Справа № 817/1548/14
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1548/14

07 липня 2014 року 17год. 05хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Зозулі
Д. П. за участю секретаря судового
засідання Минько Н.З. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник Троянчук
Дмитро Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції доТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Моделпак" про стягнення
податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

Нововолинська об'єднана державна
податкова інспекція (далі -позивач)
звернулася до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моделпак" про
стягнення податкового боргу з рахунків
у банку платника податків.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. На адресу суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності представника позивача.
Крім того, позивач зазначив, що позовні
вимоги підтримує в повному
обсязі(а.с.43).

В обґрунтування заперечень,
представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15.01. 2014 року
задоволено клопотання Нововолинської
об'єднана державна податкова інспекція
щодо закриття провадження по справі.
Постанову Рівненського окружного
адмінстративного суду від 13.11. 2013 року -
скасовано, а провадження у справі №
817/2292/13-a - закрито. Ухвалою Вищого
адміністративного суду від 04.02. 2014 року
по справі № К/800/5629/14 відкрито
провадження за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Моделпак". Таким
чином, у позивача 14.08. 2013 року та 15.08. 2013
року були відсутні підстави
відображати податкові
повідомлення-рішення від 15.06. 2012 року №
/167, № , які були предметом
оскарження по справі № 817/2292/13-a. Таким
чином, виникнення податкового боргу в
сумі 57 730, 25 грн., згідно податкової
вимоги від 05.09. 2014 року, та податкового
боргу в сумі 43003 грн., згідно податкових
декларацій за листопад 2013 року та
січень-березень 2014 року , безпосередньо
пов'язане з відображенням в картці
особового рахунку податкових
повідомлень-рішень від 15.06. 2012 року,
оскільки відображення вказаних
податкових повідомлень-рішень
перекрило суму бюджетного
відшкодування, заявленого
відповідачем у податкових декларацій.
З наведених обставин, представник
відповідача просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Дослідивши у відкритому судовому
засіданні подані письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов слід
задовольнити повністю, з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Моделпак" (далі - ТзОВ
"Моделпак") зареєстроване 13.04. 2011 року
рішенням Нововолинської міської ради
та взяте на облік в Нововолинській
об'єднаній державній податковій
інспекції (далі - Нововолинська ОДПІ)
14.04. 2011року, відповідно до копії
реєстраційних відомостей платника
(а.с.4).

Судом встановлено, що ТзОВ "Моделпак"
має податковий борг по податку на
додану вартість в розмірі 43003, 00 грн., що
виник в період з 30.12. 2013 року по 30.04. 2014
року.

Дана заборгованість виникла на
підставі:

- декларації № від 19.12. 2013 року, на
суму 126,00 грн.(а.с.15-16);

- декларації № від 17.01. 2014 року, на
суму 17362,00грн. (а.с.11-12);

- декларації № від 19.02. 2014 року, на
суму 23182,00грн.(а.с.7-8);

- декларації № від 20.03. 2014 року, на
суму 1046,00грн.(а.с.9-10);

- декларації № від 18.04. 2014 року, на
суму 1287,00грн. (а.с.13-14).

Наявність заборгованості також
підтверджується розрахунком
податкового боргу по ТзОВ "Моделпак",
станом на 13.05. 2014 року в сумі 43003,00 грн.: в
тому чисті недоїмка 43003,00грн. (а.с.5).

На момент розгляду справи судом,
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 43003,00грн., відповідачем
не погашено.

Згідно зі ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Як вбачається з долучених до
матеріалів справи податкових
декларацій, відповідач самостійно
визначив податкові зобов'язання з
податку на додану вартість, у розмірі
43003,00 грн.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56
Податкового кодексу України, не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового
кодексу України зазначається, що у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

З матеріалів справи вбачається, що
ТзОВ "Моделпак" було виставлено
податкову вимогу форми "Ю" від 05.09. 2013
року № 173-19 на загальну суму 57730,25грн.,
яка була отримана представником
відповідача 09.09. 2013 року, відповідно до
копії поштового повідомлення про
вручення відправлення (а.с.6). У
встановленому порядку податкова
вимога не оскаржувалася.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
встановлено право контролюючих
органів звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.3. Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 36.1. ст.36
Податкового кодексу України,
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу
передбачено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На момент розгляду справи, у суду
відсутні докази сплати відповідачем
заборгованості в сумі 43003,00 грн.

Крім того, обставини, які наведені
відповідачем в запереченні, вважаються
судом безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на нормах чинного
податкового законодавства. Оскільки,
грошове зобов'язання самостійного
визначенні платником податків, у силу
вимог п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу
України, не підлягає оскарженню, а тому
наявний податковий борг підлягає
сплаті.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними у справі доказами та
підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках
обслуговуючих Товариство з обмеженою
відповідальністю "Моделпак" (33023, вул.
Данила Галицького, 5/1, м. Рівне,
Рівненської області, )
на користь держави податковий борг з
податку на додану вартість за період з
30.12. 2013 року по 30.04. 2014 року на суму 43003
(сорок три тисячі три) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д. П.