Справа № 820/5615/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р. Справа № 820/5615/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Зливко І.М.

представників
позивача Сазонова Є.В.,
Кир’янової І.М.

представника
відповідача Онищенко
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Харківський
машинобудівний завод "Світло шахтаря"
на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014р.
по справі № 820/5615/14

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Харківський
машинобудівний завод "Світло шахтаря"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів третя особа
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Дніпроінмед"

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

26 березня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Харківський
машинобудівний завод "Світло Шахтаря"
(далі - позивач) звернувся до суду з
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - відповідач, СДПІ у м.
Харкові), в якому просив скасувати
податкові повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 17.03.2014р. № та від
17.03.2014р. № .

29 квітня 2014 року постановою
Харківського окружного
адміністративного суду в задоволенні
адміністративного позову Публічного
акціонерного товариства "Харківський
Машинобудівний завод "Світло Шахтаря"
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовлено в
повному обсязі.

У апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство "Харківський
машинобудівний завод "Світло шахтаря"
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нове
рішення, яким задовольнити
адміністративний позов в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, а саме: Закону України "Про
страхування", Податкового кодексу
України. Вважає, що витрати у періоді,
що перевірявся, сформовані правомірно
з урахуванням здійснених операцій зі
страхування відповідальності перед
третіми особами. Коригування сум
податку на додану вартість до
податкової декларації з ПДВ за лютий,
квітень, червень, липень, жовтень 2013
року здійснено на підставі та у
відповідності до п.192.1, п.192.3 ст.192
Податкового кодексу України.

У запереченнях на апеляційну скаргу
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів просить постанову суду
першої інстанції залишити без змін,
посилається на необґрунтованість
доводів позивача у апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст. 195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
фахівцями СДПІ по роботі з ВПП у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Публічного акціонерного
товариства "Харківський
Машинобудівний завод "Світло Шахтаря" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на прибуток по
взаємовідносинах з ПрАТ СК
"Дніпроінмед" (0) за період з
01.01.2012 року по 31.03.2012 року, та надання
позивачем розрахунків коригувань сум
податку додану вартість до податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий, квітень, червень,
липень, жовтень 2013 року, де проведено
повернення передплати фізичним особам,
відповідно до наказів від 30.01.2014р. № 97
та від 12.02.2014р. №149 .

За результатами перевірки складений
акт про результати документальної
позапланової виїзної перевірки від
26.02.2014р. № 56/28-09-40-00-14/00165712 , в якому
зафіксовані порушення: пп. 138.10.3 п. 138.10
ст. 138, пп. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, із
змінами та доповненнями (далі - ПК
України), що до завищення витрат у І
кварталі 2012 року на суму 2 152 625,00 грн. по
здійснених операціях зі страхування
відповідальності перед третіми
особами, та до заниження податку на
прибуток за І квартал 2012 року у сумі 452
051,25 грн.; п.192.1 і 192.2, ст.. 192 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ, із
змінами та доповненнями , щодо
заниження податку на додану вартість у
сумі 63 333,33 грн., у тому числі: за лютий 2013
року- 14 166,67 грн.; за квітень 2013 року - 19
166,67 грн.; за червень 2013 року - 8 333,32 грн.;
за липень 2013 року - 11666,67 грн.; за жовтень
2013 року - 10 000,00 грн.

На підставі Акту перевірки
Відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення: від 17.03.2014р. №
про нарахування суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 452 051,00 грн. та штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 226 026,00 грн., всього на
суму 678 077,00 грн.; від 17.03.2014р. № з
податку на додану вартість на суму 63
333,00 грн. та штрафних [фінансових)
санкцій (штраф) у сумі 31 667,00 грн., всього
на суму 95 000,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством, підстави для їх
скасування відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач мав відносини з ПрАТ СК
"Дніпроінмед" за договором
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами №СШ/О1/О3/12-ОТБ від 01.02.2012р.

Згідно п. 1 договору предметом договору
є страхування відповідальності перед
третіми особами, а саме страхування
направлено на продукцію, яка була
реалізована ПАТ "ХМЗ "Світло Шахтаря"
згідно договору №125 від 11.05.2010р. на
поставку конвеєра, який укладено з ТОВ
"ТК "Вітол". Згідно специфікації №269 від
28.02.2012р. вантажоотримувачем є ПСП "Шахта
ім. Героїв космосу" ПАТ "ДТЕК
"Павлоградвугілля".

За результатом проведеної перевірки
відповідач дійшов висновку, що
взаємовідносини між ПАТ "Харківський
машинобудівний завод "Світло Шахтаря"
та ПрАТ СК "Дніпроінмед" мають ознаки
нереальності, а витрати по страхуванню
у 1 кварталі 2012 року за наслідком
господарських операцій із вказаним
контрагентом включені позивачем до
витрат на збут без належних правових
підстав. У акті перевірки від 26.02.2014
року №56/28-09-40-00-14/00165712 податковий орган
посилається на дані акту від 09.08.2013 року
№489/222/21870998, складеного за результатом
документальної позапланової перевірки
ПАТ "СК "Дніпроінмед".

Згідноп.п.14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником)

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті
Податкового кодексу України: інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Підпунктом "г" підпункту 138.10.3 пункту
138.10 статті 138 ПК України передбачено, що
до складу інших витрат включаються
витрати на збут, які включають витрати,
пов'язані з реалізацією товарів,
виконанням робіт, наданням послуг,
зокрема, витрати на рекламу та
дослідження ринку (маркетинг), на
передпродажну підготовку товарів.

Відповідно до пп.140.1.6 п.140.1 ст.140
Податкового кодексу України
встановлено, що при визначенні об'єкта
оподаткування враховуються такі
витрати подвійного призначення, як,
зокрема, будь-які витрати із
страхування фінансових, кредитних та
інших ризиків платника податку,
пов'язаних із провадженням ним
господарської діяльності, в межах
звичайної ціни страхового тарифу
відповідного виду страхування, що діє
на момент укладення такого страхового
договору.

Згідно пункту 138.2 статті 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Таким чином, зазначені витрати зі
страхування ризиків платника податку
відносяться до валових витрат
подвійного призначення, тобто таких,
які в рахунок зменшення податкової
бази приймаються у разі, якщо вони
пов'язані безпосередньо з
господарською діяльністю
підприємства.

Зі змісту статті 6 Закону України "Про
страхування" вбачається, що
страхування відповідальності перед
третіми особами та страхування
фінансових ризиків є видами
добровільного страхування. При цьому, у
страхуванні відповідальності перед
третіми особами колегія суддів вбачає
ознаки страхування інших ризиків у
розумінні пп.140.1.6 п.140.1 ст.140 Податкового
кодексу України, а витрати, понесені у
зв'язку із укладенням договору такого
страхування є пов'язаними з
господарською діяльністю позивача та
мають враховуватись при формуванні
валових витрат за звітний період.
Доказів страхування позивачем
фіктивних операцій податковим органом
не подано, факту неспіврозмірності
страхових виплат відповідачем також не
надано.

Судом першої інстанції під час
розгляду справи не були прийняті до
уваги ті обставини, що ПрАТ СК
«Дніпроінмед» як юридична особа на
момент укладання та виконання
договорів страхування мав цивільну
правоздатність і дієздатність, адже
ПрАТ СК «Дніпроінмед» було
зареєстровано у ЄДРПОУ 18.11.1994 р., що
підтверджується відповідним
свідоцтвом. ПрАТ СК «Дніпроінмед» було
зареєстровано як фінансову установу,
що підтверджується свідоцтвом серія СТ
№ 116 від 21.08.2004 року. Відповідно до
довідки АА № 444714 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (ЄДРПОУ) від 20.04.2011 року
керівником ПрАТ СК «Дніпроінмед» є
Білинська Наталія Ярославівна та видом
діяльності за КВЕД є інші послуги у
сфері страхування (код 66.03.0).

Відповідно до довідки АА № 692468 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) від 15.10.2012 року керівником ПрАТ
СК «Дніпроінмед» є Білинська Наталія
Ярославівна та видом діяльності за
КВЕД є: інші види страхування, крім
страхування життя, перестрахування,
оцінювання ризиків завданої шкоди,
діяльність страхових агентів і
брокерів (код: 65.12; 65.20; 66.21; 66.22).

ПрАТ СК «Дніпроінмед» є страховиком у
розумінні ст. 2 Закону України «Про
страхування», де зазначено, що
предметом безпосередньої діяльності
страховика є страхування,
перестрахування і фінансова
діяльність, пов'язана з формуванням,
розміщенням страхових резервів та їх
управлінням.

Аналогічне положення міститься і в
установчому документі ПрАТ СК
«Дніпроінмед», а саме Статуті ПрАТ СК
«Дніпроінмед», зареєстрованому у
встановленому чинним законодавством
порядку, що відповідає положенням
чинного законодавства, адже відповідно
до ст. 13 Закону України «Про акціонерні
товариства» установчим документом
акціонерного товариства є його статут.

Статут ПрАТ СК «Дніпроінмед» містить
розділ 2 «Предмет і цілі діяльності
Товариства», у якому зазначено, що
Товариство створене з ціллю сприяння
створення ринку страхових послуг,
посилення страхового захисту
інтересів юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до Розпорядження
Держфінпослуг від 28.08.03 року № 40 «Про
затвердження ліцензійних умов
провадження страхової діяльності»
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 15.09.03 р. № 805/8126), страховик має
право здійснювати страхову діяльність
після отримання відповідної ліцензії,
страховик зобов'язаний прийняти та
зареєструвати в уповноваженому органі
правила страхування для здійснення
страхової діяльності.

ПрАТ СК «Дніпроінмед» у встановленому
чинним законодавство порядку було
отримано безстрокові ліцензії на
здійснення послуг зі страхування, в
тому числі і ліцензію на провадження
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами АВ №58478. Жодними перевірками не
було встановлено факту здійснення ПрАТ
СК «Дніпроінмед» безліцензійної
діяльності.

Зазначені в Акті договори
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами укладені на підставі Правил
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами, зареєстрованих Держфінпослуг.
Тобто страховик мав право укласти такі
договори добровільного страхування із
страхувальником, маючи ліцензію,
отриману у встановленому чинним
законодавством порядку та
зареєстровані уповноваженим органом
правила страхування.

З боку ПрАТ СК «Дніпроінмед» договір
страхування підписаний генеральним
директором, який на підставі статуту
має право діяти без довіреності, що
відповідно передбачено установчими
документами товариства, а саме:
статутом ПрАТ СК «Дніпроінмед»,
зареєстрованим Державним реєстратором
Дніпропетровської міської ради
Дніпропетровської області 21.09.2012 року,
номер запису 8002340 та статутом ПрАТ
СК «Дніпроінмед», зареєстрованим
Державним реєстратором
Дніпропетровської міської ради
Дніпропетровської області 15.11.2012 року,
номер запису 2002340.

Тобто, при укладанні договору
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами між ПрАТ СК «Дніпроінмед» та
ПАТ Харківський машинобудівний завод
«Світло шахтаря» було дотримано вимоги
ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України,
виходячи із приписів якої правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженим на
це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства. Укладений
договір страхування скріплений
печатками, що також свідчить про
дотримання сторонами вимог ст. 207 ЦК
України.

Вищевикладене підтверджує те, що ПрАТ
СК «Дніпроінмед» відповідно до ст. ст. 91
та 92 ЦК України, як юридична особа, мав
цивільну правоздатність та
дієздатність, а також те, що загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочинів, встановлені
ст.203 ЦК України, були дотримані при
укладанні договорів страхування
протягом періоду, що перевіряється.

При укладанні договору страхування
було в тому числі дотримано вимоги
спеціального законодавства, що
регламентує відносини зі страхування.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
страхування» договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (надати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування згідно
із ст. 4 Закону України «Про
страхування» можуть бути майнові
інтереси, що не суперечать закону і
пов'язані: з життям, здоров'ям,
працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування); з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном (майнове
страхування); з відшкодуванням
страхувальником заподіяної ним шкоди
особі або її майну, а також шкоди,
заподіяної юридичній особі
(страхування відповідальності).

Предмет договору страхування є
суттєвою умовою договору страхування,
як і інші положення перелік яких
мітиться у ст. 16 Закону України «Про
страхування».

Виходячи із положень ст. 16 Закону
України «Про страхування», по договору
страхування страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату.

Страховий випадок - це відповідно до ст.
8 Закону України «Про страхування»
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Відтак, укладений договір страхування
протягом періоду, що перевірявся,
відповідає ст.16 Закону України «Про
страхування» та містить підписи
сторін, що підтверджує волевиявлення
сторін на укладання правочину та
настання відповідних правових
наслідків.

Перерахування по укладеному договору
страхування страхових платежів
(внесків, премій) також свідчить про
вчинення дій сторонами правочину на
настання відповідних правових
наслідків, що підтверджується наданими
до перевірки банківськими виписками.

Тобто, у ПАТ Харківський
машинобудівний завод «Світло шахтаря»
є в наявності первинна документація
передбачена п. 44.1. ПК України: укладений
договір страхування, банківські
виписки, які підтверджують
перерахування страхових платежів
(внесків, премій).

Вичерпний перелік функцій відповідача
наведено у ст.191 Податкового кодексу
України. Відповідно до них до
повноважень податкового органу
належить лише контроль за виконанням
суб'єктом господарювання податкового
законодавства, тоді як оцінка
ефективності діяльності платника
податків знаходиться поза
компетенцією органів податкової
служби. Відповідно і обґрунтованість
видатків платника, що зменшує в цілях
оподаткування отримані ним доходи, не
може оцінюватись податковим органом з
точки зору їх доцільності та
раціональності задля досягнення
економічного результату (аналогічна
правова позиція викладена у постанові
ВАСУ від 12.07.2012 року у справі №К/9991/22856/12
та від 24.02.2010 року №К-7154/07).

Крім того згідно ст.8 Закону України
«Про страхування», страховий ризик -
певна подія, на випадок якої
проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Свою позицію і питання, з якого моменту
страхова послуга є здійсненою, ВАСУ
визначив у постанові від 24.02.2010 року по
справі № К-7154/07: «суд враховує доводи
позивача про те, що факт надання
послуги страхування не пов'язаний
безпосередньо з настанням страхового
випадку... ».

Визначення страхування як способу
захисту осіб від настання певних подій,
обумовлених договором страхування, не
включає такої ознаки як обов'язкове та
неминуче настання відповідної події.
Страховий випадок може наступити, а
може і не наступити, але сутність
страхування полягає у тому, що
застрахована особа (страхувальник) за
плату страховику отримує захист від
наслідків можливого настання
відповідної події, адже протягом
строку дії договору страхування
застрахований інтерес страхувальника
є захищеним, а страхова послуга є
наданою.

Згідно доданих до позову документів
(договору, накладних, банківських
виписок, довіреностей) вбачається
реальність здійснення господарських
операцій по укладеним договорам
купівлі-продажу, па також реальна
потреба захисту майнового
господарського інтересу ПАТ
«Харківський машинобудівний завод
«Світло шахтаря» шляхом укладання
відповідного договору страхування.

Щодо розрахунків ПАТ "ХМЗ "Світло
шахтаря" коригувань сум податку на
додану вартість до податкової
декларації з ПДВ за лютий, квітень,
червень, липень, жовтень 2013р., де
проведено повернення передплати
фізичним особам, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. 192.1 ст.192 Податкового
кодексу України зазначено, що якщо
після постачання товарів/послуг
здійснюється будь-яка зміна суми
компенсації їх вартості, включаючи
наступний за постачанням перегляд цін,
перерахунок у випадках повернення
товарів/послуг особі, яка їх надала, або
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг,
суми податкових зобов'язань та
податкового кредиту постачальника та
отримувача підлягають відповідному
коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку
відбувається зменшення суми
компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

На підставі наданих до перевірки
первинних підтверджуючих документів
встановлено, що повернення грошових
коштів було здійснено працівникам ПАТ
"Світло шахтаря" на підставі їх
письмової заяви у зв'язку з відмовою
придбати квартиру.

З наведеного вбачається, що при
поверненні авансу у зв'язку з
розірванням угоди купівлі-продажу,
операція з придбання товару фактично
не відбувається. Тому і об'єкт
оподаткування у постачальника
відсутній.

Отже, якщо продавцем - платником ПДВ на
дату отримання авансової оплати від
неплатника ПДВ були визначені
податкові зобов'язання з ПДВ та надалі
сталися обставини, внаслідок яких
неможливо виконати умови договору
купівлі-продажу товарів, а авансові
платежі повернуто, то продавець -
платник ПДВ має право виписати
розрахунок коригування до податкової
накладної та зменшити нараховану суму
податкових зобов'язань з ПДВ.

На виконання вказаних норм позивачем
були складені розрахунки, пов'язані з
поверненням отриманих сум попередньої
оплати за квартири у розмірі 379999,98 грн.,
в тому числі ПДВ у розмірі 63333,33 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вбачає підстави для скасування
постанови суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову ПАТ
"Харківський машинобудівний завод
"Світло шахтаря".

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно частин 1 та 2 статті 87 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Під час прийняття постанови суд,
зокрема, вирішує, як розподілити між
сторонами судові витрати (стаття 161
Кодексу адміністративного судочинства
України).

За змістом частин 1 та 6 КАС України
статті 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Якщо суд апеляційної чи касаційної
інстанції, не повертаючи
адміністративної справи на новий
розгляд, змінить судове рішення або
ухвалить нове, він відповідно змінює
розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що
судовий збір в сумі 4872 гривні за
подання позову до адміністративного
суду, а також судовий збір за подання
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції у сумі 2436 гривні були
сплачені ПАТ "ХМЗ "Світло Шахтаря" та
зараховані на рахунок УДКСУ у
Червонозаводському районі м. Харкова
за №4011.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат та їх стягнення на
користь позивача, колегія суддів
враховує, що відповідач звільнений від
обов'язку сплачувати судовий збір у
даній справі, а отже безспірне
стягнення з його рахунку суми судових
витрат, понесених позивачем, є
неможливим. Колегія суддів вважає за
доцільне прийняти рішення про
стягнення з Державного бюджету України
в особі Управління Державної
казначейської служби України в
Червонозаводському районі м. Харкова
на користь Публічного акціонерного
товариства "Харківський
машинобудівний завод "Світло шахтаря"
витрати зі сплати судового збору за
подання позову у розмірі 4872,00 (чотири
тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні, а
також витрати зі сплати судового збору
за подання апеляційної скарги у
розмірі 2436,00 (дві тисячі чотириста
тридцять шість) гривень.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставою для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Харківський
машинобудівний завод "Світло шахтаря" -
задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014р. по
справі № 820/5615/14 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов
Публічного акціонерного товариства
"Харківський машинобудівний завод
"Світло шахтаря" - задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкова інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 17.03.2014 року
№ та від 17.03.2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Управління Державної
казначейської служби України в
Червонозаводському районі м. Харкова
на користь Публічного акціонерного
товариства "Харківський
машинобудівний завод "Світло шахтаря"
витрати зі сплати судового збору за
подання позову у розмірі 4872,00 (чотири
тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні, а
також витрати зі сплати судового збору
за подання апеляційної скарги у
розмірі 2436,00 (дві тисячі чотириста
тридцять шість) гривень.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 07.07.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.