовлена на
гірничодобувному підприємстві, у тому
числі шляхом виконання господарських
договорів про послуги з давальницькою
сировиною, призначена для продажу і
відповідає технічним та якісним
характеристикам, передбаченим
договором або іншим
нормативно-правовим актом.

За визначенням, наведеним у пп.14.1.112 п.14.1
ст.14 ПК України, мінеральна сировина -
товарна продукція гірничодобувного
підприємства, що є результатом його
господарської діяльності з видобутку
корисних копалин, у тому числі шляхом
виконання господарських договорів про
послуги з давальницькою сировиною і за
якісними характеристиками відповідає
вимогам установлених законодавством
стандартів або вимогам договорів.

Згідно з п.263.3 ст.263 ПК України види
видобутої корисної копалини
мінеральної сировини) визначається
платником відповідно до затверджених
законодавством переліків видів
корисних копалин, а також кодифікації
товарів та послуг з урахуванням
затверджених платником схем руху
видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини) на виробничих
дільницях та місцях зберігання з
урахуванням складу вихідної сировини,
умов конкретного виробництва,
особливостей технологічного процесу
та вимог до кінцевої продукції.

Матеріали справи містять наданий
товариству Державним комітетом
України по геології і використанню
надр спеціальний дозвіл на
користування надрами за № 1355 від 05.05.1998
із визначенням мети надрокористування:
видобування мігматитів, придатних для
виробництва щебеню, каменю бутового,
суміші асфальтобетонних та
асфальтобетонів, важких бетонів та
відсівів.

Протоколом № 11016 засідання Державної
комісії по запасах корисних копалин
від 01.03.1991 встановлено «Качество
неизменных и затронутых выветриванием
мигматитов должно обеспечивать
получение товарной продукции,
отвечающей требованиям действующих
государственных стандартов: ГОСТ 8267-82
(на смену ДСТУ В.2.7-75-98 ) «Щебень из
природного камня для строительных
работ», ГОСТ 9128-84 ( на смену ДСТУ
БВ.2.7-119-2003 ) «Смеси асфальтобетонные
дорожные, аэродромные и
асфальтобетон», ГОСТ 25607-83 ( на смену
ДСТУ БВ.2.7.-30-95) «Материалы нерудные для
щебеночных и гравийных оснований и
покрытий автомобильных дорог», ГОСТ
21-73-87 «камень бутовой» ( стандарт
отменен Приказом № 439 от 28.12.2006 г.
Министерства строительства и
архитектуры и жилищно-коммунального
хозяйства Украины и не действует с
01.01.2008 г. ) и согласно п. 3 п.п. 3.1.2
«Качество мигматитов должно
обеспечивать также получение
продукции, удовлетворяющей
требованиям государственных
стандартов: ГОСТ 7392-85 «Щебень из
естественного камня для балластного
слоя железнодорожного пути», ГОСТ 10268-80
«Бетон тяжелый», п. 3 пп. 3.1.3. ГОСТ 26193-84
«Материалы из отсевов дробления
изверженных горных пород для
строительных работ».

Особливими (додатковими) умовами
ліцензії є виконання рекомендацій
Державної комісії по запасах корисних
копалин по протоколу від 01.03.91 № 11016,
отже позивач має дотримуватися
рекомендацій державної комісії по
запасах корисних копалин, зазначених у
її протоколі.

Наказом Державної комісії України по
запасах корисних копалин при
Міністерстві охорони навколишнього
природного середовища України від
25.06.2007 № 198, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 13.07.2007 за
№ 819/14086, затверджено Інструкцію із
застосування Класифікації запасів і
ресурсів корисних копалин державного
фонду надр до родовищ піску та гравію.

Згідно положень п.4.9 вказаної
Інструкції № 198 пісок і гравій
використовуються в будівельній галузі
як заповнювачі бетонів, у будівництві
автомобільних доріг, для улаштування
баластного шару залізничних шляхів.

Як вбачається з довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій №019386 від 01.04.2010, основним
видом діяльності за КВЕД ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр» є
добування піску та гравію (код 14.21.0).

Матеріали справи свідчать про те, що у
період з 01.04.2011 по 30.09.2012 ПАТ «НГК»
виготовляв наступну продукцію
відповідно до кодифікації видів
продукції: піски будівельні ДСТУ БВ
2.7-210:2009 (код 14.21.11.); щебінь ДСТУ БВ 2.7-75-98
(код 14.21.12).

Згідно Державного класифікатора
продукції та послуг ДК 009:2005,
затвердженого наказом Держстандарту
України від 26.12.2005 № 375 підклас 14.21.0
«Добування піску та гравію» включає:
добування гравію та піску для
промисловості та будівництва;
подрібнення та сортування гравію та
піску.

Відповідно до Державного
класифікатора продукції та послуг,
затвердженого та введеного в дію
наказом Держстандарту України № 822 від
30.12.97: код 14.21 «Пісок та гравій» під
категорія 14.21.12 «гравій» включає:
гравій, щебінь або дроблений камінь,
які звичайно використовують як
наповнювачі бетону, баласту для
шосейних доріг чи залізничних колій
або інші баластні матеріали.

Згідно пп.4.11.2, 4.13 п.4 Інструкції № 198
якість гравію як крупного заповнювача
для бетонів оцінюється згідно з
вимогами ДСТУ, які у даному випадку
відповідають стандартам позивача.

У пункті 4.1 ДСТУ зазначено, що продукція
повинна відповідати вимогам стандарту,
вироблятися за технологічною
документацією, що затверджена у
встановленому порядку, а також
характеризуватися такими основними
показниками, як зерновий склад (до 80
міліметрів включно), форма зерен, вміст
пилових частинок, а також стабільністю
фізико-механічних властивостей.

Так, згідно протоколу випробувань №
4193-Б від 04.10.2010 та Додатку до нього
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики ДП
«Кривбасстандартметрологія»
Випробувального центру, корисні
копалини гранітної породи ПАТ
«Новопавлівський гранітний кар'єр»
випробувані за фізико-математичними
показниками ГОСТ 23845-86 «Породы горные
скальные для производства щебня для
строительных работ. Технические
требования и методы испытаний»
відносяться до важких природних, так як
середня щільність зерен складає понад
2.0 г/см3 і призначені для виробництва
щебеню за ДСТУ БВ.2.7-75-98 «Будівельні
матеріали. Щебінь та гравій щільні
природні для будівельних матеріалів,
виробів, конструкцій і робіт. Технічні
умови» використовуються як заповнювач
для виробництва важких бетонів, а також
дорожніх сумішей; самостійно - для
дорожнього покриття, баластового шару
залізничних колій, гребель, дамб і
насипів, основ будівель і споруд,
засипок, благоустрою територій та
інших будівельних робіт. На скельні
гірські породи зі середньою щільністю
2,0 г/см3 використовується стандарт ГОСТ
23845-86, який застосовується для
виробництва щебеню.

В результаті випробувань розсів маси
ГОСТ 23845 після випробування щебеню, у
відсотковому виразі для марок породи
за міцністю, що визначається за
подрібненням щебеню, становить від 200
до 1400 г/см3.

Крім того, у робочому проекті
«Союзгипронеруд» зазначено, що корисна
копалина на Новопавлівському родовищі
мігматитів є вивітреною та
тріщинуватою гірничою породою,
об'ємною масою 1600 кг/м3.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції, що корисна копалина
(мігматит), яка добувається
товариством, за своїм зерновим складом
та стандартам не підпадає під ознаки
сировини для бутового та будівельного
каменю і не підпадає під критерії,
визначені у п.4.8 Інструкції із
застосування Класифікації запасів і
ресурсів корисних копалин державного
фонду надр до родовищ будівельного й
облицювального каменю, затвердженої
Наказом Держкому по запасах корисних
копалин № 199 від 16.12.2002, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 30.01.2003
за № 78/7399, згідно з якими до бутового
каменю слід віднести уламки щільних не
вивітрених гірських порід з об'ємною
масою не менше ніж 1800 кг/м3.

При цьому, плата за користування
надрами сплачується відповідно до
базових нормативів не за мігматит, а за
кінцеву продукцію виробництва.

З цього приводу суд зазначає, що при
складенні акту перевірки від 26.02.2013
відповідач не врахував, яка саме
продукція була видобута та
постачалась, не перевірив чи
відповідає поставлений товар даним
ДСТУ, внаслідок чого мало місце невірне
визначення об'єкту справлення платежу,
оскільки при визначенні об'єкту
справлення плати та бази його
оподаткування слід виходити з обсягу
фактично видобутих корисних копалин та
виробленої з неї продукції у період, що
перевірявся.

В акті перевірки від 26.02.2013 податковим
органом зазначено, що ПАТ «НГК» добуває
гірничу масу (мігматити), з якого в
подальшому виробляється декоративний
та будівельний камінь за КВЕД 14.11.0.

Разом з тим, документи, надані до
справи, доводять, що позивачем
виробляється щебінь та піщано-щебенева
суміш.

Отже, віднесення відповідачем
Новопавлівського родовища мігматитів
до бутового та будівельного каменю є
безпідставним з огляду на те, що
видобута товариством корисна копалина
відноситься до піщана-гравійної
сировини.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на помилковість посилань відповідача
на Перелік корисних копалин місцевого
значення, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 №
827, оскільки цей перелік лише визначає
розмежування корисних копалин
місцевого та загальнодержавного
значення.

Стосовно розрахунку плати за
користування надрами колегія суддів
зазначає, що за визначенням, наведеним
у п.п.14.1.51 п.14.1 ст.14 ПК України, добування
корисних копалин - сукупність
технологічних операцій з вилучення, у
тому числі з покладів дна водойм, та
переміщення, у тому числі тимчасове
зберігання, на поверхню частини надр
(гірничих порід, рудної сировини тощо),
що вміщує корисні копалини.

За приписами п.п.263.6.1 п.263 ст.263 ПК
України (на порушення позивачем якого
посилається в акті перевірки
відповідач) вартість відповідного виду
видобутої у податковому (звітному)
періоді корисної копалини (мінеральної
сировини) обчислюється платником для
кожної ділянки надр на базових умовах
поставки (склад готової продукції
гірничодобувного підприємства) за
більшою з таких її величин:

за фактичними цінами реалізації
відповідного виду видобутої корисної
копалини (мінеральної сировини);

за розрахунковою вартістю
відповідного виду видобутої корисної
копалини (мінеральної сировини).

Згідно п.п.263.6.2 п.263.6 ст.263 ПК України у
разі обчислення вартості видобутої
корисної копалини (мінеральної
сировини) за фактичними цінами
реалізації вартість одиниці
відповідного виду видобутої корисної
копалини (мінеральної сировини)
встановлюється платником за величиною
суми доходу, отриманого (нарахованого)
від виконаних у податковому (звітному)
періоді господарських зобов'язань з
реалізації відповідного обсягу
(кількості) такого виду видобутої
корисної копалини (мінеральної
сировини).

Відповідно до пп.263.6.5 п.263.6 ст.263 ПК
України у разі обчислення вартості
відповідного виду видобутої корисної
копалини (мінеральної сировини) за
розрахунковою вартістю до витрат
платника за податковий (звітний) період
включаються:

а) матеріальні витрати, що належать до
витрат згідно з розділом III цього
Кодексу, у тому числі витрати, пов'язані
з виконанням господарських договорів
із давальницькою сировиною, за
винятком матеріальних витрат,
пов'язаних із: зберіганням;
транспортуванням; пакуванням;
проведенням іншого виду підготовки
(включаючи передпродажну підготовку),
крім операцій, що віднесені до операцій
первинної переробки (збагачення) у
значенні, наведеному у розділі I цього
Кодексу, для реалізації відповідного
виду видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини); виробництвом і
реалізацією інших видів продукції,
товарів (робіт, послуг);

б) витрати з оплати праці, що належать
до витрат згідно з розділом III цього
Кодексу, крім витрат з оплати праці
працівників, які не зайняті в
господарській діяльності з
видобування відповідного виду
видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини);

в) витрати з ремонту основних засобів,
що належать до складу витрат згідно з
розділом III цього Кодексу, крім витрат
на ремонт основних засобів, не
пов'язаних технічно та технологічно з
господарською діяльністю з
видобування відповідного виду
видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини);

г) інші витрати, що належать до складу
витрат, у тому числі витрати,
розподілені згідно з принципами
облікової політики платника, понесені
ним в періоди, коли господарська
діяльність з видобування корисних
копалин не провадилась у зв'язку із
сезонними умовами провадження
видобувних робіт згідно з розділом III
цього Кодексу, крім витрат, не
пов'язаних з господарською діяльністю
з видобування відповідного виду
видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини), у тому числі:
які виникають в результаті формування
фінансових резервів; на сплату
процентів боргових зобов'язань
платника; на плату за користування
надрами для видобування корисних
копалин; на сплату штрафів та/або
неустойки чи пені за рішенням сторін
договору або за рішенням відповідних
державних органів, суду.

Під час обчислення розрахункової
вартості відповідного виду видобутої
корисної копалини (мінеральної
сировини) також враховуються:

а) сума нарахованої амортизації, що
визначається згідно з розділом III цього
Кодексу, крім суми нарахованої
амортизації на основні фонди і
нематеріальні активи, що підлягають
амортизації, але не пов'язані технічно
та технологічно з господарською
діяльністю з видобування відповідного
виду видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини);

б) сума амортизації витрат, пов'язаних з
господарською діяльністю з
видобування відповідного виду
видобутої корисної копалини
(мінеральної сировини) згідно з
розділом III цього Кодексу.

Підпункт 263.6.9 пункту 263.6 статті 263 ПК
України встановлює правило (формулу)
визначення розрахункової вартості
одиниці відповідного виду видобутої
корисної копалини (мінеральної
сировини), що враховує витрати,
обчислені згідно з підпунктами 263.6.5 -
263.6.8 цього пункту (у гривнях).

Згідно п.п.263.6.7 п.263.6 ст.263 ПК України
сума витрат, понесених на провадження
господарської діяльності з
видобування корисних копалин, щодо
яких у податковому (звітному) періоді
завершено комплекс технологічних
операцій (процесів) з видобування,
повністю включається до розрахункової
вартості видобутих корисних копалин за
відповідний податковий звітний період.

З наведених положень Податкового
кодексу України вбачається, що до
складу витрат для обчислення
розрахункової вартості одиниці
видобутих корисних копалин
включаються витрати, понесені
платником на забезпечення комплексу
технологічних операцій (процесів),
передбачених затвердженим в
установленому порядку проектом
розробки родовища корисних копалин.

Відповідно до вищевказаного робочого
проекту розробки Новопавлівського
родовища мігматитів визначено
комплекс технологічних операцій:
відбійка (проведення буро підривних
робіт); навантаження; транспортування і
розвантаження.

При цьому, у п.п.5.1.6 п.5.1 р.5 Положення про
проектування гірничодобувних
підприємств України та визначення
запасів корисних копалин за ступенем
підготовленості до видобування,
затвердженого Наказом Міністерства
промислової політики України від 07.05.2004
№ 221, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 07.07.2004 за №846/9445,
визначено, що до добувних робіт
відносять добування корисних копалин з
готової до видобування частини
родовища.

Добувні роботи включають такі основні
виробничі процеси: відбійка;
навантаження; транспортування і
розвантаження корисних копалин.

Отже, обґрунтованим є висновок суду
першої інстанції про вірне здійснення
товариством розрахунку вартості
одиниці видобутої корисної копалини
відповідно до даних оборотів у 2011 році
по бух. рах. 429 «Витрати гірничого цеху»,
а у 2012 році по бух. рах. №23.2 «Витрати
гірничого цеху», на яких акумулюються
витрати, пов'язані із проведенням
вибухових робіт та транспортуванням
гірничої маси у
подрібнювально-сортувальний цех.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС
України не доведено суду
неправомірності визначення позивачем
ставки 5 % плати за користування нарами
відповідно до базових нормативів як за
піщано-гравійну сировину, що, в свою
чергу, свідчить про протиправність
збільшення товариству грошового
зобов'язання з плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням.

Таким чином, задоволення судом першої
інстанції позовних вимог ПАТ «НГК» є
цілком правомірною.

Суд першої інстанції під час розгляду
даної справи дослідив обставини, які
мають значення для справи, ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
відсутні, внаслідок чого апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2013 року у справі № 804/4408/13-а
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко