Справа № 816/2075/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2075/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.М.,

представника відповідача - Голуб С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Полтавській області про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Полтавській області про визнання
протиправною бездіяльності щодо
ненадання позивачу інформації на
інформаційний запит ОСОБА_2 від 20
травня 2014 року; зобов'язання надати
позивачу повну та достовірну
інформацію на запит ОСОБА_2 від 20 травня
2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 26 травня 2014 року ГУ ПФ
України у Полтавській області було
надано відповідь на запит від 20 травня
2014 року, якою відповідач фактично
відмовив у наданні йому запитуваної
інформації з посиланням на раніше
надану заявнику відповідь, оформлену
листами від 06 березня 2014 року
вих.№1468/03-24, від 12 травня 2014 року вих. №
2873/11-24, від 20 травня 2014 року вих. №
2684/03-24/1. На думку позивача відповідач
відмовив йому за відсутності підстав
передбачених статтею 22 Закону України
"Про доступ до публічної інформації", у
зв'язку з чим вважає такі дії
протиправними.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності /а. с. 64/.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на те, що ГУ ПФ
України у Полтавській області 26 травня
2014 року, без порушення встановлено
законодавством терміну, було надано
відповідь на звернення ОСОБА_2 від 20
травня 2014 року. З огляду на викладене,
відповідач вважає, що діяв в межах
чинного законодавства та не порушував
права заявника на отримання публічної
інформації.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав заперечення
проти позову, просив суд у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представника
відповідача, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

З наявних у справі письмових доказів
суд встановив, що 20 травня 2014 року
ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФ України у
Полтавській області засобами
електронної пошти із запитом на
отримання публічної інформації /а. с. 4,
36-37/, який зареєстрований відповідачем
20 травня 2014 року за вхідним № 14/06-33 /а. с.
36/. У вказаному запиті позивач просив
надати інформацію про розмір пенсії,
передбачений статтею 22 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" в редакції, чинній
станом на 01.01.2014, для осіб, які
відносились до старшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ та є інвалідами війни
2 групи.

26 травня 2014 року відповідач засобами
електронної пошти надав відповідь на
запит від 20 травня 2014 року за вихідним
№ 3108/11-24 /а. с. 38/, в якій заступник
начальника ГУ ПФ України у Полтавській
області повідомив, що відповідь на
запит про отримання аналогічної
публічної інформації вже надавалася
позивачу листами від 06 березня 2014 року
вих.№1468/03-24, від 12 травня 2014 року вих. №
2873/11-24, від 20 травня 2014 року вих. №
2684/03-24/1.

Вважаючи надану відповідь такою, що не
відповідає за своїм змістом вимогам
чинного законодавства, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону
України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до
публічної інформації" (далі - Закон
№2939-VI) публічна інформація - це
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону №2939-VI право на
доступ до публічної інформації
гарантується обов'язком розпорядників
інформації надавати та оприлюднювати
інформацію, крім випадків,
передбачених законом.

Вказаній нормі відповідає припис
п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону №2939-VI, відповідно до
якого розпорядники інформації
зобов'язані надавати достовірну, точну
та повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Строк розгляду запитів на
інформацію для розпорядників такої
інформації, згідно вимог частини 1
статті 20 Закону №2939-VI, не повинен
перевищувати п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Як встановлено судом, 20 травня 2014 року
ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФ України в
Полтавській області із запитом на
отримання публічної інформації, на
який йому було надано відповідь 26
травня 2014 року, тобто в межах строку
встановленого ч. 1 ст. 20 Закону №2939-VI.

У зв'язку з даними обставинами суд
зазначає, що відповідачем надано
позивачу інформацію на запит від 20
травня 2014 року в межах власних
повноважень та у строк визначений
законом.

Стосовно твердження позивача про
надання відповідачем інформації не по
суті запиту ОСОБА_2 слід зазначити
наступне.

Листом від 26 травня 2014 року №2873/11-24
заступник начальника ГУ ПФ України в
Полтавській області повідомив ОСОБА_2
про те, що відповідь на запит про
отримання публічної інформації
надавалася Головним управлінням 06
березня 2014 року вих.№1468/03-24, від 12
травня 2014 року вих. № 2873/11-24, від 20
травня 2014 року вих. № 2684/03-24/1 /а. с. 38/.

З наявних у справі письмових доказів
суд встановив, що 06 березня 2014 року за
вих.№1468/03-24 перший заступник
начальника ГУ ПФ України в Полтавській
області надавав відповідь на запит
ОСОБА_2 від 28 лютого 2014 року щодо
розміру пенсії, який передбачений
статтею 22 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" для інвалідів війни ІІ групи /а. с.
28/.

Не погодившись зі змістом наданої
відповіді, ОСОБА_2 04 квітня 2014 року
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ГУ ПФ
України у Полтавській області, в якому
просив суд:

- зобов'язати відповідача надати повну
та достовірну інформацію на його
інформаційний запит від 28.02.2014 про те, в
якому розмірі передбачена статтею 22
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", в редакції, чинній станом на
01.01.2014, пенсія для осіб, які відносились
до старшого начальницького складу
органів внутрішніх справ та є
інвалідами ІІ групи;

- визнати протиправними дії
відповідача щодо надання йому неповної
та недостовірної інформації на
інформаційний запит від 28.02.2014 стосовно
розміру зазначеної пенсії /а. с. 41-42/.

30 квітня 2014 року Полтавським окружним
адміністративним судом по справі
№816/1300/14 за вказаним позовом ухвалено
постанову /а. с. 48-а - 50/, якою позовні
вимоги задоволено. Визнано
протиправними дії ГУ ПФ України у
Полтавській області щодо надання
ОСОБА_2 неповної та недостовірної
інформації на його інформаційний запит
від 28.02.2014. Зобов'язано ГУ ПФ України у
Полтавській області надати ОСОБА_2
повну та достовірну інформацію на його
інформаційний запит від 28.02.2014.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
року по справі № 816/1300/14 було скасовано
та прийнято нову постанову, якою в
позові ОСОБА_2 до ГУ Пенсійного фонду
України в Полтавській області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії відмовлено /а.
с. 69-70/.

Проаналізувавши зміст запитів ОСОБА_2
від 20 травня 2014 року та від 28 лютого 2014
року, суд встановив їх тотожність.

Крім того, ОСОБА_2 в позовній заяві
зазначав, що він неодноразово
звертався до відповідача з запитами
від 05 травня 2014 року, від 13 травня 2014
року, на які відповідачем надавались
відповіді від 12 травня 2014 року вих. №
2873/11-24, від 20 травня 2014 року вих. №
2684/03-24/1 відповідно.

Позивачем оскаржувались вказані
відповіді ГУ ПФ України у Полтавській
області 12 травня 2014 року вих. № 2873/11-24,
від 20 травня 2014 року вих. № 2684/03-24/1 до
Полтавського окружного
адміністративного суду (справи №
816/1935/14 та № 816/2222/14).

У зв'язку з цим слід зазначити, що
завданням адміністративного
судочинства, згідно з ч.1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Як свідчать встановлені судом
обставини справи, ОСОБА_2 використав
своє право на судовий захист, наслідком
чого стало прийняття Полтавським
окружним адміністративним судом та
Харківським апеляційним
адміністративним судом рішень по суті
у справі № 816/1300/14, а також прийняття
Полтавським окружним адміністративним
судом рішень по суті у справах № 816/1935/14
та № 816/2222/14.

Крім того, з електронної
переписки позивача з ГУ ПФ України у
Полтавській області /а. с. 32/ позивач
зазначив, що буде подавати відповідачу
інформаційні запити аналогічного
змісту кожні п'ять днів допоки не
отримає повну та достовірну запитувану
інформацію.

Звертаючись до відповідача 20
травня 2014 року із повторним запитом на
отримання публічної інформації
аналогічного змісту, яка вже
запитувалася автором 28 лютого 2014 року,
05 травня 2014 року, 13 травня 2014 року, а
згодом, оскаржуючи дії відповідача до
суду, позивач допускає зловживання
власними процесуальними правами,
штучно змінюючи предмет позову шляхом
оскарження дій з приводу розгляду
запитів тотожних за змістом але
поданих ним у різний час.

Таким чином, встановивши відсутність
факту бездіяльності відповідача, суд
приходить до висновку про
безпідставність тверджень позивача
відносно порушення відповідачем вимог
ст. 22 Закону №2939-VI.

На користь зазначеного висновку
свідчить положення ч. 2 ст. 8 Закону
України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про
звернення громадян", відповідно до якої
не розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті, а також ті
звернення, терміни розгляду яких
передбачено статтею 17 цього Закону, та
звернення осіб, визнаних судом
недієздатними.

У зв'язку з відсутністю у тексті Закону
№2939-VI відповідних положень, якими б
врегульовувалися відносини заявника і
розпорядника публічної інформації при
надходженні тотожних запитів, суд
застосовує аналогію закону в порядку ч.
7 ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України шляхом поширення
на спірні правовідносини дії ч. 2 ст. 8
Закону України "Про звернення
громадян".

Таким чином, встановивши відсутність
фактів порушень прав позивача з боку
відповідача, який не зобов'язаний
надавати відповіді на повторні
звернення від одного і того ж
громадянина з одного і того ж питання,
якщо перше вирішено по суті, суд
знаходить заявлений позов
необґрунтованим, у зв'язку з чим у його
задоволенні відмовляє.

З огляду на приписи ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати відшкодуванню не
підлягають.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7-11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Полтавській
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 08
липня 2014 року.

Суддя
Р.І. Молодецький