Справа № 826/5297/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5297/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2014 року № 826/5297/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна"

до

Київської міжрегіональної митниці Міндоходів

про

визнання дій протиправними та скасування рішення про визначення митної вартості товару № 100270000/2013/310280/2 від 29.11.2013.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання дій протиправними та скасування рішення про визначення митної вартості товару № 100270000/2013/310280/2 від 29.11.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було неправомірно відмовлено в митному оформленні товарів відповідно до ВМД № 100270000/2013/265714 від 28.11.2013, здійснено коригування митної вартості та винесено рішення № 100270000/2013/310280/2 від 29.11.2013, оскільки позивачем було правомірно визначено задекларовану митну вартість товару за основним методом, а саме, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та ним були надані всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару.

У судовому засіданні 14.05.2014 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду 22.05.2014 надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів було виявлено розбіжності та відсутність в них всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості у зв'язку з чим позивачу було запропоновано надати додаткові документи та проведено процедуру консультування по застосуванню другорядних методів визначення митної вартості товарів, водночас позивачем на вимогу митного органу не були надані документи що витребовувались.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного суд, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, з'ясувавши, що немає потреби заслухати свідків та експерта, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

28.04.2011 року між ТОВ “Світ Інструменту Україна” та компанією “MATRIZE Handels-GmbH” (Китай) було укладено контракт № CH-MIU/28/0411, згідно умов якого фірма “MATRIZE Handels-GmbH” поставляє, а позивач зобов’язується прийняти та оплатити товар за кількістю, асортиментом і вартістю узгоджений Сторонами у Специфікаціях щодо кожної поставки.

28.11.2013 року позивачем було подано до Київської міжрегіональної митниці вантажно-митну декларацію №100270000/2013/265714 стосовно імпорту товару:

- Клеїльні препарати, розфасовані для роздрібної торгівлі, масою нетто не більш як 1 кг, не містить в своєму складі наркотичних засобів психотропних речовин та прикурсорів: Glue sticker 11x300mm (Термоклей, 11x300мм) арт. 930705 – 178шт. Торговельна марка: SPARTA. Країна виробництва: CN Виробник: MATRIZE Handels-GmbH;

- Пилки ручні. Лобзик 200 мм. арт. 240205 – 720 шт., Лобзик 300 мм арт. 240245 – 648 шт., Ножівка по дереву 400 мм. 7-8 ТРІ, зуб 2D, розжарений зуб, лінійка, двокомпонентна рукоятка арт. 235015 – 144 шт., Ножівка по металу, 150 мм, нікельована арт. 775075 – 240 шт., Ножівка по металу, 250-300 мм, металева ручка арт. 775765 – 180 шт. Торговельна марка: SPARTA;

- Річні гайкові ключі нерозвідні. Набір ключів – трубок торцевих, 8х17мм, комірець, оцинковані 6шт., арт. 137405 -48 шт. Торговельна марка: SPARTA, Країна виробництва: CN, Виробник: MATRIZE Handels – GmbH;

- Інструменти ручні. Трубогиб, до 15 мм, для труб з метало пластику та м'яких металів арт. 181255 -25 шт. Торговельна марка: SPARTA, Країна виробництва: CN, Виробник: MATRIZE Handels – GmbH;

- Інструменти ручні. Струбцина універсальна F-подібна 150х265х45 мм, пластмасовий корпус арт. 205619 – 192 шт., Струбниця - F-подібна 150х50х310 мм арт. 204049 – 150 шт. Струбниця F-подібна 300х50х370 мм арт. 204059 -150 шт. Струбниця F-подібна 500х. Інструменти ручні. Лещадка слюсарні, 100 мм, поворотні, з ковадлом арт. 186235 – 68 шт. Лещадка слюсарні, 125 мм, - 165мм., Лещадка слюсарні, 150 мм, поворотні, з ковадлом арт. 186275 – 20 шт. Торговельна марка: SPARTA, Країна виробництва: CN, Виробник: MATRIZE Handels – GmbH;

- Леза до будівельних ножів: Леза, 9 мм, 10 шт. арт. 7931159 (вир. код 793115) – 800 шт. Леза, 18 мм, 10 шт., арт. 7933159 (вир. ко 793315) -4320 шт. Лезо, 25мм, 10 шт. арт. 7933259 (вир. код 793325) – 400 шт. Торгівельна марка: МТХ, Країна виробництва: CN, Виробник: MATRIZE Handels – GmbH;

- Щітки та пензлі для фарбування, лакування або подібні пензлі. Пензель плоский Slimline 2, натуральна щетина, дерев’яна ручка арт. 824305 – 1200 шт. Торговельна марка: SPARTA, Країна виробництва: CN, Виробник: MATRIZE Handels – GmbH;

- Набір металевих щіток має сталеву щетину в пластмасових корпусах і зручні пластмасові ручки. Використовується для грубої обробки металевих поверхонь. Щітка 4-рядна металева з дерев’яною ручкою арт. 748225 -2160 шт. Щітка 5-рядна металева з дерев’яною ручкою арт. 748245 – 2400 шт. Щітка 5-рядна металева з пластмасовою ручкою арт. 748675 – 360 шт. Торговельна марка: SPARTA.

Митна вартість була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного контролю та митного оформлення Товариством з обмеженою відповідальністю “Світ Інструменту Україна” було надано документи, перелік яких зазначений в графі 44 митних декларацій.

На підставі статті 53 Митного кодексу України, митним органом було направлено в електронному вигляді повідомлення про надання додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товарів на що, декларантом було надано відповідь у електронному вигляді в якому зазначено, що додаткових документів додати не має можливості.

Митним органом було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості по ВМД № 100270000/2013/265714 від 28.11.2013 - №100270000/2013/310280/2 від 29.11.2013, яким відкоригована митна вартість товару та зазначено наступне: “Коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень 55 Митного кодексу України у зв’язку з тим, що надані документи містять неповні відомості (у наданих документах містяться розбіжності). На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснено під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документів усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчислені митної вартості. Проведено консультації з декларантом з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі. Відповідно до статті 33 Митного кодексу України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх відданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються з відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших документах. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортних товарів призвела до виконання сумнівів у правильності визначення митної вартості. Під час консультації, декларанта відповідно до вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України, зобов’язано протягом десяти календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- Платіжні та бухгалтерсті документи, що підтверджуються вартість товару та місять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- Інші документи для підтвердження митної вартості товару ( за бажанням декларанта).

Декларантом не надано додаткові документи згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України, про що декларант повідомив митних орган у електронному вигляді.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до пункту 2 статті 58 Митного кодексу України, не може бути прийнятий у зв’язку з тим, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтвердженні документально. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, не може бути прийнятий у зв’язку з відсутністю данних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скорегованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв’язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скорегованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв’язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв’язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків: Митну вартість товару ,що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Митна декларація 100270000/2013/264754 Декларант має право звернутися до митного органу та випустити товари, що декларуються, у вільних обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленою митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу України або до суду. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів №100270000/2013/310280/2 від 29.11.2013 яким було застосовано визначення митної вартості за резервним методом, таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 7 Митного кодексу України визначено, що державну митну справу становлять встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять.

Частиною першою статті 49 Митного кодексу України, визначено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 5 статті 54 Митного кодексу України, передбачено, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Перелік документів, які подаються декларантом або уповноваженою ним особою для підтвердження заявленої митної вартості товару, визначений частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У випадках, встановлених Кодексом, митний орган має право запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи, визначені частинами третьою - четвертою статті 53 цього Кодексу.

Згідно пункту 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Таким чином на митний орган покладено обов’язок здійснювати контроль правильності визначення митної вартості товарів, під час якого, зокрема, митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

При розгляді документів під час контролю за правильністю визначення митної вартості товару що імпортується позивачем па підставі контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011, було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення та цінову інформацію на подібні за якісними характеристиками товари, що ввозились на митну територію України.

При опрацюванні наданих документів виявлено розбіжності та відсутність у цих документах всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

- в розділі 6 контракту № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011 чітко зазначено, що продавець зобов’язаний передати документи, в тому числі митну декларацію відправника. В наданих до митного оформлення документах митна декларація країна відправлення не містить реквізитів. Також вказані у них дані неможливо ідентифікувати ані з митною вартістю, ані з представленими документами, що ускладнює підтвердження заявленої митної вартості товарів шляхом співставлення числових значень.

Отже, у відповідача були наявні підстави для сумніву в правильності митної оцінки товарів, що переміщувались через митний кордон України відповідно до ВМД № 100270000/2013/265714 від 28.11.2013, а саме, підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі відповідачем з позивачем було проведено консультацію.

На вимогу відповідача щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару позивачем повідомлено: про те, що: "на даний час додаткових документів не маємо можливості надати ".

З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідачем було встановлено, що документи надані позивачем разом з ВМД 100270000/2013/265714 від 28.11.2013 не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також те, що ним було проведено з позивачем консультацію, водночас останнім не було надано додаткових документів, які витребовувались відповідачем з метою підтвердження обґрунтованості визначення позивачем митної вартості товару та вибору методу її визначення, суд дійшов висновку про наявність у відповідача підстав для відмови позивачу у митному оформленні товарів за заявленою ним митною вартістю.

Частинами першою, другою та третьою статті 57 Митного кодексу України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основний метод визначення митної вартості товару, а саме за ціною договору, не був застосований через неподання позивачем додаткових документів в повному обсязі на письмову вимогу митного органу на підтвердження митної вартості та відсутність в наданих позивачем разом з ВМД 100270000/2013/265714 від 28.11.2013 документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність сумнівів щодо достовірності відомостей необхідних для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України, встановлено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з частиною першою статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частинами першою та другою статті 60 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частинами першою та другою статті 62 Митного кодексу України, встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58 - 61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною. У разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів: витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду, звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов'язаних з такими операціями витрат, сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв'язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів.

Відповідно до частини першої статті 63 Митного кодексу України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість

Частинами першою та другою статті 64 Митного кодексу України, встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Частинами першою та другою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Отже, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості таких товарів якщо митним органом виявлено, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, при вказане рішення має мітити відомості перелік яких встановлений частиною другою статті 55 Митного кодексу України.

Як було встановлено судом, митним органом під час здійснення митного контролю було встановлено, що у відповідача були наявні підстави для сумніву в правильності митної оцінки товарів, що переміщувались через митний кордон України відповідно до ВМД 100270000/2013/265714 від 28.11.2013, а саме, відсутність в наданих позивачем разом з ВМД документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також те, що матеріалами справи підтверджується факт проведення відповідачем консультації, то у відповідача були наявні правові підстави для здійснення коригування митної вартості та у зв'язку з відсутністю інформації в базах даних митного органу щодо ідентичних товарів, для використання резервного методу.

З аналізу рішення №100270000/2013/310280/2 від 29.11.2013 вбачається, що воно за своїм змістовим наповненням відповідає частині другій статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов