Справа № 0311/2672/12
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року № 876/4350/13Львівський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді - Клюби В.В.

суддів - Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 23 квітня 2012 року
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України в Маневицькому районі
Волинської області про зобов'язання
нарахувати щомісячну державну
соціальну допомогу «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вищевказаним адміністративним
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області, в якому просила
зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період останніх
шість місяців .

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 23 квітня
2012 року у справі № 0311/2672/12 заявлений
позов задоволено частково. Зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії як
дитині війни на 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 22 квітня 2011 року по
22 липня 2011 року .

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило Управління Пенсійного
Фонду України в Маневицькому районі
Волинської області, яке покликаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції і винести нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки
апеляційну скаргу подано на рішення
суду першої інстанції, яке прийнято у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу. Перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачу по справі, суд виходив з того,
що позивач належить до категорії
громадян, на яких поширюється державні
соціальні гарантії дітям війни, а тому
має право на встановлене ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії.

Згідно пункту 7 Прикінцевих положень
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року,
який набрав чинності 19 червня 2011 року
зазначено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від 18
листопада 2004 року застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» від
06 липня 2011 року № 745, яка набрала
законної сили 23 липня 2011 року.

Вищенаведені нормативні акти на даний
час є діючими і неконституційними не
визнавались.

Отже, нарахування та виплата у 2011 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а
починаючи з 23 липня 2011 року виплати,
передбачені, зокрема, ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», повинні здійснюватися в
порядку та розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» №745 від
06.07.2011 року.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд вважає, що в задоволенні позову у
частині зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
спірної надбавки починаючи з 23 липня 2011
року слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з рішенням суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1
щодо нарахування та виплати підвищення
до пенсії як дитині війни за період з 22
квітня 2011 року по 22 липня 2011 року
включно підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.
Положення ч.3 ст.28 цього Закону, на думку
колегії суддів не є перешкодою для
застосування величини мінімального
розміру пенсії за віком до обрахування
інших пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого крім передбаченого ч.1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» доплат до пенсії як на
причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст. 198,
ст.ст. 200, 205, 206, 254 КАС України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 23 квітня 2012
року у справі № 0311/2672/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя Клюба В.В.
СуддяЛевицька Н.Г. СуддяХобор Р.Б.