Справа № 530/1362/13-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 р.Справа № 530/1362/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Зіньківському районі Полтавської
області на постанову Зіньківського
районного суду Полтавської області від
31 березня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Зіньківському районі Полтавської
області, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Зіньківське виробниче управління
житлово-комунального господарства про
визнання протиправним і скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії , -

В с т а н о в и л а:

20 червня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
рішення відповідача управління
Пенсійного фонду України в
Зіньківському районі Полтавської
області (далі - УПФУ, відповідач
відповідно) від 30 листопада 2012 року № 188
про відмову в призначенні державної
пенсії за віком на пільгових умовах та
про зобов'язання відповідача прийняти
рішення про призначення йому такої
пенсію, обґрунтовуючи свої вимоги
безпідставністю оспорюваного рішення
відповідача та наявністю у нього
спеціального (пільгового) стажу, для
можливості призначення зазначеної
пенсії у відповідності до положень
Закону України від 05 листопада 1991 року
№ 1788-ХП «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХП).

Постановою Зіньківського
районного суду Полтавської області від
31 березня 2014 року визнано протиправним
і скасовано рішення з призначення
пенсії УПФУ від 30 листопада 2012 року №
188. Судовим рішенням відповідач
зобов'язаний призначити ОСОБА_1 пенсію
на пільгових умовах у відповідності до
вимог чинного законодавства з 18 жовтня
2012 року, зарахувавши до пільгового
стажу час його роботи на посаді майстра
в Зіньківській ремонтно-будівельній
дільниці Полтавського обласного
ремонтно-будівельного тресту
Облпобутуправління в період з 13 жовтня
1976 року по 01 грудня 1983 року та з 05 травня
1984 року по 08 червня 1987 року.

Прийняте рішення судом
вмотивовано недоведеністю суб'єктом
владних повноважень правомірності
свого рішення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати рішення суду
з прийняттям нового судового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог позивача в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга, відповідно до положень ст. 200
КАС України, задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

Прикінцевими положеннями Закону
України від 09.07.2003 року № 1058- IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV)
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали на
посадах, що відповідно до раніше
діючого законодавства давали право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, здійснюється згідно
з окремими законодавчими актами через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні
фонди, пенсійне забезпечення цих осіб
здійснюється за нормами вказаного
Закону у разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

Право на призначення пенсії на
пільгових умовах та в пільгових
розмірах визначено ст.ст. 13, 14, 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року № 36 «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах».

Так, відповідно до п. «б» ст. 13
Закону № 1788-ХП право на пенсію за віком
на пільгових умовах, незалежно від
місця останньої роботи мають
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема,
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Пунктом «б» розділу XXIX «Будівництво
будівель і споруд: промислових,
енергетичних, гідротехнічних,
дорожньо-мостових, транспорту і
зв'язку, житлових і
культурно-побутових, а також надземних
будівель і споруд шахт, рудників і
комунікацій» Списку N 2 виробництв,
цехів, професій і посад на підземних
роботах, на роботах із шкідливими
умовами праці та в гарячих цехах,
робота в яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року N 1173, визначена посада -
майстра.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2012
року позивач ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до УПФУ з заявою
про призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах у відповідності до
положень п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХП.

За заяви ОСОБА_1 надані наступні
документи: копія трудової книжки,
довідка № 520 про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, яка видана 15 жовтня 2012
року головою ліквідаційної комісії
Зінківського ВУЖКГ, копії наказів (№ 155
від 12.10.1976 року, № 98 від 25.11.1983 року, № 29
від 10.05.1984 року, № 23 від 01.06.1987 року),
довідки про заробітну плату № 506, № 507
від 01.10.2012 року за 1976-1987 роки, копія
диплома про навчання Ш-І № 206200, довідка
№ 3/165 від 18.10.2012 року про період роботи в
колгоспі ім. Толбухіна з 23.06.1987 року по
01.02.1996 року, архівна довідка № 111 від
06.11.2012 року про період роботи в КСП ім.
Котляревського за 1996-1998 роки.

Рішенням УПФУ від 30 листопада 2012
року за № 188 в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах ОСОБА_1
відмовлено.

Рішення вмотивовано аналізом
наданих позивачем документів,
внаслідок якого УПФУ зроблений
висновок про наявність у ОСОБА_1
загального стажу роботи тривалістю 34
роки 9 місяців 8 днів і відсутністю
пільгового стажу роботи по Списку № 2,
оскільки постановою Ради Міністрів
СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 не
передбачено посади майстра по
будівництву і ремонту житла. Зазначене
рішення отримано позивачем 14 січня 2013
року.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Погоджуючись із загальним висновком
суду першої інстанції щодо
протиправності оскаржуваного рішення
відповідача, колегія суддів зазначає,
що ст. 62 Закону № 1788-ХП визначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, а в разі
відсутності її чи відповідних записів
у ній наявність трудового стажу
підтверджується в Порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, основним документом, який
характеризує трудову діяльність особи,
є трудова книжка. За записами в
трудовій книжці визначається як
загальний стаж роботи, так і стаж
роботи, який дає право на пільгову
пенсію. Питання ведення, контролю за
веденням запису в трудовій книжці
відомостей щодо трудового (в тому числі
спеціального) стажу віднесено до
компетенції роботодавця.

Колегія суддів також зазначає, що
спеціальний стаж, це період роботи в
певних умовах праці чи на посадах, з
якими законодавець пов'язує пільгове
(або за особливими правилами) пенсійне
забезпечення, та який є складовою
частиною загального трудового стажу.

Із трудової книжки позивача (а.с.
10-14), зокрема, вбачається, що позивач
працював:

у період з 23 червня 1987 року по 01 лютого
1996 року майстром-будівником у колгоспі
ім. Толбухіна (записи №№ 1, 2);

у період з 16 листопада 1975 року по 10
вересня 1976 року майстром дільниці № 3
Будівельно-монтажного управління
«Промбуд» тресту Кременчукрудбуд»
(записи №№ 9, 10);

у період з 22 вересня 1976 року по 12 жовтня
1976 року майстром по будівництву ПМК-23
треста «Полтавасільбуд» (записи №№ 11,
12);

у період з 22 вересня 1976 року по 01 грудня
1983 року майстром Зіньківської ремонтно
будівельної дільниці Полтавського
обласного ремонтно-будівельного
тресту Облпобутуправління (записи №№
13, 14);

у період з 05 травня 1984 року по 08 червня
1987 року майстром Зіньківської ремонтно
будівельної дільниці Полтавського
обласного ремонтно-будівельного
тресту Облпобутуправління (записи №№
17, 18).

Отже, визначене відповідачем в
оскаржуваному рішенні про те, що
позивач ОСОБА_1 працював майстром по
будівництву і ремонту житла не
відповідає вищезазначеним записам, що
маються в трудовій книжці позивача.

Інформація про те, що позивач ОСОБА_1,
перебуваючи на посаді майстра
Зіньківської ремонтно-будівельної
дільниці РБУ Облпобутуправління,
керував будівельною бригадою по
будівництву і ремонту житла, мається в
довідці Зіньківського виробничого
управління житлово-комунального
господарства від 15 жовтня 2012 року № 520
про підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (а.с. 16).

Випадки прийняття уточнюючих довідок
підприємств, установ, тощо, для
підтвердження спеціального
(пільгового) стажу визначені п. 20
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637.

З урахуванням визначеного п. «б»
розділу XXIX Списку N 2 виробництв, цехів,
професій і посад на підземних роботах,
на роботах із шкідливими умовами праці
та в гарячих цехах, робота в яких дає
право на державну пенсію на пільгових
умовах і в пільгових розмірах, право на
пенсію за віком на пільгових умовах має
особа, що працювала майстром на
будівництві будівель і споруд, а саме, -
промислових, енергетичних,
гідротехнічних, дорожньо-мостових,
транспорту і зв'язку, житлових і
культурно-побутових, а також надземних
будівель і споруд шахт, рудників і
комунікацій.

Як вбачається із записів в трудовій
книжці позивача ОСОБА_1, у період часу з
13 жовтня 1976 року по 01 грудня 1983 року, з
05травня 1984 року по 08 червня 1987 року
останній працював в організації, яка
займалась як будівництвом, так і
ремонтом будівель.

За змістом ст.ст. 1, 4 Закону України «Про
архітектурну діяльність», пунктом 2
Порядку розроблення проектної
документації на будівництво об'єктів,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 16 травня 2011 року № 45,
пунктом 1 Порядку виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 466, будівництвом
є нове будівництво, реконструкція,
технічне переоснащення, реставрація та
капітальний ремонт об'єктів
будівництва; при цьому капітальним
ремонтом є комплекс
ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних
з відновленням або поліпшенням
експлуатаційних показників будинку, із
заміною або відновленням несучих або
огороджувальних конструкцій,
інженерного обладнання та обладнання
протипожежного захисту без зміни
будівельних габаритів об'єкта та його
техніко-економічних показників.

За листом Державного комітету України
з будівництва та архітектури від 30
квітня 2003 року № 7/7-401 «Щодо віднесення
ремонтно-будівельних робіт до
капітального та поточного ремонтів»
капітальний ремонт будівлі - це
комплекс ремонтно-будівельних робіт,
який передбачає заміну, відновлювання
та модернізацію конструкцій і
обладнання будівель в зв'язку з їх
фізичною зношеністю та руйнуванням,
поліпшення експлуатаційних
показників, а також покращання
планування будівлі і благоустрою
території без зміни будівельних
габаритів об'єкта; капітальний ремонт
передбачає призупинення на час
виконання робіт експлуатації будівлі в
цілому або її частин (за умови їх
автономності).

Разом з тим, при прийнятті
оскаржуваного рішення зазначені
обставини залишені відповідачем поза
увагою. Також поза увагою УПФУ залишена
інформації, викладена в довідці № 520
про те, що позивач ОСОБА_1 керував саме
будівельною, а не ремонтною бригадою.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
оскаржуване рішення відповідача не
може вважатися обґрунтованим, тобто
прийнятим з урахуванням усіх обставин,
що мають значення для прийняття
рішення. Таким чином, рішення
відповідача не відповідає вимогам ч. 3
ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим воно
підлягає скасуванню.

Приходячи до висновку про не
обґрунтованість апеляційної скарги
УПФУ та про відсутність підстав для
скасування постанови Зінківського
районного суду Полтавської області від
31 березня 2014 року в частині, якою суд,
застосувавши положення ч. 2 ст. 11 КАС
України, зобов'язав УПФУ призначити
ОСОБА_1 з 18 жовтня 2012 року пенсію на
пільгових умовах відповідно до вимог
чинного законодавства, з зарахуванням
до пільгового стажу ОСОБА_1 час його
роботи на посаді майстра в
Зіньківській ремонтно-будівельній
дільниці Полтавського обласного
ремонтно-будівельного тресту
Облпобутуправління в період з 13 жовтня
1976 року по 01 грудня 1983 року, з 05травня 1984
року по 08 червня 1987 року, колегія суддів
зазначає.

Як визначено в п. 5 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 7 від 20 травня 2013 року «Про судове
рішення в адміністративній справі»
відповідно до частини другої статті 11
КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять. При
цьому слід ураховувати, що в такому
разі в мотивувальній частині рішення
суд повинен навести відповідне
обґрунтування.

Колегія суддів зазначає, що судом
встановлена, як юридичний факт, та
обставина, що період праці позивача
ОСОБА_1 на посаді майстра в
Зіньківській ремонтно-будівельній
дільниці Полтавського обласного
ремонтно-будівельного тресту
Облпобутуправління - з 13 жовтня 1976 року
по 01 грудня 1983 року, з 05 травня 1984 року
по 08 червня 1987 року (тобто 10 років 1
місяць 25 днів), підлягає врахуванню як
спеціальний (пільговий) стаж, що дає
позивачу право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

З оскаржуваного рішення УПФУ, з
письмових заперечень та апеляційної
скарги пенсійного органу вбачається,
що відповідачем не спростовуються ті
обставини, що інші періоди праці
позивача майстром на будівництві
будівель та споруд, а саме: з 16
листопада 1975 року по 10 вересня 1976 року,
з 22 вересня 1976 року по 12 жовтня 1976 року,
23 червня 1987 року по 01 лютого 1996 року,
дають позивачу ОСОБА_1 право на пенсію
за віком на пільгових умовах.

За наявності в трудовій книжці
позивача ОСОБА_1 даних про наявність
іншого стажу роботи (більш ніж 2 роки 5
місяців) на посадах майстра на
будівництві будівель та споруд, що
дають останньому право на пенсію за
віком на пільгових умовах та за
відсутності заперечень відповідача з
цього приводу, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, викладеним в судовому
рішенні від 31 березня 2014 року, про те, що
для повного захисту прав позивача на
отримання з 18 жовтня 2012 року пенсії за
віком на пільгових умовах слід вийти за
межі, заявлених позивачем позовних
вимог про зобов'язання пенсійного
органу повторно розглянути його
звернення, та здійснити захист
порушених прав позивача шляхом
зобов'язання відповідача призначити
позивачу зазначену пенсію.

В апеляційній скарзі УПФУ звертаю
увагу суду, що даний адміністративний
позов ОСОБА_1 подано з пропуском
шестимісячного строку звернення до
суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстави для залишення
адміністративного позову без розгляду
відсутні, з огляду на наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 135),
що копію оскаржуваного рішення від 30
листопада 2012 року позивачем ОСОБА_1
отримано 14 січня 2013 року. Даних, які б
безспірно свідчили про зворотне судам
першої та апеляційної інстанцій
відповідач не надав. Таким чином, у суду
відсутні підстави вважати, що позивач
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного
суду з прошенням строку на таке
звернення.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів не вбачає підстав, передбачених
ст.ст. 201, 202 КАС України для зміни чи
скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки колегія суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд справи відбувся за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 41 ч.1, 160, 167, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Зіньківському районі Полтавської
області залишити без задоволення, а
постанову Зіньківського районного
суду Полтавської області від 31 березня
2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В.
Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С.
Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст ухвали виготовлений
і підписаний 07 липня 2014 року.