Справа № П/811/1189/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/1189/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Кравчук О.В.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феросистема"
до відповідача - Кіровоградської
про визнання протиправним та
До Кіровоградського окружного
адміністративного суду звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Феросистема" (далі -
позивач) з адміністративним позовом до
Кіровоградської митниці Міндоходів
(далі - відповідач), у якому просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Кіровоградської митниці
Міндоходів "Про коригування митної
вартості товарів" від 01 квітня 2014 року
№901000003/2014/000058/2.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
прийняте рішення є протиправним та
суперечить чинному законодавству
України, оскільки митним органом
безпідставно зроблено висновок про
неможливість обчислення митної
вартості товару за ціною договору та
необґрунтовано застосовано
другорядний метод обчислення.

У судовому засіданні представниками
позивача вимоги позову підтримано у
повному обсязі з мотивів, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у письмових запереченнях
адміністративний позов не визнав,
посилаючись на те, що дії
Кіровоградської митниці по здійсненню
контролю за визначенням митної
вартості та здійсненню митної оцінки
ввезеного позивачем на митну територію
товару ферохрому марки ФХ850 А за
другорядним методом були проведені з
дотриманням законодавства.

За клопотаннями представників сторін,
подальший розгляд та вирішення справи
судом було здійснено у порядку
письмового провадження (а.с.76,79).

Розглянувши у письмовому провадженні
подані представниками позивача і
відповідача документи і матеріали,
заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно і
неупереджено оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Феросистема" 04
лютого 2009 року зареєстровано як
юридична особа виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради,
перебуває суб'єктом
зовнішньоекономічної діяльності.

28 червня 2013 року між ТОВ "Урал-Союз",
Росія (продавець) та ТОВ "Феросистема"
(покупець) укладено контракт
№УС-ФС/2013-D, відповідно до якого позивач
придбав ферохром високовуглецевий
марки ФХ850А у загальній кількості 20,150
умовних тонн вартістю 1490,00 дол. США за
тонну (а.с.22-27).

Позивачем здійснено оплату на користь
ТОВ "Урал-Союз" за вказаним договором,
що підтверджується платіжним
дорученнями в іноземній валюті №36 від
26 березня 2014 року (а.с.18).

01 квітня 2014 року ТОВ "Феросистема" було
заявлено до митного оформлення
придбаний у ТОВ "Урал-Союз" ферохром.
Позивачем була заявлена митна вартість
товару за вантажно-митною декларацією
№901050000.2014.003167.0001 у сумі 333310,46 грн. (30306,19
доларів США).

Однак, у зв'язку з виявленими у поданих
до митного оформленя документах
розбіжностями, позивачеві
запропоновано було надати додаткові
документи: каталоги, специфікації,
прас-листи виробника товару та
висновок про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлені
спеціалізованою експертною
організацією (а.с. 53).

Оскільки позивач зазначив про
неможливість надання відповідних
документів, 01 квітня 2014 року
Кіровоградською митницею Міндоходів
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару №901000003/2014/000058/2,
яким із застосуванням методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів,
митну вартість товару збільшено до
33462,00 доларів США.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з такого.

Відносини з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13 березня 2012 року, який набув
чинності з 01 червня 2012 року, а також
положеннями Податкового кодексу
України та інших законів України з
питань оподаткування.

Частина перша статті 246 Митного кодексу
України метою митного оформлення
визначає забезпечення дотримання
встановленого законодавством України
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, а також забезпечення
статистичного обліку ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248
Митного кодексу України митне
оформлення розпочинається з моменту
подання органу доходів і зборів
декларантом або уповноваженою ним
особою митної декларації або
документа, який відповідно до
законодавства її замінює, та
документів, необхідних для митного
оформлення.

Згідно з положеннями статті 49 Митного
кодексу України митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

За правилами статті 52 Митного кодексу
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

При цьому, згідно частини другої статті
52 Митного кодексу України, декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

У свою чергу, стаття 54 Митного кодексу
України передбачає, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості (частина
перша).

При цьому, частиною другою статті 54
Митного кодексу України наголошується,
що контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

На виконання зазначених приписів,
відповідно до частини першої статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, згідно частини
другої статті 53 Митного кодексу
України, є: декларація митної вартості,
що подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Разом з тим, частина третя статті 53
Митного кодексу України містить
застереження, за яким у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до частини четвертої
зазначеної статті Митного кодексу
України у разі якщо орган доходів і
зборів має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу органу доходів і
зборів, крім документів, зазначених у
частинах другій та третій цієї статті,
подає (за наявності) такі документи:
виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

При цьому частиною п'ятою статті 53
Митного кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті, а згідно
частини шостої цієї ж статті декларант
або уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару.

Частиною шостою статті 54 Митного
Кодексу України вичерпно визначені
підстави, за яких орган доходів і
зборів може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів:
невірно проведений декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідність обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно з частиною першою статті 55
Митного кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 57
Митного кодексу України визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

При цьому, згідно частини другої
зазначеної статті, основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції).

Частина третя статті 57 Митного кодексу
України містить застереження, за яким
кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

З аналізу вказаних положень у їх
системному зв'яку вбачається, що право
органу доходів і зборів на
витребування від декларанта
додаткових документів та застосування
другорядних методів визначення митної
вартості товарів виникає лише у разі
встановлення ним обставин, які прямо
підтверджують неповноту та/або
недостовірність відомостей про
числові значення митної вартості
товарів, однією з підстав виникнення
яких є виявлення розбіжностей у
поданих декларантом документах. Однак,
такі розбіжності мають впливати саме
на числове значення складових митної
вартості товарів.

Судом встановлено, що на підтвердження
митної вартості товару позивачем,
разом із декларацією форми МД-2, подано
митному органу: міжнародну
автомобільну накладну №000840 від 27
березня 2014 року, довідку про
транспортні витрати №8 від 28 березня 2014
року, платіжне доручення № 36 від 26
березня 2014 року, рахунок №32 від 28
березня 2014 року, інвойс №032702 від 27
березня 2014 року, контракт №УС-ФС/2013-D
від 28 червня 2013 року, додаток до
контракту №6 від 20 березня 2014 року,
договір на доставку вантажів
автомобільним транспортом №036/14/ТР від
25 березня 2014 року, комерційну
пропозицію (прайс-лист) №01/01-1 від 13
березня 2014 року, комерційну пропозицію
(прайс-лист) №5-13-ВНС -24/018 від березня 2014
року, сертифікат якості №425943 від 27
березня 2014 року, декларацію на товари
країни відправлення №10504030/270314/0002551 від
27 березня 2014 року.

Однак, як свідчить зміст графи 33
оспорюваного рішення «Обставини
прийняття рішення та джерела, що
використовувались митним органом для
коригування митної вартості», митна
вартість за ціною контракту не визнана
відповідачем в результаті наявності
розбіжностей в поданих декларантом
документах.

Так, зазначено, що у проформі-інвойсі №6
від 20.03.2014 року вазі нетто 19500 (метричних
тонн) відповідає базова вага 20150
(умовних тонн), а у рахунку-фактурі №032702
від 27 березня 2014 року та інвойсі №032702
від 27 березня 2014 року вазі нетто 19500
метричних тонн відповідає базова вага
19760 умовних тонн, в зв'язку з чим сума
передоплати не відповідає заявленій у
митній декларації.

Судом встановлено, що у документах,
поданих для митного оформлення партії
ферохрому ФХ850А, застосовується кілька
одиниць виміру ваги товару.

Зокрема, у ВМД № 301050000.2014.003167.001 заявлено
до митного оформлення ферохром марки
ФХ 850А у кількості 19,5 тонн (а.с.12).

Інвойс №032702 містить відомості щодо
ваги товару як в умовних, так і в
метричних тоннах. Так, вага товару у
метричних тоннах складає 19,500 тонн, в
умовних тоннах - 19,760 (а.с.20).

Рахунком-фактурою №032702 від 27 березня
2014 року визначено кількість товару в
умовних тоннах - 19,760 (а.с.21).

Застосування різних одиниць виміру
ваги товару у зазначених документах
обумовлене специфікою хімічного
складу ферохрому, вартість однієї
метричної тонни якого залежить від
вмісту провідного елементу - хрому.

За таких умов додатком №6 до Контракту
№УС-ФС //2013-D від 28 червня 2013 року
визначено особливості перерахування
умовних тонн у метричні (а.с. 26-27).

Водночас, визначальною для митної
вартості товару є зазначена в інвойсі
№032702 від 27 березня 2014 року вага товару
19500 метричних тонн, яка не
відрізняється від ваги товару,
заявленої у метричних тоннах у інших
документах, поданих позивачем до
митного оформлення.

Викладене свідчить про відсутність
розбіжностей у поданих позивачем
документах щодо вагових характеристик
товару.

Відтак, суд доходить висновку, що
позивач надав відповідачу для митного
оформлення імпортованого товару
документи, що передбачені частиною
другою статті 53 Митного кодексу
України. Подані документи чітко
ідентифікували оцінюваний товар та
містили об'єктивні і достовірні дані,
що піддавалися обчисленню, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами
частин четвертої, п'ятої статті 58
Митного кодексу України.

Та обставина, що в Автоматизованій
системі аналізу та управління ризиками
є інформація про те, що товар, який
задекларовано позивачем, іншими
особами розмитнювався за іншою
вартістю, за відсутності інших
визначених законом підстав, що
обумовлюють межі і способи здійснення
митним органом контролю митної
вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом та її визначенні за
резервним методом, адже торгові
відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору, при цьому
безліч обставин можуть впливати на їх
ціну (характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо).

Суд зазначає, що автоматизована
система аналізу та управління ризиками
з об'єктивних причин не може містити
усієї інформації, що стосується
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності, товарів і умов їх продажу,
тому таким даним не може надаватися
перевага порівняно з наданими
декларантом первинними документами на
товар.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що жодна із зазначених
відповідачем обставин не впливає на
визначення митної вартості
імпортованого позивачем товару та не
може бути підставою для витребування
від декларанта додаткових документів.
Крім того, позивачем надані вичерпні
докази, які свідчать про відсутність
вказаних митним органом розбіжностей у
поданих до митного оформлення
документах.

Інших переконливих аргументів, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, а інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару судом
не встановлено.

Оскільки судом встановлено подання
позивачем достатніх відомостей для
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються,
відповідачем безпідставно обрано
другорядний метод визначення митної
вартості, що свідчить про
протиправність рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01 квітня 2014 року №901000003/2014/000058/2.

Відтак, позовні вимоги ТОВ
„Феросистема" підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем документально підтверджена
сплата судового збору в розмірі 182,70 грн
(а.с.2), а тому зазначена сума підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Кіровоградської митниці
Міндоходів "Про коригування митної
вартості товарів" від 01 квітня 2014 року
№901000003/2014/000058/2.

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Феросистема" судовий
збір у розмірі 182,70 грн з Державного
бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд в десятиденний
строк з дня отримання копії цієї
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.В.
Кравчук