Справа № 299/1985/14-а
Суддя: Оприск З. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд
Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/1985/14-а
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий -суддя Оприск З.Л., секретар
судового засідання: Лемак А.М.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Виноградів
позовну заяву ОСОБА_1 до старшого
лейтенанта взводу з обслуговування
стаціонарного посту №3 роти ДПС ДАІ
УДАІ УМВС Попович Михайла Васильовича,
взводу з обслуговування стаціонарного
посту №3 роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС про
визнання неправомірними дій
відповідача, скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення від 01.06.2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
старшого лейтенанта взводу з
обслуговування стаціонарного посту №3
роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС Попович Михайла
Васильовича, взводу з обслуговування
стаціонарного посту №3 роти ДПС ДАІ
УДАІ УМВС про визнання неправомірними
дій відповідача, скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення від 01.06.2014 року.

Позов мотивовано тим, що 01.06.2014 року
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді накладення штрафу за порушення
ч.2 ст.122 КУпАП. 01.06.2014 року, ОСОБА_1,
рухаючись на автомобілі "Мерседес
Банц", р.н. НОМЕР_1 по трасі
Мукачево-Рогатин-Львів на 26-му
кілометрі о 14.20 год., побачив вимогу
працівника ДАІ зупинити свій
транспортний засіб. Після зупинки
свого транспортного засобу, до нього
підійшов працівник ДАІ та наказав
передати йому документи без зазначення
чітко підстави для зупинки автомобіля.
Позивач повідомив працівника ДАІ, що
він діє всупереч Закону. Після цього
працівником ДАІ було складено протокол
про адмінправопорушення, а саме про
порушення п.14.6 "а" - обгін автомобіля з
виїздом на зузстрічну смугу на
перехресті. Відповідачем було надано
проткоол разом із постановою для
зазначення пояснень, де позивачем було
внесено письмові заперечення, із
зазначенням того, що він не згідний з
викладеним в протоколі. Так, підйшовши
до місця стоянки автомобіля працівника
ДАІ, позивач виявив, що видимість так
званого місця скоєння
адміністративного правопорушення є
нульовою, зазначена в проткоолі
ділняка дороги не проглядається, бо
знаходиться за поворотом 45 градусів.
Жодних приладів технічної фіксації
порушень ПДР працівниками ДАІ позивачу
представлено не було та не відтворено
саме порушення. В додатковим
поясненнях позивачем зазначено, що він
рухався з додержанням вимог ПДР, не
вчиняв виїзду на зустрічну смугу руху
та не обганяв жоден автомобіль. Тому,
позивач просить визнати постанову
протиправною та скасувати її, справу
закрити в зв'язку із відсутністю складу
правопорушення, дії відповідача -
інспектора визнати неправомірними, а
також зобов'язати інспектора ДПС УДАІ з
обслуговування посту № 3 Хустського
району ст. лейтенанта Попович Михайла

Васильовича не порушувати інструкції і
положень ЗУ "Про міліцію" та не зупиняти
безпідставно транспортні засоби.

Позивач в судовому засіданні з
мотивів, викладених в позовній заяві,
просив позовні вимоги задовольнити
повністю.

Відповідачі не з'явилися на судовий
розгляд справи, належним чином
своєчасно повідомлені про час і місце
судового розгляду справи, причин
неявки суду не повідомлено, заяв чи
клопотань не надходило. Відповідно до
ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття справа може бути розглянута
без їх присутності. Судовий розгляд
справи проведено у відсутності
відповідачів.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
показала, що на початку літа їх зупинив
працівник ДАІ, який не представився і
не назвав причину зупинки, а забрав
документи і пішов складати протокол в
інший автомобіль. Також підтвердила, що
на тому проміжку дороги їхній
автомобіль обгон не здійснював, на
зустрічну смугу руху не виїжджав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
показав, що їх зупинив працівник ДАІ,
який не представився і не назвав
причину зупинки, а забрав документи і
пішов складати протокол в інший
автомобіль. Також підтвердив, що на
тому проміжку дороги їхній автомобіль
обгон не здійснював, на зустрічну смугу
руху не виїжджав.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заслухавши пояснення позивача, покази
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Постановою серії АА2 №123892 від 01.06.2014
року, винесеною ІДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту №3
роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС Поповичем М.В.,
позивача ОСОБА_1 притягнуто до
адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП
із накладенням стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 гривень за те, що
«01.06.2014 року о 14 год. 20 хв. на а/д
Мукачево-Рогатин-Львів на 26 км., керуючи
автомобілем "Мерседес-Бенц", д.н. НОМЕР_1,
який здійснив обгін впереді їдучого
автомобіля з виїздом на зустрічну
смугу руху на перехресті».

Розглядаючи вказану справу на підставі
наведених і встановлених у судовому
засіданні фактів суд констатує, що
правовідносини, які їм відповідають,
врегульовані нормами КУпАП.

Так, ч.1 ст.258 КУпАП визначено випадки,
коли протокол про адміністративне
правопорушення не складається, і
зокрема, протокол не складається в разі
вчинення адміністративних
правопорушень, передбачених статтями
70, 73, 77, частинами першою та третьою
статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу
не перевищує трьох неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, статтею 107
(у випадках вчинення правопорушень,
перелічених в частині третій статті 238),
частиною третьою статті 109, статтями 110,
115, частинами першою, третьою і п'ятою
статті 116, частиною третьою статті 116-2,
частинами першою і третьою статті 117
(при накладенні адміністративного
стягнення у вигляді попередження на
місці вчинення правопорушення),
статтями 118, 119, статтями 134, 135 цього
Кодексу, якщо особа не оспорює допущене
порушення і адміністративне стягнення,
що на неї накладається.

Також за положеннями ст.258 КУпАП, і
тільки у випадках, передбачених
частиною першою цієї статті,
уповноваженими органами (посадовими
особами) на місці вчинення

правопорушення виноситься постанова у
справі про адміністративне
правопорушення відповідно до вимог
статті 283 цього Кодексу. А якщо під час
складання постанови у

справі про адміністративне
правопорушення особа оспорить
допущене порушення і адміністративне
стягнення, що на неї накладається, то
уповноважена посадова особа
зобов'язана скласти протокол про
адміністративне правопорушення
відповідно до вимог статті 256 цього
Кодексу. Цей протокол є додатком до
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, і тоді постанова у
справі про адміністративне
правопорушення складається у двох
екземплярах, один з яких вручається
особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото-і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Допитані в якості свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які безпосередньо перебували у
автомобілі, що підтверджується
протоколом серії АА2 № 982751, спростували
обставини, викладені в протоколі щодо
здійснення обгону та виїзду на
зустрічну смугу автомобіля під
керуванням ОСОБА_1

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Окрім цього, згідно зі статтею 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції
України усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи наявні докази по
справі, всебічно і повно дослідивши всі
обставини справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що наявні в
матеріалах справи фактичні дані не є
належними доказами про вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення та вказують на
недоведеність вини ОСОБА_1 за ч.2 ст.122
КУпАП.

За таких обставин позовні вимоги щодо
визнання неправомірними дій та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення слід
задовольнити.

Також позивач просить закрити
провадження по справі про
адміністративне правопорушення.

Компетенція адміністративних судів
визначена у статті 17 КАС України.
Зокрема в ч. 2 наведеної статті
вказується, що компетенція
адміністративних судів не поширюється
на

публічно-правові справи про накладення
адміністративних стягнень.

У відповідності до приписів ч.1 ст.246
КУпАП порядок провадження в справах
про адміністративні правопорушення в
органах (посадовими особами),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
визначається цим Кодексом та іншими
законами України.

У п.1 ч.2 ст.222 КУпАП зазначено, що від
імені внутрішніх справ (міліції)
розглядати справи про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.122
КУпАП і накладати адміністративне
стягнення мають право працівники
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
які мають спеціальні звання.

У зв'язку з цим, суд приходить до
висновку про те, що розгляд питання про
закриття провадження по справі про
адміністративне стягнення не входить
до компетенції суду адміністративної
юрисдикції.

Тому позовна вимога про закриття
адміністративної справи не підлягає до
задоволення.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 2 КАС
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Тому в задоволенні позовних вимог щодо
імовірних порушень в майбутньому, а
саме - зобов'язати інспектора ДПС УДАІ з
обслуговування посту № 3 Хустського
району ст. лейтенанта Попович Михайла
Васильовича не порушувати інструкції і
положень ЗУ "Про міліцію" та не зупиняти
безпідставно транспортні засоби - слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 222, 251, 256, 268, 288 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, ст.ст. 1, 2, 5, 159-163 Кодексу
Адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії інспектора
ДПС УДАІ взводу з обслуговування поста
№3 Хустського району Попович Михайла
Васильовича при складенні постанови
про адміністративне правопорушення
від 01.06.2014 р. серія АА2 №123892 щодо ОСОБА_1.

Скасувати постанову серії АА2 №123892 від
01.06.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 425,00 (чотириста
двадцять п"ять грн.) гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на
користь позивача ОСОБА_1 сплачений
судовий збір у розмірі 73,08 (сімдесят три
грн. 08 коп.) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: З. Л. Оприск