Справа № 2а/2218/711/12
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/2218/711/12
Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 21 березня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії ,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Хмельницькому, про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
призначити пільгову пенсію.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 березня 2012 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не
з'явились. Судом прийняті усі
відповідні міри для їх повідомлення.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи в порядку письмового
провадження у відповідності до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь відповідача в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо можливості апеляційного розгляду
справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
наступних підстав.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідно до записів в трудовій
книжці позивач з 01.06.1978 року по 29.02.1992
року працював на підприємствах
Хмельницький СУ "Стальконструкція" та
"Макро"на роботі монтажника по монтажу
сталевих і залізобетонних конструкцій.
Загальний трудовий стаж якого
становить понад 25 років, з них
спеціальний трудовий стаж не менше 12
років 6 місяців що дає позивачу право на
пільгову пенсію по Списку № 2.

При досягненні 55-річного віку позивач
звернувся до Управління Пенсійного
Фонду України в м. Хмельницькому з
проханням призначити пенсію на
пільгових умовах.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду
України в м. Хмельницькомувід 19.08.2011
року №12442/05 позивачу відмовлено в
призначенні пільгової пенсії, оскільки
не надано довідку уточнюючого
характеру роботи.

Позивач не погоджуючись із прийнятим
рішенням звернувся до суду щодо
визнання його нечинним та зобов'язання
прийняти рішення про нарахування йому
пенсії на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо права позивача на
отримання пільгової пенсії з огляду на
наступне.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Стаж роботи позивача монтажником по
монтажу сталевих і залізобетонних
конструкцій в період з 05.05.1973 року по
15.06.2000 року підтверджується записами в
трудовій книжці.

Проте Управління Пенсійного Фонду
України в м. Хмельницькому не було
враховано період роботи з 01.03.1990 року по
30.11.1998 року на підприємстві "Макро",
оскільки в трудовій книжці дати
містять розмитості.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу роботи для призначення
пенсії за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, як вбачається з його назви та
змісту, поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній. Тому при
визначенні наявності у позивача
спеціального стажу, необхідного для
призначення пільгової пенсії, слід
виходити з записів, наявних у трудовій
книжці.

Позивач досяг відповідного віку, з
якого може бути призначено пенсію на
пільгових умовах, працював на посадах,
що передбачені Списком №2 розділу ХХІV
позиція 541.

Підсумовуючи наведене, доводи
апеляційної скарги відповідача не
ґрунтуються на вимогах законодавства
та не спростовують висновків суду
першої інстанції про те, що позивач має
право на призначення йому пільгової
пенсії за Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників за періоди
роботи: з 05.05.1973 року по 15.06.2000 року.

Колегія суддів повністю погоджується з
позицією суду першої інстанції щодо
безпідставності позовних вимог про
зобов'язання відповідача здійснювати
виплату перерахованої пенсії в
подальшому та про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, з
наступних підстав.

Оскільки правовою підставою для
звернення до адміністративного суду є
захист порушених прав, свобод чи
інтересів, то право на позов у особи
виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту
підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушено у майбутньому і
щодо якого невідомо, буде воно порушено
чи ні.

Таким чином, судове рішення повинно
бути наслідком чинного правового
регулювання, а не обмежувати волю
законодавчого органу в майбутньому
змінювати правове регулювання
суспільних відносин, а відтак в
задоволенні даних позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків. Також у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Враховуючи наведене підстави для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення матеріальної і моральної
шкоди відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а відтак
постанову СХмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 березня 2012 року слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Хмельницькому, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 березня 2012 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Гонтарук В. М.

Судді
Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.