Справа № 2-а-45/12/2414
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-45/12/2414

Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

18 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Залімського І. Г. Полотнянка
Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях на постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 31 січня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях про визнання відмову
протиправною, зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 31 січня 2012 року
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати рішення
суду І інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову.

У судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені вчасно та належним
чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач має статус дитини війни.

В силу ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює прожитковому
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік.

Всупереч ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»
має вищу юридичну силу в порівнянні з
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 530. Отже,
відповідач не правомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 зазначеного Закону.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Зміст ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» не
коригувався та її дія на 2011 рік
законами України не була зупинена.

Однак, фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій в 2011
році здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України на 2011 рік і
доплату позивачу до пенсії проводить
відповідач у розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, тому
право позивача на отримання підвищення
до пенсії до 22 липня 2011 року є
порушеним, оскільки відповідач
неправомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі,
ніж передбачено ст.6 Закону «Про
соціальний захист дітей війни», в
зв`язку з чим його дії слід визнати
неправомірними та зобов`язати провести
перерахунок та виплати позивачу
недоотримані суми щомісячної надбавки
до пенсії з 08 червня 2011 року по 22 липня
2011 року з урахуванням шестимісячного
строку для звернення до суду . Після 22
липня 2011 року таке право позивача не
порушено, оскільки відповідає Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" від 14 червня 2011 року.

Тому позовні вимоги підлягають
задоволенню з 08 червня 2011 року по 22
липня 20111 року.

За таких обставин постанова відповідає
вимогам закону, і підстав для її
скасування немає.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівцях
залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 31 січня 2012 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України та підлягає
касаційному оскарженню.

Ухвала суду складена в повному обсязі
24 червня 2014 року .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Залімський І. Г.

Полотнянко Ю.П.