Справа № 826/19738/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Качура
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
секретаря судового засідання
Самсонової М.М., за участю сторін:
представник позивача Берник Ю.В.,
представник третьої особи Коряжміна
Г.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно будівельного
контролю у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 квітня 2014 р. у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дарна Плюс» до
Інспекції державного архітектурно
будівельного контролю у місті Києві,
третя особа - Київська прокуратура з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері, про визнання
протиправними та скасування
протоколу, припису та постанови, -

В С Т А Н О В
И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дарна Плюс» (надалі
ТОВ «Дарна Плюс») звернулося до суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно будівельного контролю у
місті Києві, третя особа - Київська
прокуратура з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, в
якому просить: визнати незаконним та
скасувати протокол головного
державного інспектора Інспекційного
відділу № 4 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 15.11.2013р. про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності; визнати незаконним та
скасувати припис заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
15.11.2013р.; визнати незаконною та
скасувати постанову заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві №551/13/7/26-69/1911/03 від 19.11.2013р.
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності; визнати незаконним та
скасувати акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
15.11.2013р.

Позов обґрунтовано тим, що у діях
позивача відсутній склад
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, оскільки спірний об'єкт
кафе «Дарна», відповідно до акту
державної приймальної комісії від
04.08.2008р. про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта -
прийнято в експлуатацію.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.04.2014 р. позовні вимоги задоволено
частково: визнано незаконним та
скасовано припис заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
15.11.2013р.; визнано незаконною та
скасовано постанову заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві №551/13/7/26-69/1911/03 від 19.11.2013р.
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності. У решті позовних вимог
відмовлено. Суд першої інстанції
виходив з того, що матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до Акту
державної приймальної комісії від
04.08.2008р. про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта - кафе
«Дарна» загальною площею 430,2 м.кв., що
знаходиться за адресою: м. Київ,
Дніпровський район, Броварський
проспект, 8, територія парку культури і
відпочинку «Гідропарк», тобто спірний
об'єкт прийнято в експлуатацію, тому
позовні вимоги в частині визнання
протиправною та скасування постанови
№551/13/7/26-69/1911/03 від 19.11.2013р. про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності на ТОВ
«Дарна плюс» у сумі 51 615 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17.04.2014 р., як таку, що прийнято з
порушенням норм матеріального права,
та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що
дозвільні документи на виконання
будівельних робіт за вищевказаною
адресою не видавались та не
реєструвались, закінчений
будівництвом об'єкт в експлуатацію не
приймався. Крім того, наданий позивачем
акт державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкт від 04.08.2008р. № 269 є
фальсифікацією.

В судовому засіданні представник
третьої особи підтримав доводи
апеляційної скарги відповідача, проти
чого заперечував представник позивача.
Представник відповідача до суду не
з'явився, про час, дату та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем на
підставі вимоги Київської прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері від 13.11.2013р.
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності ТОВ «Дарна
Плюс» на Броварському проспекті 8 у
парку культури та відпочинку
«Гідропарк» у Дніпровському районі
міста Києва.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт перевірки
від 15.11.2013р. в якому зазначено, що за
вказаною адресою самочинно збудовано
одноповерхову нежитлову будівлю
закладу громадського харчування
«Огонек» кафе «Дарна», який
відноситься до II категорії складності,
і яке експлуатується без прийняття в
експлуатацію, що є порушенням вимоги ч.
8 ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Крім того, за результатами перевірки
відповідачем видано припис від 15.11.2013р.
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
наступними вимогами: з 15.11.2013р.
заборонити експлуатацію зазначеного
об'єкту; усунути допущене порушення
містобудівного законодавства
відповідно до вимог чинного
законодавства, в термін до 25.12.2013р.

Також, відповідачем 15.11.2013р. відносно
ТОВ «Дарна Плюс» складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та прийнято 19.11.2013р.
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №551/13/7/26-69/1911/03, згідно якої
на позивача накладено штраф у сумі 51615,00
грн. згідно абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Вказані обставини підтверджені
відповідними доказами.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (надалі
Закон №3038) встановлені правові та
організаційні основи містобудівної
діяльності і спрямований на
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону №
3038 управління у сфері містобудівної
діяльності здійснюється шляхом
контролю за дотриманням законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
вимог будівельних норм, державних
стандартів і правил, положень
містобудівної документації всіх
рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування
(далі - вихідні дані), проектної
документації.

Державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил (ч.1, 2 ст.41
Закону № 3039). Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Частиною 1 статті 34 Закону № 3038
встановлено, замовник має право
виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт центральному
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю) -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі
будівельного паспорта, які не
потребують реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
або отримання дозволу на виконання
будівельних робіт згідно з переліком
об'єктів будівництва, затвердженим
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.
Форма повідомлення про початок
виконання будівельних робіт та порядок
його подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності;

3) видачі замовнику органом
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволу на виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до IV і V
категорій складності.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.02.2009 р. № 4-рп/2009 (п. 10) визначено, що
чинне законодавство передбачає
здійснення містобудівного і
архітектурно-будівельного державного
контролю, виходячи із суті положень ст.
1 Закону України «Про основи
містобудування», ст.ст. 1,10 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
що державний архітектурно-будівельний
контроль є відокремленою частиною
державного містобудівного контролю і
відображає потребу в дотриманні всіма
суб'єктами державних стандартів, норм,
правил, архітектурних вимог і
технічних умов при затвердженні та
реалізації містобудівної документації
і проектів конкретних об'єктів.
Враховуючи викладене Конституційний
Суд України вирішив визнати такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними): ст. 2 Закону України
«Про відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері
містобудування», згідно з якими справи
про правопорушення, передбачені
зазначеним законом, уповноважені
розглядати Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи, а
право накладати штрафи надано
також заступникам начальників
інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю (п.
8 розділу І).

Водночас, враховуючи внесені до
Закону України «Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій
за правопорушення у сфері
містобудування» зміни вбачається, що
юридична особа (суб'єкт
містобудування) за

правопорушення у сфері мостобудівної
діяльності несе відповідальність
відповідно до Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудування».

Процедуру накладення штрафів за
правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, що
передбачені Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначено Положенням про накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудування, затвердженим
Постановою КМУ № 244 від 06.04.1995.

Підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою
інспекції за результатами перевірки
(п. 4 Положення).

В п.4 ч.4 ст.41 Закону №3038 визначено, що
посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам будівельних норм,
державних стандартів і правил,
затвердженим проектним вимогам,
рішенням, технічним умовам,
своєчасності та якості проведення
передбачених нормативно-технічною і
проектною документацією зйомки,
замірів, випробувань, а також ведення
журналів робіт, наявності у
передбачених законодавством випадках
паспортів, актів та протоколів
випробувань, сертифікатів та іншої
документації.

З матеріалів справи вбачається, що
18.06.2003р. між Київською державною
адміністрацією та ТОВ «Дарна Плюс»
було укладено та нотаріально завірено
договір оренди земельної ділянки
строком на 10 років, а саме земельну
ділянку на території парку культури та
відпочинку «Гідропарк» у
Дніпровському районі м. Києва, розміром
0,0515 га для обслуговування та
експлуатації кафе «ДАРНА» у межах, які
перенесені в натуру (на місцевість) і
зазначені на плані, що є невід'ємною
частиною даного договору.

Згідно рішення Господарського суду м.
Києва від 01.08.2008р. у справі №25/382 за
позовом ТОВ «Дарна Плюс» до
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» про визнання
права власності, визнано за позивачем
ТОВ «Дарна плюс» право власності на
об'єкт нерухомого майна кафе «Дарна»
загальною площею 430,2 м.кв., що
знаходиться, що знаходиться за адресою:
м. Київ, Дніпровський район,
Броварський проспект, 8, територія
парку культури і відпочинку
«Гідропарк».

Згідно акту державної приймальної
комісії від 04.08.2008р. про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта - кафе «Дарна» загальною площею
430,2 м.кв., що знаходиться за адресою: м.
Київ, Дніпровський район, Броварський
проспект, 8, територія парку культури і
відпочинку «Гідропарк», - прийнято в
експлуатацію.

На підставі реєстраційного
посвідчення № 008026 від 16.09.2008р., виданого
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
об'єкт нерухомого майна - кафе «Дарна»
належить на праві приватної власності
ТОВ «Дарна плюс».

Вказані обставини апелянтом не
спростовано.

Таким чином, з урахуванням
зазначених обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що матеріалами справи
підтверджено, що спірний об'єкт
прийнято в експлуатацію.

Стаття 71 КАС України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Згідно з
частиною 4 статті 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Доводи апелянта не заслуговують уваги,
оскільки відповідачем не доведено
правомірність прийнятих ним рішень.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2014
р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно будівельного
контролю у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 квітня 2014 р., залишити
без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 квітня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дарна
Плюс» до Інспекції державного
архітектурно будівельного контролю у
місті Києві, третя особа Київська
прокуратура з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, про
визнання протиправними та скасування
протоколу, припису та постанови,
залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

Г.М. Бистрик

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.