Справа № 805/15476/13-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 р.
Справа №805/15476/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 38
хв.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Олішевська В.В.,
при секретарі судового засідання
Неженцеві М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позов ОСОБА_1
м. Сніжне

до відповідача: Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача: Виконавчий комітет
Сніжнянської міської ради

про: визнання дій протиправними в
частині винесення рішення № 000055 від
14.10.2013 року про накладення
штрафу в розмірі 1700 грн. на підставі ст.
27 Закону України "Про рекламу", визнання
дій протиправними в частині винесення
рішення № 000056 від 14.10.2013 року про
накладення штрафу в розмірі 5083 грн. на
підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу", скасування рішення № 000055 від
14.10.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 1700 грн. на підставі ст. 27 Закону
України "Про рекламу", скасування
рішення № 000056 від 14.10.2013 року про
накладення штрафу в розмірі 5083 грн. на
підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу".

за участю

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - за довір.,

від відповідача: Подобєд В.М. - за довір.,

від третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 м. Сніжне, звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача Виконавчий комітет
Сніжнянської міської ради про визнання
дій протиправними в частині винесення
рішення № 000055 від 14.10.2013 року про
накладення штрафу в розмірі 1700 грн. на
підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу", визнання дій протиправними в
частині винесення рішення № 000056 від
14.10.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 5083 грн. на підставі ст. 27 Закону
України "Про рекламу", скасування
рішення № 000055 від 14.10.2013 року про
накладення штрафу в розмірі 1700 грн. на
підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу", скасування рішення № 000056 від
14.10.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 5083 грн. на підставі ст. 27 Закону
України "Про рекламу".

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 18.10.2013 року від
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області за
місцем здійснення позивачем
господарської діяльності, а саме
магазину розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 надійшов лист з
Рішенням № 000055 від 14.10.2013 року про
накладення на підставі ст. 27 Закону
України «Про рекламу» на ФОП ОСОБА_1
штрафу в розмірі 1700 грн. та Рішенням №
000056 від 14.10.2013 року про накладення
штрафу в розмірі 5083 грн. за порушення
ст. 16 Закону України «Про рекламу», а
саме: розповсюдження реклами без
відповідного дозволу за адресою:
АДРЕСА_2.

Позивач вважає, що прийняті Рішення від
14.10.2013 року № 000055 та № 000056 про
накладення штрафних санкцій за
порушення ст. 16 Закону України «Про
рекламу» є необгрунтованими,
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили суд задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідач у судовому
засіданні надав заперечення
відповідно до якого просив суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
посилаючись на те, що відповідачем були
встановлені та зафіксовані ознаки
порушення позивачем вимог ст. 16 Закону
України «Про рекламу», а саме було
розповсюджено зовнішню рекламу без
відповідного дозволу, що зафіксовано у
Протоколі про порушення законодавства
про рекламу № 000038 від 30.04.2013 року, в
зв'язку з чим відповідачем були
прийняті оскаржувані Рішення від 14.10.2013
року № 000055 та № 000056.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав заперечення та
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належни
чином, що підтверджується матеріалами
справи. Через канцелярію суду надав
заперечення відповідно до якої просив
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, про відмову у
задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа
- підприємець Виконавчим комітетом
Сніжнянської міської ради Донецької
області 12.04.2010 року № 0003967,
ідентифікаційний код НОМЕР_1.

27.03.2013 року Виконавчим комітетом
Сніжнянської міської ради на адресу
Управління по захисту прав споживачів
у Донецькій області був направлений
лист № 02/24-124 про проведення
перевірки додержання існуючого
законодавства при розміщенні
рекламоносія на фасаді житлового
будинку по АДРЕСА_2, та у разі виявлення
порушень прийняти відповідні заходи
щодо притягнення до відповідальності
розповсюджувача реклами за розміщення
зовнішньої реклами без оформлення
дозволу в установленому порядку.
Зазначений лист отриманий
відповідачем 02.04.2013 року, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції.

30.04.2013 року відповідачем був скаладений
протокол № 000038 про порушення
законодавства про рекламу, відповідно
до якого встановлено ознаки порушення
ст. 16 Закону України «Про рекламу» при
розповсюдженні реклами без
відповідного дозволу за адресою:
АДРЕСА_2, розповсюджувач реклами:
керівництвом організації «Гранд
Сервіс Сервіс» ФОП ОСОБА_1.

На підставі протоколу про порушення
законодавства про рекламу від
30.05.2014 року відповідачем прийнято
Ршення № 000038 від 29.05.2014 року відповідно
до якого вирішено розпочати справу про
порушення законодавства про рекламу
відносно керівництва організації
«Гранд Сервіс Пласт».

Відповідачем на адресу Керіника
організації «Гранд Сервіс Пласт» (вул.
Леніна, 10, м. Сніжне) був напралений лист
від 30.05.2013 року № 04/16-1278 з вимогою надати
до 25.06.2013 року письмові пояснення
стосовно порушення позивачем
законодавства про рекламу та
зазначалось, що 25.06.2013 року буде
розглянута справа про порушення
законодавства про рекламу.

09.07.2013 року відповідачем вдруге на
адресу Керіника організації «Гранд
Сервіс Пласт» (за адресою: вул. Леніна,
10, м. Сніжне) направлено лист № 04/16-1690 з
вимогою надати до 22.07.2013 року письмові
пояснення стосовно порушення
законодавства про рекламу та
зазначалось, що 22.07.2013 року буде
розглянута справа про порушення
законодавства про рекламу.
Вищезазначений лист був отриманий
менеджером компанії «Гранд Сервіс
Пласт» Столга Л.А. 10.07.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем направлялись позивачу
запрошення: від 23.07.2013 року № 04/16-1818 на
ім'я ФОП ОСОБА_1 Керівника організації
«Гранд Сервіс Пласт» (на адресу:
АДРЕСА_1) на засідання про розгляд
справи про порушення позивачем
законодавства про рекламу, яке
призначене на 12.08.2013 року о 13 год. 00 хв.;
від 12.08.2013 року № 04/16- 1995 на ім'я ФОП
ОСОБА_1 (на адресу: АДРЕСА_1) на засідання
про розгляд справи про порушення
позивачем законодавства про рекламу,
яке призначене на 27.08.2013 року о 11 год. 00
хв.; від 27.08.2013 року № 04/16-2184 на ім'я ФОП
ОСОБА_1 (на адресу: АДРЕСА_1) на засідання
про розгляд справи про порушення
позивачем законодавства про рекламу,
яке призначене на 23.09.2013 року о 10 год. 00
хв.; від 24.09.2013 року № 04/16-2463 на адресу
Будівельної організації «Гранд Сервіс
Пласт» (на адресу: вул. Леніна, 10, м.
Сніжне, 86503) на засідання про розгляд
справи про порушення позивачем
законодавства про рекламу, яке
призначене на 14.10.2013 року о 13 год. 00 хв.

Вищезазначені запрошення були
направлені на адресу позивача за
адресою: АДРЕСА_1 (зазначена
адреса вказана у свідоцтві про
державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1, згідно
письмових пояснень відповідача, що не
спростовується позивачем)
рекомендованим листом з повідомленням
та зазначені поштові відправлення
повернуті на адресу відповідача з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання». А також запрошення
направлялися за адресою: АДРЕСА_2 (яка є
місцем здійснення господарської
діяльності позивача).

14.10.2013 року відповідачем складено
протокол № 000055 відповідно до якого
прийнято рішення про накладення штрафу
на ФОП ОСОБА_1 за порушення ст. 16 Закону
України «Про рекламу».

На підставі зазначеного протоколу
14.10.2013 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
прийняті Рішення № 000055 та Рішення №
000056.

Відповідно Рішення № 000055 було
зобов'язано ФОП ОСОБА_1 сплатити штраф у
розмірі 1700 грн. за порушення порядку
розповсюдження реклами, за неподання
або подання завідомо недостовірної
інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами та/або вартості
розповсюдження реклами центральному
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, необхідної
для здійснення ними передбачених цим
Законом повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а саме
порядку розповсюдження реклами без
відповідного дозволу за адресою:
АДРЕСА_2.

Рішенням № 000056 було зобов'язано ФОП
ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 5083 грн.
за порушення розповсюдження реклами,
за неможливість встановлення вартості
реклами, розповсюдженої з порушенням
вимог Закону України «Про рекламу», на
рекламодавцівта розповсюджувачів
реклами рішення центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержавнням законодавства
прозахист прав споживачів,
накладається штраф у розмірі до 300
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а саме: розповсюдження
реклами без відповідного дозволу за
адресою: АДРЕСА_2.

Вищезазначені рішення були направлені
рекомендаваним листом з повідомленням
на адресу: АДРЕСА_2 та отримані ФОП
ОСОБА_1 особисто, що підтверджується
матеріалами справи.

Позивач у позовній заяви посилається
на те, що в Рішенні № 000055 та Рішенні
№ 000056 вказана адреса проживання:
АДРЕСА_1, однак на даний час ОСОБА_1 вже
не зареєстрований та не проживає за
вказаною адресою. Також зазначає, що за
його участі та за участю представників
підприємтва за місцем здійснення
господарської діяльності,
уповноваженими особами відповідача
протоколи, або акти про виявлені
порушення не складались та не
підписувались. Крім того зазначив, що
розгляд питання про порушення
законодавства про рекламу проводилось
без участі позивача, який не був
повідомлений належним чином про
розгляд протоколу про порушення. В
зв'язку з чим, був порушений порядок
прийняття рішення про застосування
штрафу.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у поясненнях зазначив, що
позивач належним чином повідомлявся
про час та місце розгляду протоколу
порушення законодавства про рекламу, а
саме направлялись запрощення: від
23.07.2013 року № 04/16-1818, від
12.08.2013 року № 04/16-1995, від 27.08.2013 року №
04/16-2184, від 24.09.2013 року № 04/16-2463.

Суд зазначає, що відповідно до Порядку
про накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 року № 693
(далі по тексту Порядок № 693)
передбачено, що цей Порядок регулює
питання накладення уповноваженими
особами Держспоживінспекції та її
територіальних органів в Автономній
Республіці Крим, областях, м. Києві та
Севастополі (далі - територіальні
органи) штрафів на рекламодавців,
виробників і розповсюджувачів реклами
за порушення законодавства про рекламу
(крім штрафів, накладення яких належить
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету і
регулюється законодавством з питань
авторського права та суміжних прав).

Відповідно до п. 2 Порядку про
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу від 26.05.2004
року № 693 (далі по тексту Порядок № 693)
встановлено, що штрафи відповідно до
статті 27 Закону України "Про рекламу"
накладаються у таких розмірах:
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами - на рекламодавців, винних у:
замовленні реклами продукції,
виробництво та/або обіг якої
заборонено законом; наданні виробнику
реклами недостовірної інформації,
необхідної для її виготовлення;
замовленні розповсюдження реклами,
забороненої законом; недотриманні
встановлених законом вимог щодо змісту
реклами; порушенні порядку
розповсюдження реклами, якщо вона
розповсюджується ними самостійно;
п'ятикратної вартості виготовлення
реклами - на виробників реклами, винних
у порушенні прав третіх осіб під час її
виготовлення; п'ятикратної вартості
розповсюдженої реклами - на
розповсюджувачів реклами, винних у
порушенні порядку її розповсюдження та
розміщення; сто неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - на
рекламодавців, виробників і
розповсюджувачів реклами за неподання
або подання свідомо неправдивої
інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами її
виготовлення та/або розповсюдження.

Пунктом 8 Порядку № 263 Накладати штрафи
на рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами мають право
Голова Держспоживінспекції, його
заступники, начальники територіальних
органів Держспоживінспекції та їх
заступники. Рішення про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу в розмірі 300 і більше
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян приймається виключно
уповноваженою посадовою особою
Держспоживінспекції.

Відповідно до п. 9 Порядку № 263
встановлено, що підставою для розгляду
справи про порушення законодавства про
рекламу є відповідний протокол,
складений уповноваженою посадовою
особою Антимонопольного комітету,
Національної ради з питань телебачення
і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або
Держспоживінспекції та її
територіальних органів.

Крім того, зазначений порядок визначає
наступне, що протокол про порушення
законодавства про рекламу подається
Держспоживінспекції або її
територіальним органам за місцем
вчинення порушення. Протокол
розглядається у місячний строк.

За наявності ознак порушення
законодавства про рекламу приймається
рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк
з дня прийняття рішення про початок її
розгляду. До строку розгляду справи не
зараховується час на отримання
необхідних доказів і проведення
експертизи. Строк розгляду справи може
бути продовжений Головою
Держспоживінспекції, його
заступниками, начальниками
територіальних органів
Держспоживінспекції, їх заступниками
не більше ніж на три місяці.

Посадові особи Держспоживінспекції та
її територіальних органів, які
розглядають справу: перевіряють
відповідність реклами вимогам
законодавства до змісту та
достовірності реклами, порядку її
виготовлення і розповсюдження;
отримують документи, усні чи письмові
пояснення, відео- та звукозаписи, а
також іншу інформацію, що стосується
порушень законодавства про рекламу;
готують попередні висновки і вносять
їх на розгляд Голови
Держспоживінспекції, його заступників,
начальників територіальних органів
Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її
територіальні органи повідомляють
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами про розгляд
справи не пізніш як за три дні до дати
розгляду, а у невідкладних випадках - не
пізніш як за один день.

З метою з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань, Головою
Держспоживінспекції, начальниками
територіальних органів
Держспоживінспекції, їх заступниками
може бути призначена експертиза.

Справа розглядається за участю
представника особи, щодо якої порушено
справу. В разі його відсутності справу
може бути розглянуто, якщо незважаючи
на своєчасне повідомлення про місце і
час розгляду справи не надійшло
обґрунтоване клопотання про
відкладення розгляду справи.

Провадження у справі припиняється,
якщо в діях рекламодавця, виробника та
розповсюджувача реклами не виявлено
ознак порушення законодавства про
рекламу або не доведено факт вчинення
порушення.

За результатами розгляду справи
приймається рішення, що оформляється у
двох примірниках, один з яких
залишається у Держспоживінспекції або
її територіальному органі, другий - у
10-денний строк надсилається особі,
стосовно якої було прийнято рішення,
або видається її представникові під
розписку.

Рішення у справі може бути оскаржено в
установленому порядку.

Сума штрафів за порушення
законодавства про рекламу сплачується
добровільно або стягується в судовому
порядку відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи
судом встановлено, що відповідач
відповідно до вимог Порядку направляв
на адресу державної реєстрації ФОП
ОСОБА_1 та на адресу здійснення
підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1
повідомлення про розгляд протоколу №
000055 про порушення законодавства про
рекламу, отже позивач повідомлявся
належним чином.

Крім того, суд зазначає порушення
процедури розгляду питання про
накладення штрафу не може бути
підставою для скасування рішення про
накладення штрафу за умови порушення
вимог законодавства про реклами.

Перевірка Інспекцією з захисту прав
споживачів у Донецькій області була
проведена в рамках Закону України «Про
рекламу».

Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996
року № 270/96 (далі по тексту Закон
України № 270) визначає засади рекламної
діяльності в Україні, регулює
відносини, що виникають у процесі
виробництва, розповсюдження та
споживання реклами.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 270
визначено, що зовнішня реклама - це
реклама, що розміщується на
спеціальних тимчасових і стаціонарних
конструкціях - рекламоносіях,
розташованих на відкритій місцевості,
а також на зовнішніх поверхнях
будинків, споруд, на елементах
вуличного обладнання, над проїжджою
частиною вулиць і доріг.

Частиною 1 статті 2 Закону України № 270
визначено, що цей Закон регулює
відносини, пов'язані з виробництвом,
розповсюдженням та споживанням
реклами на території України.

Відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України №
270 встановлено, що вивіска чи табличка з
інформацією про зареєстроване
найменування особи, знаки для товарів і
послуг, що належать цій особі, вид її
діяльності (якщо це не випливає із
зареєстрованого найменування особи),
час роботи, що розміщена на внутрішній
поверхні власного чи наданого у
користування особі приміщення, на
зовнішній поверхні будинку чи споруди
не вище першого поверху або на поверсі,
де знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Згідно до ч. 1 ст. 16 Закону України № 270
передбачено, що розміщення зовнішньої
реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Під час видачі дозволів на розміщення
зовнішньої реклами втручання у форму
та зміст зовнішньої реклами
забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах
смуги відведення автомобільних доріг
здійснюється відповідно до цього
Закону на підставі зазначених
дозволів, які оформляються за участю
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
дорожнього господарства та управління
автомобільними дорогами, або їх
власників та центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері безпеки дорожнього
руху.

Зовнішня реклама на територіях,
будинках та спорудах розміщується за
згодою їх власників або уповноважених
ними органів (осіб).

Зовнішня реклама повинна відповідати
таким вимогам: розміщуватись із
дотриманням вимог техніки безпеки та
із забезпеченням видимості дорожніх
знаків, світлофорів, перехресть,
пішохідних переходів, зупинок
транспорту загального користування та
не відтворювати зображення дорожніх
знаків; освітлення зовнішньої реклами
не повинно засліплювати учасників
дорожнього руху, а також не повинно
освітлювати квартири житлових
будинків; фундаменти наземної
зовнішньої реклами, що виступають над
поверхнею землі, можуть бути
декоративно оформлені; опори наземної
зовнішньої реклами, що розташована
вздовж проїжджої частини вулиць і
доріг, повинні мати вертикальну
дорожню розмітку, нанесену
світлоповертаючими матеріалами,
заввишки до 2 метрів від поверхні землі;
нижній край зовнішньої реклами, що
розміщується над проїжджою частиною, у
тому числі на мостах, естакадах тощо,
повинен розташовуватися на висоті не
менше ніж 5 метрів від поверхні
дорожнього покриття; у місцях, де
проїжджа частина вулиці межує з
цоколями будівель або огорожами,
зовнішня реклама може розміщуватися в
одну з фасадами будівель або огорожами
лінію (ч. 2 ст. 16 Закону України № 270).

Судом встановлено, що 01.05.2013 року між
Приватним підприємцем ОСОБА_1 (наймач)
та Приватним підприємцем ОСОБА_6
(наймодавець) укладено договір найму
(оренди) будівлі від 01.05.2013 року.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного
договору наймодавець передає, а наймач
приймає в тимчасове платне
користування (найм) для здійснення
комерційної діяльності частину
будівлі магазину, розташовану у
АДРЕСА_2, розміром двадцять три
квадратних метрів строком на один рік.

Судом встановлено, що зазначені
запрощення направлялись за місцем
реєстрації ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), яка
була зазначена у свідоцтві про
державну реєстрацію та за адресою
знаходження магазину (АДРЕСА_2), в якому
здійснює господарську діяльність ФОП
ОСОБА_1(як вбачається з матеріалів
справи, а саме відповідно до Витягу з
рішення Виконавчого комітету
Сніжнянської міської ради від 06.11.2013
року № 440 встановлено режим роботи у
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» з реалізації
непродовольчих товарів, розташованому
за адресою: АДРЕСА_2 суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1).

Згідно позовної заяви, позивач при
здійсненні своєї господарської
діяльності використовує рекламу
непродовольчих товарів, які реалізує в
орендованому приміщенні магазину за
адресою: АДРЕСА_2, а також ця реклама
розміщена як вприміщенні магазину так
і на зовнішній стіні саме магазину,
тобто на місце де здійснюється
реалізація цих товарів, які
рекламуються.

Також, судом встановлено відповідно до
пояснень Виконавчого комітету
Сніжнянської міської ради, що 25.12.2013
року позивач звернувся до Центру
надання адміністративних послуг
виконкому міської ради з заявою про
надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами.

08.01.2014 року між Виконавчим комітетом
Сніжнянської міської ради в особі
секретаря міської ради Петрухіной О.М.
(далі - виконком) та ФОП ОСОБА_1 (далі -
«Розповсюджувач реклами») був
укладений договір № 12 на тимчасове
резервування рекламного місця.

Відповідно до п. 1 Договору № 12
визначено, що предметом договору є
тимчасове резервування
«Розповсюджувачем реклами» рекламного
місця протягом строку дії пріоритету
за адресою, АДРЕСА_2 (на бокавому
фасаді).

Зазначений договір набирає чинності з
моменту його підписання і діє з 08.01.2014
року до 08.04.2014 року. Договір може бути
продовжено тільки у разі, якщо
«Розповсюджувачу реклами» в
установленому порядку продовжено
строк дії пріоритету на рекламне місце.
Даний договір може бути продовжено на
строк не більше 3 місяців (п. 2 Договору
№ 12).

Суд зазначає, що позивач вже після
встановлення порушення відповідачем
щодо розміщення рекламного банеру на
фасаді дому звернувся до Виконавчого
комітету Сніжнянської міської ради для
надання дозволу для розміщення
реклами.

Крім того суд зазначає, що позивач
звертався до Сніжнянського міського
суду Донецької області з позовною
заявою до заступника міського голови м.
Сніжного Пуллє О.В.,
Виконавчого комітету Сніжнянської
міської ради про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Сніжнянського міського
суду від25.04.2014 року по справі № 244/1052/14-а
адміністративний позов ОСОБА_1 до
заступника міського голови м. Сніжне
Пуллє О.В., Виконавчого комутету
Сніжнянської міської ради про визнання
дій незаконними та зобов'язання
вчинити певні дії залишено без
задоволення. Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04.06.2014 року апеляційна скарга ФОП
ОСОБА_1 на постанову Сніжнянського
міського суду Донецької області від
28.04.2014 року - залишити без задоволення,
постанову Сніжнянського міського суду
Донецької області без змін.

Сніжнянським міським судом
встановлено, що виконавчий комітет
Сніжнянської міської ради за підписом
заступника міського голови Пуллє О.В.
направив листа до управління по
захисту прав споживачів у Донецькій
області № 02/24-124 від 27.03.2013
року. В цьому листі зазначено, що
виконком Сніжнянської міської ради
доводить до відома адресата, що
самовільно, без оформлення дозволу на
розміщення зовнішньої реклами в
установленому порядку розміщено
рекламоносій на фасаді житлового
будинку по АДРЕСА_2. Просить провести
перевірку додержання існуючого
законодавства при розміщенні
вищезазначеного рекламоносія та у разі
виявлення порушень прийняти
відповідні заходи щодо притягнення до
відповідальності розповсюджувача
реклами без оформлення дозволу.

Відповідно до ст. 26 Закону України № 270
передбачено, що Контроль за
дотриманням законодавства України про
рекламу здійснюють у межах своїх
повноважень: центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів, - щодо захисту
прав споживачів реклами.

Приписами частини 1 статті 27 Закону
України № 27 визначено, що особи, винні у
порушенні законодавства про рекламу,
несуть дисциплінарну,
цивільно-правову, адміністративну та
кримінальну відповідальність
відповідно до закону.

Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу несуть: 1)
рекламодавці, винні: у замовленні
реклами продукції, виробництво та/або
обіг якої заборонено законом; наданні
недостовірної інформації виробнику
реклами, необхідної для виробництва
реклами; у замовленні розповсюдження
реклами, забороненої законом; у
недотриманні встановлених законом
вимог щодо змісту реклами; у порушенні
порядку розповсюдження реклами, якщо
реклама розповсюджується ними
самостійно; 2) виробники реклами, винні
у порушенні прав третіх осіб при
виготовленні реклами; 3)
розповсюджувачі реклами, винні в
порушенні встановленого
законодавством порядку розповсюдження
та розміщення реклами (ч. 2 ст. 27 Закону
України № 270).

Суд вважає, що позивачем порушено
вимоги Закону України «Про рекламу», а
саме ст. 16 зазначеного Закону.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 71 КАС України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В зв'язку з вищенаведеним суд зазначає,
що відповідачем правомірно були
прийняті Рішення № 000055 та Рішення №
000056, оскільки позивачем були порушені
вимоги законодавства щодо розміщення
реклами на фасаді житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовниї вимог ОСОБА_1 м. Сніжне до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача Виконавчий комітет
Сніжнянської міської ради про визнання
дій протиправними в частині винесення
рішення № 000055 від 14.10.2013 року про
накладення штрафу в розмірі 1700 грн. на
підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу", визнання дій протиправними в
частині винесення рішення № 000056 від
14.10.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 5083 грн. на підставі ст. 27 Закону
України "Про рекламу", скасування
рішення № 000055 від 14.10.2013 року про
накладення штрафу в розмірі 1700 грн. на
підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу", скасування рішення № 000056 від
14.10.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 5083 грн. на підставі ст. 27 Закону
України "Про рекламу".

Керуючись Конституцією України,
Кодексом адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 м.
Сніжне до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області,
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача Виконавчий комітет
Сніжнянської міської ради про визнання
дій протиправними в частині винесення
рішення № 000055 від 14.10.2013 року
про накладення штрафу в розмірі 1700 грн.
на підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу", визнання дій протиправними в
частині винесення рішення № 000056 від
14.10.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 5083 грн. на підставі ст. 27 Закону
України "Про рекламу", скасування
рішення № 000055 від 14.10.2013 року про
накладення штрафу в розмірі 1700 грн. на
підставі ст. 27 Закону України "Про
рекламу", скасування рішення № 000056 від
14.10.2013 року про накладення штрафу в
розмірі 5083 грн. на підставі ст. 27 Закону
України "Про рекламу" - відмовити в
повному обсязі.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 08 липня 2014 року в присутності
представника позивача та представника
відповідача.

Повний текст постанови складено та
підписано 14 липня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Олішевська B.В.