Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/55792/12

К/9991/56657/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Ягодинської митниці,
Державної митної служби України про
визнання протиправними та скасування
наказів про припинення перебування на
державній службі, поновлення на посаді
та стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу за
касаційними скаргами Ягодинської
митниці та Державної митної служби
України на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 16
листопада 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2011 року, позивач звернулась до
суду з адміністративним позовом, в
якому просила скасувати наказ
Держмитслужби України від 22.09.2011 року
№2101-к «Про припинення перебування на
державній службі» та наказу
Ягодинської митниці від 22.09.2011 року
№701-к «Про оголошення наказу
Держмитслужби України від 22.09.2011 року
№2101-к «Про припинення перебування на
державній службі», поновлення на
посаді та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року адміністративний позов
задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року залишено без змін постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року.

Ягодинська митниця та Державна митна
служба України звернулись до суду з
касаційними скаргами, в яких просять
скасувати постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 16
листопада 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 серпня 2012
року і ухвалити нову про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про залишення
касаційних скарг без задоволення з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 з 08.08.2002 року по 18.02.2011 року
перебувала на державній службі в
митних органах на різних посадах. З
28.12.2010 року по час звільнення позивачка
працювала на посаді головного
інспектора сектору митного оформлення
№3 відділу митного оформлення №1
митного поста «Устилуг» Ягодинської
митниці.

Згідно наказу ДМСУ №225-к від 18.02.2011 року
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності» за вчинення
дисциплінарного правопорушення ОСОБА_4
звільнено з митних органів. На
виконання даного наказу Ягодинською
митницею прийнято наказ від 18.02.2011 року
№144-к «Про оголошення наказу
Держмитслужби України від 18.02.2011 №225-к
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності», згідно якого
позивачка звільнена з митної служби 18
лютого 2011 року.

При цьому постановою Волинського
окружного адміністративного суду від
10.05.2011 року, яка залишена без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22.08.2011 року,
у справі за позовом ОСОБА_4 до
Державної митної служби України,
Ягодинської митниці про визнання
протиправними та скасування наказів
про звільнення, поновлення на роботі та
стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу,
адміністративний позов задоволено
повністю.

Відтак, на виконання постанови суду від
10.05.2011 року наказом ДМСУ від 20.09.2011 року
№2044-к «По особовому складу митних
органів» та наказом Ягодинської
митниці від 20.09.2011 року №696 «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 20.09.2011 року №2044-к «По
особовому складу митних органів»
ОСОБА_4 поновлено на посаді інспектора
сектору митного оформлення №3 відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці з 18.02.2011
року.

Однак, згідно наказу ДМСУ №2101-к від
22.09.2011 року «Про припинення перебування
на державній службі» за порушення
Присяги державних службовців, що
виявилось у невиконанні своїх
службових обов'язків, припинено
перебування на державній службі в
митних органах України відповідно до п.
б ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну
службу» ОСОБА_4, головного інспектора
сектору митного оформлення №3 відділу
митного оформлення №1 митного поста
«Устилуг» Ягодинської митниці. Наказом
Ягодинської митниці від 22.09.2011 року
№701-к «Про оголошення наказу
Держмитслужби України від 22.09.2011 року
№2101-к «Про припинення перебування на
державній службі» припинено
перебування на державній службі
позивачки 22.09.2011 року.

Предметом даного позову є
правомірність прийняття Державною
митною службою України наказу від
22.09.2011 року №2101-к «Про припинення
перебування на державній службі» та
наказу Ягодинської митниці від 22.09.2011
року №701-к «Про оголошення наказу
Держмитслужби України від 22.09.2011 року
№2101-к «Про припинення перебування на
державній службі».

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що оскаржувані накази прийнятий
необґрунтовано, без урахування всіх
обставин, що мали значення для їх
прийняття, тобто відповідачі не довели
вчинення позивачем таких порушень, які
могли би бути підставою для
застосування до неї такої найсуворішої
санкції відповідальності державного
службовця, як звільнення за порушення
Присяги.

З таким висновком апеляційного суду
погоджується і колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ним не регулюється, - Законом України
"Про державну службу" від 16 грудня 1993
року № 3723-XII.

Тобто дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Закону України «Про дисциплінарний
статут Державної митної служби
України» від 6 вересня 2005 року № 2805-IV.
Положення Закону України "Про державну
службу" № 3723-XII можуть застосовуватися
щодо посадових осіб митної служби у тій
частині, що не врегульована
спеціальним митним законодавством, у
тому числі й нормами Статуту.

Оскільки припинення державної служби
на підставі пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України "Про державну
службу"№ 3723-XII є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, то неможливість
застосування до посадової особи митної
служби дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу має бути
мотивовано.

Розділом 4 Статуту визначено види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, чітко врегульована
процедура їх застосування, внаслідок
чого забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань про притягнення
їх до дисциплінарної відповідальності.

Передумовою такого звільнення є
ретельне службове розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією про порядок організації та
проведення службового розслідування і
службової перевірки в митній службі
України, затвердженою наказом ДМСУ від
13 серпня 2010 року № 918. При цьому
необхідно враховувати, що наслідком
вчинення дисциплінарного
правопорушення може бути припинення
державної служби за порушення Присяги
або звільнення з митного органу, які є
санкціями різних рівнів
відповідальності й не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, що підставою для прийняття
ДМСУ рішення про припинення
перебування позивача на державній
службі за порушення Присяги державного
службовця стала доповідна записка
Ягодинської митниці про результати
службової перевірки від 05.09.2011 року, що
була проведена згідно наказу від 30.08.2011
року №556, в ході якої встановлені факти
несумлінного виконання позивачем
своїх службових обов'язків, що полягає
у систематичному порушенні нею вимог
нормативно-правових актів з питань
митної справи в частині внесення
недостовірних відомостей до
програмно-інформаційного комплексу
ЄАІС Держмитслужби України щодо часу
та дати проведення митного огляду
товарів та транспортних засобів за
чотирма вантажно митними деклараціями.

Таким чином, в основу прийняття рішення
про припинення перебування позивачки
на державній службі в митних органах
України стало порушення вимог пунктів 3
та 4 Порядку №314, пункту 5.5.11
Технологічної схеми №1092/505, пункту 2.3.7
Порядку регламентованого доступу
користувачів Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України, затвердженого наказом
Держмитслужби України від 20.08.2002 року
№452 ДСК, п.п.2.10, 2.34 Посадової інструкції.

При цьому встановлено, що доповідна
записка не конкретизує вчинення
позивачем порушень, які можна
кваліфікувати як порушення присяги.

Отже, з урахуванням викладеного та
встановлених по справі обставин,
ОСОБА_4 не могла бути звільнена за
порушення Присяги державного
службовця відповідно до п.6 ч.1 ст.30
Закону України «Про державну службу»,
оскільки цей проступок не був
кваліфікований як дисциплінарний
проступок визначений Дисциплінарним
статутом митної служби України,
затвердженого Законом України від 6
вересня 2005 року № 2805-IV.

За таких обставин судова колегія
вважає, що наказ Державної митної
служби України України від 22.09.2011 року
№2101-к «Про припинення перебування на
державній службі» та наказ Ягодинської
митниці від 22.09.2011 року №701-к «Про
оголошення наказу Держмитслужби
України від 22.09.2011 року №2101-к «Про
припинення перебування на державній
службі», є незаконними та підлягають
скасуванню.

Оскільки позивача неправомірно
звільнено з державної служби, колегія
суддів вважає обґрунтованою вимогу
позивача про поновлення її на посаді
головного інспектора сектору митного
оформлення №3 відділу митного
оформлення №1 митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці з 22 вересня 2011
року.

Також обґрунтованою є вимога про
нарахування та виплату на користь
позивача середньої заробітної плати за
час вимушеного прогулу, оскільки
відповідач фінансується з коштів
державного бюджету, загальна сума та
розмір виплат заробітної плати
посадовим особам митних органів
передбачаються в кошторисах видатків
відповідних державних установ та
штатних розписах, і відповідно, виплати
заробітної плати позивачу передбачені
в кошторисі видатків та штатному
розписі Яготинської митниці Державної
митної служби України.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції правильно встановили
обставини справи, повно дослідили
докази по справі та ухвалили рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи викладені
в касаційній скарзі не спростовують
висновків суду першої та апеляційної
інстанції, тому підстави для
скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення,
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220-1, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Ягодинської митниці
та Державної митної служби України
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 16 листопада
2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 серпня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф.
Ситников

В.В.
Малинін

В.В. Швець