Справа № 2120/3711/12 (2а-2120/776/12)
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/81424/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І. (доповідач), Білуги
С.В., Лиски Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні про
зобов'язання здійснити певні дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року позивач звернувся до
суду із даним позовом, в якому просив
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і виплату суми страхових
платежів внаслідок втрати
працездатності з урахуванням
підвищення тарифних ставок і посадових
окладів за період з 9.07.2001 року по 31.03.2012
року в розмірі 55087,89 грн.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 22 травня 2012 року,
яку залишено без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15
листопада 2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів і
постановити нове рішення про
задоволенння позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що під час
виконання трудових обов'язків в
результаті нещасного випадку позивач
отримав трудове каліцтво з втратою 60%
професійної працездатності
безстроково і медико-соціальною
експертною комісією у 1999 році йому
встановлено ІІІ групу інвалідності та
розпочато щомісячні страхові виплати.

У 2001 році функції щодо виплати
страхових виплат передано Відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Вважаючи, що відповідач проводить
перерахунок страхових виплат у
розмірах, що суперечать вимогам Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон №1105-XIV) перерахування сум
щомісячних страхових виплат
провадиться також у разі зростання у
попередньому календарному році
середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з
питань статистики. Таке перерахування
провадиться з 1 березня наступного
року. При цьому визначена раніше сума
щомісячної страхової виплати
зменшенню не підлягає.

Згідно зі статтею 34 Закону №1105-XIV сума
щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

У разі коли потерпілому одночасно із
щомісячною страховою виплатою
призначено пенсію по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним
випадком, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. Визначені раніше
сума щомісячної страхової виплати та
пенсія по інвалідності зменшенню не
підлягають.

Положеннями Порядку призначення та
здійснення страхових виплат
потерпілим (членам їх сімей),
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
31.01.2002 року №7, було визначено, що при
проведенні перерахування щомісячних
страхових виплат з 1 березня кожного
року середньомісячна заробітна плата
підлягає коригуванню. При цьому
відкоригована середньомісячна
заробітна плата не може перевищувати
встановлену на дату настання права на
перерахування максимальну величину
(граничну суму) заробітної плати
(доходу) з якої сплачуються страхові
внески до Фонду.

Перерахування щомісячних страхових
виплат проводиться з урахуванням
вимог абзацу 3 частини 1 статті 34 Закону
№1105-XIV, а саме - у разі коли потерпілому
одночасно із щомісячною страховою
виплатою призначено пенсію по
інвалідності у зв'язку з одним і тим
самим нещасним випадком або
професійним захворюванням, їх сума не
повинна перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я.

Сума перерахованої щомісячної
страхової виплати та пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання (станом на 1
березня відповідного року) обмежується
відкоригованим середньомісячним
заробітком потерпілого.

При перерахуванні щомісячних
страхових виплат з 1 березня для
коригування середньомісячної
заробітної плати застосовується
коефіцієнт, на який перераховується
щомісячні страхові виплати потерпілим
(членам їх сімей) за рішенням правління
Фонду.

Крім того, відповідно до пункту 7.7.2
Порядку призначення та здійснення
страхових виплат застрахованим особам
(членам їх сімей), затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробі та професійних
захворювань України від 22 грудня 2005
року №83 щомісячні страхові виплати
заінтересованим особам
перераховуються з 1 березня на
коефіцієнт підвищення страхових
виплат, що встановлюється правлінням
Фонду.

Судами встановлено, що Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Херсоні
проводило щороку перерахунок
щомісячної страхової виплати позивачу
у відповідності з постановами
правління Фонду, в кожній з яких
зазначено, що такий коефіцієнт взято за
даними Державного комітету статистики
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, які,
відмовляючи у задоволенні позову,
правильно виходили з того, що при
проведенні перерахунку належних
позивачу щомісячних страхових виплат,
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230,231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Суворовського
районного суду м. Херсона від 22 травня
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

С.В.Білуга

Т.О.Лиска