Справа № 2а-5994/10/1670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/29719/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Вербицької О.В.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.01.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.05.2011 по справі №2а-5994/10/1670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий
агропромисловий союз» до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області про визнання нечинними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.01.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий
агропромисловий союз» до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області про визнання нечинними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 31.03.2010 №/0/982, від
23.06.2010 №/1/2074, від 06.09.2010 №/2/2832,
від 17.11.2010 №/3/3817.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція у Полтавській
області 24.05.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 22.08.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просив
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
24.01.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.05.2011, прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог
Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція у Полтавській
області посилається на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, зокрема, пункту
5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
статті 159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією у Полтавській області
проведено планову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий
агро-промисловий союз» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2007 по
31.12.2009 валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2007 по
31.12.2009.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1
пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», внаслідок чого
підприємством занижено податок на
прибуток в період, що перевірявся, на
загальну суму 176094,00грн., в тому числі за
4 квартал 2007 року в сумі 2500,00грн., за 1
квартал 2008 року на суму 28438,00грн., за 2
квартал 2008 року на суму 28438,00грн., за 3
квартал 2008 року на суму 28750,00грн., за 4
квартал 2008 року на суму 28750,00грн., за 1
квартал 2009 року на суму 14062,00грн., за 2
квартал 2009 року на суму 14219,00грн., за 3
квартал 2009 року на суму 14375,00грн., за 4
квартал 2009 року на суму 16562,00грн.

За результатами перевірки
Кременчуцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією у Полтавській
області складено акт від 18.03.2010
№965/23-209/32615108 та прийнято податкове
повідомлення-рішення від 31.03.2010
№/0/982, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю «Торговий
агро-промисловий союз» визначене
податкове зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств на суму 264140,62грн., в тому
числі 176093,75грн. - за основним платежем,
88046,88грн. - штрафна санкція.

За наслідками апеляційного оскарження
зазначеного податкового
повідомлення-рішення скарги
підприємства залишені без задоволення,
податкове повідомлення-рішення без
змін, у зв'язку з чим Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією у Полтавській області
прийнято податкові
повідомлення-рішення від 23.06.2010
№/1/2074, від 06.09.2010 №/2/2832, від
17.11.2010 №/3/3817 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств на суму 264140,62грн.,
в тому числі 176093,75грн. - за основним
платежем, 88046,88грн. - штрафна санкція.

Фактичною підставою для винесення
спірних податкових повідомлень-рішень
став висновок податкового органу про
безпідставність включення позивачем
до складу валових витрат відсотків по
отриманій позиці з огляду на
недоведеність зв'язку позики з
основною діяльністю підприємства.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу - це сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 зазначеного Закону до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно з підпунктом 5.5.1 пункту 5.1
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
до складу валових витрат відносяться
будь-які витрати, пов'язані з виплатою
або нарахуванням процентів за
борговими зобов'язаннями (у тому числі
за будь-якими кредитами, депозитами)
протягом звітного періоду, якщо такі
виплати або нарахування здійснюються у
зв'язку з веденням господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1
зазначеного Закону господарська
діяльність - це будь-яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Судом встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Торговий
агропромисловий союз» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Центр
фінансових ініціатив» укладено
договір позики від 24.12.2007 №09-У/Д,
відповідно до якого останнім надано
позивачеві грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності у
сумі 1500000,00грн. зі сплатою 30% річних.
Відповідно до пункту 1.2 договору,
позика надається позивачеві для
поповнення обігових коштів. Відповідні
кошти отримані позивачем на
розрахунковий рахунок.

На думку податкового органу відповідні
кошти використані позивачем на
придбання придбані у Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Центр
фінансових ініціатив» інвестиційних
сертифікатів.

Судами встановлено, що зазначені
інвестиційні сертифікати придбані
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий
агропромисловий союз», а потім
реалізовані підприємством у повному
обсязі до 24.12.2007.

Натомість судами встановлено, що суми
отриманої позики використані
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий
агропромисловий союз» за цільовим
призначенням - для поповнення обігових
коштів, а також використані у власній
господарській діяльності, про що
свідчать договори, укладені позивачем
з постачальниками.

Таки чином, за встановлених обставин,
висновок судів попередніх інстанцій
щодо протиправності податкових
повідомлень-рішень Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції від 31.03.2010 №/0/982, від
23.06.2010 №/1/2074, від 06.09.2010 №/2/2832,
від 17.11.2010 №/3/3817 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.01.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011 по
справі №2а-5994/10/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ О.В. Вербицька