Справа № 278/3137/14-а
Суддя: Грубіян Є. О.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/3137/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року
м. Житомир

Житомирський районний суд
Житомирської області в складі
головуючого судді Грубіяна Є.О.,
секретаря Максименко М.С., розглянув
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Житомирській області про скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення та постанови по справі
про адміністративне правопорушення, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, яким просив скасувати
протокол про адміністративне
правопорушення серії "АВ2 № 886338" від 27
червня 2014 року, визнати протиправною,
незаконною та скасувати постанову
серії "ПС1 № 806961" по справі про
адміністративне правопорушення від 27
червня 2014 року.

В судове засідання позивач не з'явився,
хоча завчасно та належним чином був
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи. Представник
відповідача у справі також не з'явився,
однак направив до суду заяву, якою
просив слухання справи проводити й
його відсутність. Проти позову
заперечував.

Дослідив матеріали справи, судом були
встановлені наступні факти і
відповідно ним правовідносини.

27 червня 2014 року на позивача
інспектором ДПС ВДАІ м. Житомира
Нагорним Р.В. було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії "АВ2 № 886338. За даним протоколом
ОСОБА_1, 27 червня 2014 року, близько 13
годин 00 хвилин, керуючи автомобілем
марки "ВАЗ-2105", реєстраційний номер
"НОМЕР_1", по вулиці Жуйка, здійснив
зупинку вказаного транспортного
засобу в забороненому для цього місці,
чим порушив п. 3.34 Правил дорожнього
руху України, а саме, здійснив зупинку
транспортного засобу, де така зупинка є
забороненою. За наслідками розгляду
вказаного протоколу інспектором ДПС
ВДАІ м. Житомира Нагорним Р.В. було
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення, якою
позивача визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу
розміром 260 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаним
протоколом про адміністративне
правопорушення та винесеною за
наслідками його розгляду постановою,
ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом
свої прав та в поданому позові
зазначив, що в його діях відсутня
суб'єктивна сторона складу
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП. Транспортний засіб було ним
зупинено в забороненому місці в зв'язку
з його несправністю, для усунення
технічних проблем.

В свою чергу, відповідач, в особі
інспектора ДПС ВДАІ м. Житомира
Нагорного Р.В. в направленій до суду
заяві вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1
не визнає та просив відмовити у
задоволенні позову з огляду на те, що
останній дійсно вчинив інкриміноване
йому правопорушення так як здійснив
зупинку з порушенням вимог ПДР України.
Посилання позивача на зупинку в зв'язку
з несправністю автомобіля вважає
надуманим, оскільки водій для
позначення несправності транспортного
засобу не встановив знак аварійної
зупинки, а також не вімкнув знак
аварійної сигналізації.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП, серед
іншого, встановлює відповідальність за
порушення вимог дорожніх знаків та
правил зупинки транспортних засобів.

Відповідно до п. 15.9 (е) Правил
дорожнього руху України, зупинка
транспортнинх засобів забороняється
ближче 30 метрів від посадкових
майданчиків для зупинки маршрутних
засобів, а коли їх немає - ближче 30
метрів від дорожнього знака такої
зупинки з обох боків.

Знак 3.34, відповідно до зазначених
правил, встановлює, що за наявності
такого знаку, забороняється зупинка і
стоянка транспортних засобів, крім
таксі, що здійснює посадку або висадку
пасажирів (розвантаження чи
завантаження вантажу).

Пункт 15.14. ПДР України регламентує, що у
разі вимушеної зупинки в місці, де
зупинку заборонено, водій повинен
вжити всіх заходів, щоб прибрати
транспортний засіб, а за неможливості
це зробити - діяти згідно з вимогами
пунктів 9.9-9.11 цих Правил. Аварійна
світлова сигналізація повинна бути
ввімкнена у разі вимушеної зупинки на
дорозі. Разом з увімкненням аварійної
світлової сигналізації слід
установити знак аварійної зупинки або
миготливий червоний ліхтар на
відстані, що забезпечує безпеку
дорожнього руху, але не ближче 20 м до
транспортного засобу в населених
пунктах і 40 м поза ними, у разі
вимушеної зупинки в місцях з обмеженою
оглядовістю дороги хоча б в одному
напрямку менше 100 м. Якщо транспортний
засіб не обладнано аварійною світловою
сигналізацією або вона несправна,
треба встановити знак аварійної
зупинки або миготливий червоний ліхтар
(п.п. 9.9 -9.11 ПДР України).

На підставі системного аналізу
наведених фактичних обставин справи,
норм закону та ПДР України, суд вважає,
що підстави для задоволення даного
позову відсутні з огляду на слідуюче.

Позивач, як на одну з підстав,
посилається на те, що ним було
здійснено вимушену зупинку і факт
такої зупинки не слід було
кваліфікувати як адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП. Вказує, що вчинене ним діяння
взагалі не підпадає під кваліфікацію
вказаної норми закону. Однак, с такими
твердженнями позивача погодитись не
можливо. Проте встановлено, що останнім
не були дотримані вищевказані вимоги
Правил дорожнього руху України, що
регулюють дії водія у разі вимушеної
зупинки, а відтак вважати таку зупинку
вимушеною не можна. Подані
відповідачем до суду заперечення
узгоджуються та знаходять своє
підтвердження у складеному ним
протоколі та винесеній постанові.
Посилання на інші обставини, як на
доказ та обґрунтування своїх позовних
вимог, об'єктивного підтвердження в
ході розгляду справи не знайшли.

Також, варто зазначити, що одна з
позовних вимог, а саме вимога про
скасування протоколу про
адміністративне правопорушення
взагалі не може бути предметом
розгляду в суді, оскільки протокол про
адміністративне правопорушення не є
правовим актом індивідуальної дії та
окремому оскарженню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись
п. 3.34, п. п. 9.9-9.11, 15.9, 15.14 Правил
дорожнього ркху України, ст. ст. 158 - 163
КАС України, суд, --

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Є.О.
Грубіян