Справа № 2а-8602/2011
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-8602/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Тихонова Н.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Вербицької Н.В.,судді -Лук’янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва на
постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 29 липня 2011 року за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги «дітям війни», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФ
України в Ленінському районі м.
Миколаєва (надалі - УПФ) про нарахування
та виплату щомісячної державної
соціальної допомоги відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» починаючи з 01.01.2009 року по
31.12.2010 року та в подальшому.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 29.07.2011 року
адміністративний позов - задоволено
частково. Зобов'язано УПФ нарахувати та
виплатити позивачу у відповідності до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період
часу з 01.12.2010 року по 29.07.2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі УПФ ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставинам справи,
судова колегія доходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд першої інстанції правильно
застосував положення ч.1 ст.99 КАС
України встановивши, що права позивача
підлягають захисту з 01.12.2010 року,
правильно визнав право позивача на
державну соціальну допомогу
відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
але безпідставно обмежив строк
нарахування та виплати щомісячної
державної соціальної допомоги
позивачу, встановивши кінцеву дату їх
нарахування та виплати 29.07.2011 року,
оскільки позивач в позовній заяві не
обмежував цей строк.

Колегія суддів зазначає, що законом не
встановлюється а ні строковість, а ні
обмеження у часі цих видів виплат. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплат не є строковим, а тому не
може бути призначений на якийсь строк.
В цьому випадку визначається лише дата,
з якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін, або строк, на який
призначається пенсія не може
встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Враховуючи викладене, виплату пенсії
позивачу не може бути обмежено
будь-яким кінцевим терміном або
строком, оскільки це б обмежувало право
позивача на отримання державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Зазначена позиція суду апеляційної
інстанції узгоджується із позицією
Верховного Суду України, викладеною у
постанові від 19.03.2013 року у справі
№21-53а13.

Однак, суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
щодо перерахунку та виплати пенсії
позивачу з 01.12.2010 року необґрунтовано
обмежив такий перерахунок та виплату
кінцевою датою - 29.07.2011 року.

Враховуючи, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального права, судова колегія на
підставі п.1 ч.1 ст.201 КАС України, вважає
необхідним змінити рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ч.10 ст.1832, ст.195, ст.197, п.2 ч.1
ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.207, ч.5 ст.254
КАС України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва задовольнити
частково.

Абзац 3 постанови Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 29.07.2011
року змінити, виклавши його в наступній
редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_4 пенсію, починаючи з 01
грудня 2010 року, відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і продовжувати
нарахування і виплату ОСОБА_4
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» на весь час дії цього
Закону, з урахуванням фактично
проведених виплат.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Н.В. Вербицька О.В. Лук’янчук