Справа № 9101/188220/2012
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2013-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2013 рокусправа № 2а-153/11
(2а/0427/48/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Юхименка О.В.

суддів: Нагорної Л.М.
Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження

апеляційну скаргу Головного
Управління праці та соціального
захисту населення

Дніпропетровської обласної державної
адміністрації,

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду

Дніпропетровської
області

від 30.03.2012р.

у справі № 2а-153/11(2а/0427/48/12)

за позовом ОСОБА_2,

до відповідача Головного
Управління праці та соціального
захисту

населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації

відповідача Головного
управління державного казначейства
України

в
Дніпропетровській області

відповідача Центру по
нарахуванню і виплаті допомог та
здійсненню

контролю за
правильністю призначення та виплати
пенсій

і цільових
грошових допомог

про визнання дій та
бездіяльності незаконними, стягнення

недоплаченої
одноразової щорічної допомоги
учаснику

бойових дій,

встановив: подано позов до Головного
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
обласної державної адміністрації про

визнання протиправними дій та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня як учаснику
бойових дій у розмірах, передбачених
статтею 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту» в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням виплаченої суми за 1999-2009
роки.

Суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність
Головного Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації.

Зобов'язав Головне Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації перерахунок та
виплатити позивачу недоплачену
щорічну разову грошову допомогу за 2009
рік, відповідно до вимог ч.5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту», з
урахуванням рішення Конституційного
Суду України від 22.08.2008р. № 10-рп та з
урахуванням раніше виплаченої суми. В
решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що Позивач
відноситься до соціальної категорії -
«учасник бойових дій», має право на
пільги, встановлені законодавством
України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Головне Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, Відповідач, вказує на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Просить постанову суду скасувати. У
позові відмовити.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 29.04.1999р. і користується
пільгами, встановленими Законом
України «Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту».

Позивач користується правом на
отримання грошової допомоги у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком до 5
травня щорічно відповідно до ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантій їх соціального
захисту».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог щодо
виплати щорічної допомоги до 5 травня
за 2009 рік у розмірах, які визначено ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантій їх соціального
захисту» з наступних підстав.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008р. зміну ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту» в
редакції Закону від 28.12.2007р. визнано
неконституційною,

У 2009 році розмір разової грошової
допомоги, який визначено ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту», не
змінювався.

Отже, при нарахуванні разової грошової
допомоги у 2009 році відповідач мав
керуватися вимогами зазначеного
Закону.

Тому позивач має право на отримання
одноразової грошової допомоги до 05
травня у 2009 році, як учаснику бойових
дій у розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком.

Статтею 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2009 рік" надано право
Кабінету Міністрів України у 2009 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Таким чином, у 2009 році Кабінет
Міністрів України мав право
встановлювати розмір соціальних
виплат, але лише таких соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати.

Розмір разової грошової допомоги, який
передбачено ст. 12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту», визначається
залежно від розміру мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, у 2009 році Кабінету
Міністрів України не було надано право
щодо встановлення розміру разової
грошової допомоги, яка виплачується до
5 травня учасникам бойових дій.

Отже, до спірних правовідносин не
підлягає застосуванню постанова КМУ
від 18.03.2009р. № 211 "Про розміри грошової
допомоги, що виплачується в 2009 році"
відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та про «Жертви
нацистських переслідувань», якою
визначено розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту», а не підзаконним
нормативно-правовим актом Постановою
КМУ від 18.03.2009р. № 211. Таким чином,
висновки суду першої інстанції в цій
частині є обґрунтованими.

В межах апеляційної скарги
відсутні підстави для скасування
постанови суду першої інстанції.

Керуючись пунктом 1 частини 1
статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Головного
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
обласної державної адміністрації -
залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського
міськрацонного суду Дніпропетровської
області від 30.03.2012р. у справі №
2а-153/11(2а/0427/48/12) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції у порядку та
у строки, визначені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
О.В. Юхименко

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Я.В. Семененко