Справа № 2а/0612/2697/11
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2014 р. м. Київ
К/800/3404/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні у
касаційній інстанції адміністративну
справу

за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і
порядку виконання рішення суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 (далі також - позивач) до
управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області (далі також - відповідач) про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити певні дії,
провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на ухвалу
Лугинського районного суду
Житомирської області від 23 жовтня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року,

у с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання постанови
Лугинського районного суду
Житомирської області від 20 червня 2011
року (далі також - постанова суду) в
справі № 2а/0612/2697/11.

Заяву обґрунтовував тим, що постановою
суду зобов'язано управління
пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 4, передбаченої ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із застосуванням мінімальної пенсії за
віком згідно ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 24.11.2010 року по 30.04.2011 року.

Зазначав, що на виконання постанови
суду відповідачем йому нарахована
доплата до пенсії в розмірі 587 гривень 51
копійку, яку йому не виплачено через
відсутність коштів у боржника
(відповідача), що, на його думку, є
наявними обставинами, які ускладнюють
виконання постанови суду.

З таких підстав просив змінити спосіб
виконання Постанови суду із
зобов'язання провести відповідні
виплати на стягнення з відповідача 587
гривень 51 копійку.

Лугинський районний суд Житомирської
області ухвалою від 23 жовтня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року, заяву ОСОБА_1 про зміну способу і
порядку виконання постанови суду
задовольнив. Змінив спосіб і порядок
виконання постанови Лугинського
районного суду Житомирської області
від 20 червня 2011 року у справі 2а/0612/2697/11
із "зобов'язання зобов'язано управління
пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області провести
нарахування та виплату
ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю, особам віднесеним
до категорії 4, передбаченої ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із застосуванням
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 24.11.2010 року по 30.04.2011 року" на
"стягнути з управління пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області на користь
ОСОБА_1 нараховані та невиплачені
кошти, передбачені ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в сумі 587
гривень 51 копійок.".

У касаційній скарзі управління
пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області ,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального
права, просить їх судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні заяви ОСОБА_1
відмовити.

За приписами частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Лугинський районний суд Житомирської
області постановою від 20 червня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнив.

Визнав дії відповідача - управління
пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області щодо
невиплати ОСОБА_1 пенсії в розмірах,
встановлених ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
протиправними.

Зобов'язав управління пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення,
передбаченої ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» із
застосуванням відповідної мінімальної
заробітної плати згідно Закону України
«Про державний бюджет на 2010 рік», ст. 22
Закону України «Про державний бюджет
на 2011 рік» з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 24.11.2010 року по 30.04.2011 року.
Зобов'язав управління пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 4, передбаченої ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із застосуванням мінімальної пенсії за
віком згідно ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до
пенсіїза період з 24.11.2010 року по 30.04.2011
року.

4 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Лугинського районного суду
Житомирської області із заявою про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення.

Суд першої інстанції
ухвалою від 23 жовтня 2013 року заяву
ОСОБА_1 про зміну способу виконання
постанови суду задовольнив.

Змінив спосіб виконання постанови суду
із "зобов'язання управління пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 4, передбаченої ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із застосуванням мінімальної пенсії за
віком згідно ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 24.11.2010 року по 30.04.2011 року" на
"стягнути з управління пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області на користь
ОСОБА_1 нараховані та невиплачені
кошти, передбачені ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в сумі 587
гривень 51 копійок".

Колегія суддів такий висновок суддів
першої та апеляційної інстанцій вважає
помилковим виходячи з такого.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Лугинський районний суд Житомирської
області постановою від 20 червня 2011 року
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, у
тому числі й стосовно зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам віднесеним до
категорії 4, передбаченої ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із застосуванням мінімальної пенсії за
віком згідно ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 24.11.2010 року по 30.04.2011 року.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини
Лугинського районного суду
Житомирської області від 20 червня 2011
року та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин ОСОБА_1 просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує,
що "захист порушеного права у судовому
рішенні" і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення
суду першої інстанції свідчить про те,
що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Цього також не врахував суд
апеляційної інстанції під час
перегляду в апеляційному порядку
ухвали суду першої інстанції.

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Статтею 229 КАС України надано право
суду касаційної інстанції скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
повно та правильно, але неправильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до ухвалення
незаконних судових рішень, відповідно
до повноважень, наданих статтею 229 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне судові рішення, ухвалені
цими судами, скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 231, 254, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області
задовольнити.

Ухвалу Лугинського районного суду
Житомирської області від 23 жовтня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року в цій справі
скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання постанови
суду по адміністративній справі за
позовом про зміну способу і порядку
виконання рішення суду по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий (підпис)
М.І. Смокович

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

В.о. помічника судді
М.А. Оксаковська