Справа № 8а-1/10
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Справа №
23531/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді
Матковська З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Новоселицької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області на постанову Перечинського
районного суду Закарпатської області
від 15.03.2010 року за заявою
Новоселицької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення у справі за
позовом ОСОБА_1 до Новоселицької
сільської ради Перечинського району
Закарпатської області, ОСОБА_2 про
зобов'язання прийняти рішення про
безоплатну передачу у власність
земельних ділянок, -

В С Т А Н
О В И В :

02.03.2010 року Новоселицька сільська рада
Перечинського району Закарпатської
області звернулася із заявою до
Перечинського районного суду
Закарпатської області про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
від 02 липня 2007 року у справі № 2-а-25/07.

Свої вимоги щодо перегляду рішення за
нововиявленими обставинами
обґрунтовує тим, що 02 липня 2007 року
Перечинським районним судом
Закарпатської області винесено
постанову за позовом гр. ОСОБА_1,
відповідно до якої позов ОСОБА_1О було
задоволено, скасовано рішення 6 сесії
Новоселицької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області від 08 грудня 2006 року в частині
передачі земельної ділянки площею 0,04
га в урочищі "Пустиня" гр. ОСОБА_2;
зобов'язано сільську раду прийняти
рішення щодо безоплатної передачі у
власність ОСОБА_1 земельних ділянок в с.
Новоселиця Перечинського району
Закарпатської області: 0,18 га - для
ведення особистого селянського
господарства в урочищі "Чертіж", 0,10 га -
в урочищі "Загора" та ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку НОМЕР_1 в с.
Новоселиця площею 0,11 га та ділянку
розміром 0,04 га для ведення садівництва
біля будинку НОМЕР_2 в с. Новоселиця
Перечинського району. Зазначена
постанова суду першої інстанції
набрала законної сили після її
перегляду в апеляційному порядку
Львівським апеляційним
адміністративним судом відповідно до
ухвали від 22 квітня 2008 року по справі №
22а-742/08. 16 лютого 2010 року ОСОБА_1
звернулася до Перечинського районного
суду Закарпатської області з позовною
заявою про усунення перешкод у
приватизації шляхом визнання права
власності на земельну ділянку. Серед
доданих до позову документів зазначено
свідоцтво про право власності на
будинковолодіння за НОМЕР_2 в с.
Новоселиця, Перечинського району
Закарпатської області та витяг про
реєстрацію права власності від 22
березня 2007 року. Таким чином, про факт
існування та зміст даних документів
Новоселицькій сільській раді стало
відомо лише при отриманні матеріалів
даної позовної заяви, тобто 19 лютого 2010
року. Як випливає з наведених обставин
заявнику не було відомо та не могло
бути відомо про факт існування та про
зміст нововиявлених доказів, а саме:
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 23 лютого 2007 року серії ВЕМ
№488669 та витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №13972174 від
22 березня 2007 року, у зв'язку з чим вважає
їх нововиявленими. При прийнятті
судового рішення дані обставини могли
суттєво вплинути на прийняте судове
рішення, оскільки при його прийнятті не
були враховані права співвласників
житлового будинку НОМЕР_1 в с.
Новоселиця Перечинського району
Закарпатської області, рішенням
обмежені права співвласників на
упорядкування земельної ділянки під
власним будинковолодінням та
можливості належного користування
таким у відповідності до норм ч. 4 ст. 120
Земельного кодексу України та ст. 377 ЦК
України.

Постановою Перечинського районного
суду Закарпатської області від 15.03.2010
року в задоволенні заяви
Новоселицької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Перечинського
районного суду Закарпатської області
від 02 липня 2007 року по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Новоселицької сільської ради
Перечинського району за №2-а-25/07 -
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції Новоселицька
сільська рада подала апеляційну
скаргу. Апелянт вважає, що рішення суду
І-ї інстанції є незаконним:

- прийнятим з грубим порушенням
норм матеріального права;

- прийнятим при неповному
з'ясуванні судом обставин, що мають
значення для справи;

- недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд І-ї
інстанції помилково вважає
встановленими;

- невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Також судом І-ї інстанції допущено
порушення норм Земельного кодексу
України. Дане є суттєвим, оскільки на
момент розгляду справи в позивача не
було жодної підстави оформляти право
власності на земельну ділянку під
будівлею НОМЕР_1 в с.Новоселиця, так-як
така не перебувала ні у її власності ні
у користуванні. У зв'язку з цим ОСОБА_1
не мала жодного права звертатись з
позовом про оформлення права власності
на земельну ділянку, призначену для
обслуговування будівлі НОМЕР_1 в
с.Новоселиця. Просить скасувати
рішення Перечинського районного суду
від 15.03.2010 року і прийняти нове, яким
задоволити заяву Новоселицької
сільської ради.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про
дату,час і місце судового засідання .

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом І-ї інстанції встановлено, що 02
липня 2007 року Перечинським районним
судом Закарпатської області винесено
постанову по адміністративній справі
№2-а-25/10 за позовом гр. ОСОБА_1 до
Новоселицької сільської ради
Перечинського району, відповідно до
якої позов ОСОБА_1 було задоволено,
скасовано рішення 6 сесії 5-го скликання
Новоселицької сільської ради
Перечинського району Закарпатської
області від 08 грудня 2006 року в частині
передачі земельної ділянки площею 0,04
га в урочищі "Пустиня" гр. ОСОБА_2;
зобов'язано Новоселицьку сільську раду
прийняти рішення щодо безоплатної
передачі у власність гр. ОСОБА_1
земельних ділянок в с. Новоселиця
Перечинського району Закарпатської
області: 0,18 га - для ведення особистого
селянського господарства в урочищі
"Чертіж", 0,10 га - в урочищі "Загорода";
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
НОМЕР_1 в с. Новоселиця площею 0,11 га та
ділянку площею 0,04 га - для ведення
садівництва біля будинку НОМЕР_2 в с.
Новоселиця Перечинського району.
Зазначена постанова суду першої
інстанції набрала законної сили після
її перегляду в апеляційному порядку
Львівським апеляційним
адміністративним судом відповідно до
ухвали від 22 квітня 2008 року по справі №
22а-742/08.

З мотивувальної частини постанови
Перечинського районного суду
Закарпатської області від 02 липня 2007
року в справі №2-а-25/07 судом першої
інстанції достовірно встановлено, що
громадянка ОСОБА_1 продовжила
одноосібно користуватися зазначеними
земельними ділянками, про що свідчать
записи у земельно-кадастрових
шнурованих книгах Новоселицької
сільської ради за 2003 рік (порядковий
запис №189), земельно-кадастровій
шнурованій книзі за 2006 рік (порядковий
запис №188) та довідка Перечинського
відділення МДПІ від 23.04.2007 року за
№1733/Б/08-1700. Таким чином, суд першої
інстанції при прийнятті рішення
виходив з положень п "а" ч. 3-4 ст. 116, ст.ст.
118, 121 Земельного кодексу України, тобто
з презумпції " перебування земельної
ділянки у користуванні позивачки ".
Зазначені в постанові Перечинського
районного суду від 02 липня 2007 року в
справі №2-а-25/07 висновки визнані судом
апеляційної інстанції законними та
обгрунтованими відповідно до ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2008
року в справі №22а-742/08.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України, до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Необхідними ознаками
нововиявлених обставин є їх наявність
на час розгляду справи, а також те, що ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини за своєю суттю
є фактичними даними, що в установленому
порядку спростовують факти, які було
покладено в основу судового рішення.

Відповідно до ст. 248 КАС України
істотними вважаються нововиявлені
обставини, які могли вплинути на судове
рішення.

Таким чином колегія суддів прийшла до
висновків, що обставини, які наводяться
заявником у справі, не є істотними,
оскільки не могли вплинути на судове
рішення із зазначених вище підстав.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Однак суд І-ї інстанції при оформленні
процесуального документу помилково
оформив його у формі постанови, а не
ухвали. Але це не привело до
неправильного вирішення заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами по суті.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу Новоселицької
сільської ради Перечинського району
Закарпатської області залишити без
задоволення, а постанову
Перечинського районного суду
Закарпатської області від 15.03.2010 року
у справі № 2а-2049/10/0370 без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції..

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Матковська З.М.