Справа № 257/4865/14-а
Суддя: Коваленко В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/257/203/14

Єдиний унікальний номер 257/4865/14-а

04 липня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:

головуючого - судді
Коваленко В.В.,

при секретарі -
Муха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Донецька
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із
позовом до відповідача - УПФУ в
Київському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що він працював в
органах прокуратури та набув право на
пенсію за вислугою років, у зв'язку з
чим з листопада 2009 року отримує пенсію,
призначену на підставі ст. 50 Закону
України «Про прокуратуру», в розмірі 90%
середнього заробітку по посаді
старшого прокурора відділу
прокуратури Донецької області.
Позивачем подано відповідачу заяву про
перерахунок пенсії з більшого
заробітку. Відповідачем здійснений
перерахунок пенсії у бік зменшення, а
саме в розмірі 80% від суми місячного
заробітку на підставі Закону України
«Про прокуратуру» в редакції на час
набрання чинності постановою Кабінету
Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 та з
урахуванням Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи». У
зв'язку з тим, що відповідач здійснив
перерахунок розміру пенсії у бік
зменшення, розмір пенсії після
перерахунку є нижчим, ніж встановлено
законодавством, просив визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування пенсії в розмірі 80%
заробітку, зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції, що діяла на
момент призначення пенсії, виходячи з
розрахунку 90% від середнього заробітку.
Просить суд визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька з
перерахунку пенсії за вислугу років
йому з 18.03.2014 р. із розрахунку 80%
заробітної плати, зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька
здійснити перерахунок та виплату
призначеної йому пенсії на підставі
довідки Генеральної прокуратури
України № 67 від 17.04.2014 р. відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», виходячи з 90% середнього
заробітку, починаючи з 18 березня 2014 р.

Позивач підтримав заявлені
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, заяву про розгляд
справи за його відсутності до суду не
надходила. Оскільки представник
відповідача належним чином
повідомлений про дату судового
засідання, однак в судове засідання не
з'явився, суд, вважає за можливе
розглянути заявлені позовні вимоги за
його відсутності, на підставі доказів,
що знаходяться в матеріалах справи.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
письмові докази, що є в матеріалах
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з
листопада 2009 року призначена пенсія за
вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» (далі -
Закону № 1789) в розмірі 90% від суми
місячного заробітку. Загальний стаж
позивача складає понад 20 років, стаж
роботи позивача на
прокурорсько-слідчих посадах складає
понад 15 років. Позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з більшого заробітку на
підставі довідки Генеральної
прокуратури України № 67 від 17.04.2014 р.
Відповідачем зроблений перерахунок
пенсії позивачу на підставі ст. 50
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції, яка діє з 01.10.2011 р., із
розрахунку 80% середнього заробітку.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Редакція
зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини
першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в
редакції, що діяла на час призначення
пенсії ОСОБА_1 прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» №
3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011
року, внесено зміни до статті 50-1 Закону
№ 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається прокурорам і слідчим у
разі реалізації ними такого права:
«Прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
змін не зазнали (змінилася лише
нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини
тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ
обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця,
що йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Відтак, суд вважає, що при
перерахунку пенсії працівникам
прокуратури має застосовуватися норма,
що визначає розмір пенсії у відсотках,
яка діяла на момент призначення пенсії,
а внесені Законом № 3668-VІ зміни до
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру
пенсії у відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам, є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у
зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не
зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі, суд
виходить із того, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях
Конституційний Суд України вказав, що
необхідність додаткових гарантій
соціальної захищеності цієї категорії
громадян як під час проходження служби,
так і після її закінчення зумовлена
насамперед тим, що служба у Збройних
Силах України, інших військових
формуваннях та правоохоронних органах
держави пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у
рішеннях Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

Верховним Судом України
вирішено питання про усунення
розбіжностей у застосуванні статей 50-1
Закону № 1789-ХІІ у постановах від
10.12.2013р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013р.
(справа №21-445а13), в яких зазначено, що
виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

А за таких обставин відповідне законне
право позивача на перерахунок пенсії
підлягає захисту в судовому порядку, в
зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є
законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про заходи щодо
законодавчого реформування пенсійної
системи", Положення про Пенсійний Фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 384/2011, Положення про управління
Пенсійного Фонду України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженого постановою Правління
Пенсійного Фонду України від 25 лютого
2008 року № 5-5, 160 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька з
перерахунку пенсії за вислугу років
ОСОБА_1 з 18.03.2014 р. із розрахунку 80%
заробітної плати.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька здійснити
перерахунок та виплату призначеної
ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки
Генеральної прокуратури України № 67
від 17.04.2014 р. відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», виходячи з
90% середнього заробітку, починаючи з 18
березня 2014 р. з урахуванням виплачених
сум.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судові
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 73 /сімдесят три / грн. 10 коп.

Постанову може бути оскаржено
шляхом подання до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Київський районний суд м.
Донецька апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя