Справа № 0827/8406/12 (0827/2а-477/12)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/63142/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненко А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправними
дій,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась із адміністративним
позовом в якому просила зобов'язати
відповідача нарахувати та сплатити їй
одноразову грошову допомогу
відповідно до п.7-1 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у розмірі 10
місячних пенсій станом на 01 травня 2012
року.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2012 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивач не
має право на отримання грошової
допомоги, оскільки з 07.10.2009 року
отримувала пенсію за вислугу років, що
суперечить умова отримання
одноразової грошової допомоги
відповідно до п.7-1 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано, прийнято
нове, яким позов задоволено.
Зобов'язано Управління нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2 грошову
допомогу у розмірі десяти місячних
пенсій за віком, відповідно до п. 7-1
розділу «Прикінцеві положення» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2
досягла віку, настання якого є
підставою для отримання пенсії за
віком та виплати грошової допомоги в
розмірі 10 мінімальних пенсій за віком.

Не погодившись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Управління
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить оскаржуване рішення
суду скасувати та винести нове рішення
про відмову в задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що

ОСОБА_2 звернулась до Управління із
заявою при призначення пенсії за
вислугу років, у зв'язку з чим 07 жовтня
2009 року у відповідності до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» їй
призначено пенсію за вислугу років.

У зв'язку з продовження праці на
колишній посаді, ОСОБА_2 звернулась до
Управління з заявою про відмову від
отримання пенсії за вислугою років.
Крім того позивач повернув кошти
виплачені їй за жовтень 2009 року у
розмірі місячної пенсії, що
підтверджується копією квитанції про
сплату.

В травні 2012 року ОСОБА_2 призначено
пенсію за віком. В червні позивач
звернулась до УПФУ з заявою про
виплату одноразової грошової допомоги
у розмірі 10 місячних пенсій відповідно
до п. 7-1 розділу «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Листом від 23 липня 2012 року №222/В-1
Управління відмовило позивачу в
нарахуванні та виплаті одноразової
грошової допомоги у зв'язку із тим, що з
07 жовтня 2009 року ОСОБА_2 перебувала на
обліку у відповідача на пенсії за
вислугою років. За заявою позивача,
через продовження праці на посаді, що
дає право на призначення пенсії за
вислугу років, виплату пенсії
призупинено. На підставі особистої
заяви та досягнення пенсійного віку,
встановленого законодавством, 24 жовтня
2012 року позивача переведено на пенсію
за віком.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлені умови
призначення пенсії за віком.

Відповідно до п. 7-1 розділу «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
"е"-"ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення. Виплата зазначеної
грошової допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Порядок обчислення стажу, який
дає право на призначення грошової
допомоги, та механізм виплати цієї
допомоги встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати, затвердженого постановою КМУ
від 23.11.2011 року № 1191 грошова допомога
надається особам, яким починаючи з 1
жовтня 2011 р. призначається пенсія за
віком відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та які на день досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 зазначеного Закону, працювали в
закладах та установах державної або
комунальної форми власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і мають страховий стаж
(для чоловіків - 35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції на 23 жовтня 2011 року ОСОБА_2
досягла віку, настання якого є
підставою для отримання пенсії за
віком, і у квітні 2012 року звернулась до
УПФУ в Шевченківському районі м.
Запоріжжя із заявою про призначення їй
пенсії за віком та із заявою про
виплату грошової допомоги у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком.

Управління в свою чергу не оспорюючи
право ОСОБА_2 на отримання зазначеної
виплати відмовило їй в цьому праві на
підставі того що вона вже реалізувала
його у вересні 2009 року.

Згідно п. 7-1 розділу «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та п. 5 Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати, підставою для відмови у
невиплаті грошової допомоги у розмірі
10 мінімальних пенсій за віком є саме
отримання будь-якої пенсії, а не
призначення та нарахування пенсії.

Враховуючи вищезазначене суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, тоді як суд
касаційної інстанції відповідно до
статті 220 КАС України позбавлений
можливості досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець