Справа № 820/11514/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 р.
№ 820/11514/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання -
Тайцеві А.Л.

за участю:

представника позивача - Камишанової
М.С.,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Харківського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2, в
якому просив суд стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, вартість
матеріального забезпечення у сумі 2145,17
грн. на користь Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивач зазначив, що
16.10.2002 р. ОСОБА_2 звернулась за сприянням
у працевлаштуванні до Харківського
міського центру зайнятості, де була
зареєстрована як шукаюча роботу з
відкриттям персональної картки
№01602493. Згідно поданої заяви,
відповідачу наданий статус
безробітного та призначена допомога по
безробіттю. При проведенні звірки
центра зайнятості було встановлено, що
допомога по безробіттю була отримана
відповідачем неправомірно, оскільки,
ОСОБА_2 під час перебування на обліку в
центрі зайнятості не повідомила, що
вона зареєстрована як суб"єкт
підприємницької діяльності. Таким
чином, ОСОБА_2 під час перебування на
обліку у центрі зайнятості як
безробітна належала до категорії
зайнятого населення, чим порушила
Закон України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття " та "Про зайнятість
населення". ОСОБА_2 було направлено лист
- претензію про необхідність
повернення допомоги по безробіттю в
розмірі 2145,17 грн. До теперішнього часу
заборгованість відповідачем не
сплачена.

Представник Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості - в судове засідання
з'явилася, позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Відповідача у судове засідання
прибула, позов не визнала, просила
відмовити у задоволенні. В судовому
засіданні не заперечувала проти того,
що вона зареєстрована як фізична
особа-підприємець, однак зазначила, що
тривалий час не може здійснити
процедуру державної реєстрації
припинення фізичної особи-підприємця.

Вислухавши пояснення представника
позивача та пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" функції виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття
покладаються на органи державної
служби зайнятості, які мають право
діяти від імені Фонду. Статтею 16
вищевказаного Закону передбачено, що
кошти Фонду використовуються на
виплату забезпечення та надання
соціальних послуг, передбачених цим
Законом. Харківський обласний центр
зайнятості є робочим органом
виконавчої дирекції Фонду.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_2 звернулась до Харківського
міського центру зайнятості з письмовою
заявою, в якій просила до вирішення
питання про працевлаштування надати їй
статус безробітної з виплатою допомоги
по безробіттю, відповідно до Законів
України "Про зайнятість населення" та
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" .

Наказом від 23.10.2002 року ОСОБА_2 надано
статус безробітної та призначено
допомогу по безробіттю відповідно до
Законів України "Про зайнятість
населення" та загальнообов"язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

16.04.2004 року відповідач була знята з
обліку, у зв"язку з отриманням права на
пенсію відповідно до пп."7" п.1 ст.31
Закону України"Про загальнобов"язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

Згідно розрахунку Харківського
міського центру зайнятості період
виплати допомоги з 23.10.2002 року по 12.04.2004
року загальна сума виплачених коштів
склала 2145,17 грн.

Вподальшому, відділом бухгалтерського
обліку, службовою запискою було
повідомлено про те, що в ході
підготовки довідки для ПФУ про
відсутність заборгованості для
припинення підприємницької діяльності
виявлений факт реєстрації ОСОБА_2 як
фізичної особи-підприємця.

Згідно п.2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (в редакції що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до вимог Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) розслідування згідно з
цим Порядком здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.
Перевірка проводиться центрами
зайнятості, на які покладено виконання
функцій робочих органів виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (далі -
центри зайнятості), у разі, коли: подані
застрахованою особою документи дають
їй право на одержання допомоги по
безробіттю відповідно до частини
першої статті 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Рішення щодо проведення
перевірки приймається керівником
відповідного центру зайнятості.

Як встановлено з акту
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" №107 від 29.04.2014 року
в ході підготовки довідки підготовки
довідки для ПФУ про відсутність
заборгованості для припинення
підприємницької діяльності виявлений
факт, що ОСОБА_2 з 19.08.1993 року
зареєстрована як приватний
підприємець та знаходиться в процесі
припинення підприємницької
діяльності.

Згідно наявного у матеріалах справи
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, судом встановлено, що
ОСОБА_2 була зареєстрована 19.08.1993 року у
якості фізичної особи-підприємця.

Матеріалами справи підтверджено, що
27.12.2010 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців були внесені дані про
перебування фізичної особи-підприємця
в процесі припинення підприємницької
діяльності, банкрутства, а саме: в стані
припинення підприємницької діяльності
за судовим рішенням.

Відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 вказаного
Закону України в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах: громадяни, які
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Згідно ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу. Зокрема , Фізична
особа - підприємець не може бути
визнана безробітним, оскільки
відповідно до п. б ч. 3 ст. 1 Закону
України "Про зайнятість населення"
віднесена до категорії зайнятого
населення.

Таким чином, ОСОБА_2 в порушення ч. 2, 3 ст.
36 Закону України "Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування на випадок безробіття" під
час призначення та отримання допомоги
по безробіттю, своєчасно не повідомила
Харківський міський центр зайнятості
про обставини, що впливають на умови
виплати вказаної допомоги, а саме про
те, що вона є суб'єктом підприємницької
діяльності у зв'язку з чим не може бути
визнана як безробітна.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 6 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності
передбачено, що у разі встановлення
центрами зайнятості відповідно до
цього Порядку належності безробітної
особи до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених з дня
призначення виплат повертаються
особою відповідно до пункту 7 цього
Порядку, а саме рішення про повернення
коштів особою чи роботодавцем
оформлюється наказом. Протягом двох
робочих днів після прийняття рішення
центр зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

На підставі виявлених порушень з боку
ОСОБА_2, директором Харківського
міського центру зайнятості винесено
наказ про повернення коштів № 739 від
29.04.2014 р., в якому передбачено вжиття
заходів по поверненню коштів у сумі
2145,17 грн., виплачених ОСОБА_2, як
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття за період з 23.10.2002 р. по 12.04.2004
р.

В подальшому Харківським міським
центром зайнятості ОСОБА_2, направлено
лист - претензію № ХМЦЗ-02-11913-22/14 від
30.04.2014 р., з попередженням, що у разі
неповернення коштів у встановлений
строк, питання щодо їх стягнення буде
вирішуватися у судовому порядку
відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем вчинено дії щодо
встановлення обставин, які впливають
на порядок виплати матеріальної
допомоги по безробіттю, прийнято
рішення в межах повноважень та
відповідно до встановленого порядку та
з визначених законом підстав про
повернення допомоги по безробіттю, яке
надіслано відповідачу. На момент
розгляду справи сума отриманої
допомоги по безробіттю відповідачем не
повернута.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71
КАС України, кожна сторона належними і
достатніми доказами повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а відповідач
належними доказами не довів факту
повернення суми отриманої допомоги по
безробіттю, суд прийшов до висновку про
законність та обґрунтованість
позовних вимог, через що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 9, 11, 71, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на
користь Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття в особі
Харківського міського центру
зайнятості вартість матеріального
забезпечення у загальній сумі 2145,17 грн.
( дві тисячі сто сорок п"ять гривень 17
коп.)

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на постанову суду протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Суддя
Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений
11.07.2014 року.