Справа № 2а-3056/12/2170
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/7930/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши письмовий розгляд
касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.10.2012р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2012р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні

про захист порушеного конституційного
права , -

В С Т А Н О В И В :

19.07.2012р. до суду надійшов позов ОСОБА_3
про оскарження дій управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
(далі Пенсійний фонд), який 13.07.2012р.
направив вимогу №Ф-177 про сплату боргу
по єдиному соціальному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 4010,30грн.
Вважаючи дії відповідача щодо
нарахування заборгованості
неправомірними, ОСОБА_3 просила
задовольнити її позовні вимоги.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.10.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2012р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_3
звернулася із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просила їх скасувати. При цьому,
скаржник зазначив, що суди дійшли
помилкового висновку про
необґрунтованість позовних вимог.

Пенсійний фонд в своїх запереченнях
просив відмовити в задоволенні
касаційної скарги та залишити рішення
судів без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 зареєстрована як фізична
особа-підприємець та перебуває на
обліку в Пенсійному фонді в статусі
платника єдиного внеску.

У зв'язку з несплатою фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, відповідачем
надіслано вимогу про сплату боргу від
13.07.2012р. №Ф-177 в розмірі 4010,30грн.
відповідно до статті 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон
№2464-VI).

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом №2464-VI.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону
№2464-VI платниками єдиного внеску є:
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб-підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
членів сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок (частина 8
статті 9 Закону №2464-VI).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу
ІІ Положення про Управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 30.04.2002р. №8-2 (у редакції
постанови правління Пенсійного фонду
України від 25.02.2008р. №5-5) та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.05.2002р. за №442/6730,
одним з основних завдань Управління є
збір та ведення обліку надходжень від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів,
призначених для пенсійного
забезпечення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону №2464-VI встановлено, що платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

За приписами частини 4 статті 25 Закону
№2464-VІ територіальний орган Пенсійного
фонду у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що Пенсійним
фондом правомірно прийнято вимогу про
сплату боргу ОСОБА_3 зі сплати
страхового внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права і
доводи касаційної скарги правильність
цих висновків не спростовують,
ґрунтуються на неправильному
тлумаченні чинного законодавства та не
дають підстав для скасування чи зміни
судових рішень.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від
19.10.2012р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2012р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз