Справа № 2а-4497/10/0770
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р.
Справа № 127296/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Гінди О.М., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 та Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Закарпатської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 20.09.2011 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області про скасування та визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач - суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 06.12.2010
року звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду із
позовом до Державної податкової
адміністрації, Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Закарпатської області про визнання
протиправним рішення, прийнятого за
результатами розгляду скарги та
скасування податкових
повідомлень-рішень Мукачівської ОДПІ.
Під час судового розгляду справи
представником позивача було уточнено
позовні вимоги у справі, а саме
підтримано вимоги щодо визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Мукачівської ОДПІ №/0 від 29
вересня 2010 року щодо визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 230436,00
гривень та визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Мукачівської
ОДПІ №/0 від 29 вересня 2010 року щодо
визначення податкового зобов'язання з
податку на доходи від підприємницької
діяльності в розмірі 118556,00 гривень. В
результаті поданої представником
позивача заяви про уточнення позовних
вимог було закрито провадження в
частині позовних вимог щодо визнання
недійсними рішення Державної
податкової адміністрації у
Закарпатській області від 05.11.2010 р. №
578/Ш/25-058 про залишення скарг від 29.10.2010 р.
№ 004 та № 005 без розгляду.

В позові позивачка покликається на те,
що донарахування податку на додану
вартість на загальну суму 230436,00
гривень, в тому числі за основним
платежем 153624,00 гривень, штрафних
санкцій 76812,00 гривень є протиправним, а
тому податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню, адже згідно вимог
чинної на момент виникнення спірних
правовідносин редакції Закону України
«Про податок на додану вартість»,
покупець не був зобов'язаний та не мав
фактичної можливості перевіряти
статус свідоцтва платника
контрагентів, зокрема ПП
«Авторитет-Регіон-8», ПП «Класік-Проект-
Лайн». Формування ж податкового
кредиту, на думку позивача, відбулось
на підставі належним чином оформлених
податкових накладних, з врахуванням
наявних у позивача копій свідоцтв
платника податку на додану вартість
даних контрагентів та відповідно до
вимог Закону України «Про податок на
додану вартість». Щодо донарахування
податку з доходів фізичних осіб,
представник позивача зазначив, що воно
було здійснено протиправно, адже
позивач був змушений укласти угоди
щодо виплати безвідсоткової
фінансової допомоги на суму 750000,00
гривень у зв'язку з фінансовою кризою
2009 року та блокуванням коштів на
банківському рахунку позивача у
акціонерному банку «Банк
Регіонального Розвитку». Повернення ж
коштів лише у 2010 році сталось у зв'язку
з об'єктивними причинами та це не може
бути покладеним в основу донарахування
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб. Крім того,
представник позивача заперечив факт
відсутності серед поданих до перевірки
документів таких, що документально не
підтверджували б фактично понесені
витрати за 2009 рік чи ненадання до
перевірки відповідних документів.
Зазначив, що відомості, зазначені у
податковій звітності з податку з
доходів фізичних осіб в повному обсязі
підтверджені документально.

Оскаржуваною постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 20.09.2011 року
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області про скасування та визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень - задоволено
частково, а саме визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 29.09.2010 року
Мукачівської ОДПІ №/0 про
визначення суми податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість в частині стягнення 71230,37
гривень основного платежу та 35615,18
гривень штрафних санкцій. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нову, якою задоволити позовні
вимоги повному обсязі, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що формування податкового кредиту, на
думку позивача, відбулось на підставі
належним чином оформлених податкових
накладених, з врахуванням наявних у
позивача копій свідоцтв платника
податку на додану вартість даних
контрагентів та відповідно до вимог
Закону України «Про податок на додану
вартість». Щодо донарахування податку
з доходів фізичних осіб, то воно було
здійснено протиправно, адже позивач
був змушений укласти угоди щодо
виплати безвідсоткової фінансової
допомоги на суму 750000,00 гривень у зв'язку
з фінансовою кризою 2009 року та
блокуванням коштів на банківському
рахунку позивача у акціонерному банку
«Банк Регіонального Розвитку».
Повернення ж коштів лише у 2010 році
сталось у зв'язку з об'єктивними
причинами та це не може бути покладеним
в основу донарахування податкових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб.

У поданій апеляційній скарзі
Мукачівська об'єднана державна
податкова інспекція Закарпатської
області просить зазначену постанову
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що позивач включив до податкового
кредиту суми ПДВ на підставі
податкових накладних, виписаних ПП
«Авторитет-Регіон-8», ПП
«Класик-Проект-Лайн» за відсутності у
таких продавців статусу платників ПДВ
і відсутності у виписаних ними після
цієї дати податкових накладних
юридичної значимості. Зазначила, що
відповідно до бази даних ДПС платників
ПДВ ліквідовані свідоцтва платників
ПДВ: ПП «Авторитет-Регіон-8», дата
ліквідації - 04.08.2009 р.; ПП
«Класик-Проект-Лайн», дата ліквідації -
30.07.2009 р. Посилання позивача на те, що
про анулювання свідоцтв платників ПДВ
ПП «Авторитет-Регіон-8», ПП
«Класик-Проект-Лайн» йому стало відомо
лише з акту перевірки та те, що у СПД
були відсутні можливості перевіряти
дійсність свідоцтв платника ПДВ
підлягає спростуванню, адже згідно з
наказу ДПА України від 24.05.2005 р. № 185 для
інформування платників податку
Державна податкова адміністрація
України щомісяця у термін до 12 числа
місяця оприлюднює на сайті Державної
податкової адміністрації України, що
дає підстави вважати, що у позивача на
момент включення податку на додану
вартість до податкового кредиту була
можливість перевірити статус свого
контрагента, як платника ПДВ.

Крім , цього що стосується податкового
зобов'язання з податку на доходи від
підприємницької діяльності,
представник відповідача зазначила, що
за наслідками перевірки було
встановлено, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 завищено
валові витрати в 2009 р. та відповідно
зменшено чистий дохід, що підлягає
оподаткуванню за ставкою 15% на суму 864193
грн. Перерахування ж коштів за
договорами про надання безвідсоткової
фінансової допомоги на зворотні основі
не було пов'язане з витратами
господарської діяльності та було
включено до складу витрат
безпідставно.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені, однак з невідомих для
суду причин не з'явилися в зал судового
засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст.
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подані скарги не
підлягають задоволенню з наступних
мотивів.

Задовольняючи частково позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив з того, що враховуючи
на момент складання податкових
накладних в період з 18.08.2009 року по
30.09.2009р. ПП «Авторитет-Регіон-8» мало
статус платника податку на додану
вартість та податкові накладні були
виписані обґрунтовано і надані
позивачу, а позивач оплатив вартість
товару в повному обсязі, суд вважає
господарські операції проведеними, а
також правомірним включення до
податкового кредиту за 2009 року СПД
ОСОБА_1 суму податку на додану вартість
у розмірі 71230,37 гривень, по
взаєморозрахунках з ПП
«Авторитет-Регіон-8», а прийняття
відповідачем податкового
повідомлення-рішення про
донарахування позивачу суми ПДВ і
застосування відповідно штрафних
санкцій в розмірі 35615,18 гривень спірним
повідомленням-рішенням-необґрунтовани
ми. В силу наведеного підлягає визнанню
протиправним та скасуванню
повідомлення-рішення начальника
Мукачівської ОДПІ №/0 від 29
вересня 2010 року в частині визначення
позивачу зобов'язань з податку на
додану вартість в розмірі 71230,37 та
штрафних санкцій в розмірі 35615,18
гривень. - тих сум, які були сплачені
позивачем по податкових накладних ПП
«Авторитет-Регіон-8» за період дії
ухвали про забезпечення позову із
18.08.2009 року по 30.09.2009 року. В іншій
частині дане податкове повідомлення -
рішення є обґрунтованим. Документально
підтвердженими витратами вважаються
оплачені витрати поточного звітного
періоду, а також попередніх періодів,
якщо вони стосуються доходу,
отриманого протягом звітного періоду,
та підтверджені відповідними
документами.

Суд першої інстанції констатує, що
перевіркою встановлено розбіжність
між розмірами оподатковуваного доходу
за 2009 рік СПД ОСОБА_1 в розмірі 790372,00
гривень, яка зокрема виникла за
наслідками включення до складу валових
витрат 750000,00 гривень, виплачених за
договорами про надання безвідсоткової
фінансової допомоги на зворотній
основі у вересні 2009 року, кошти за якими
були повернуті на рахунок СПД ОСОБА_1
тільки в 2010 році. Обґрунтування ж
представника позивача про вимушений
характер дій щодо укладення угод
безвідсоткової фінансової допомоги на
зворотній основі, викликаний
фінансовою кризою, не можуть бути взяті
до уваги в силу вищевикладеного. Таким
чином, матеріалами справи
підтверджуються висновки про
порушення вимог Закону України від
22.05.2003р. № 889-ІУ «Про податок доходів
фізичних осіб» із змінами і
доповненнями, розділу 4 ст.14 Декрету КМ
України від 26.12.92 р. N 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян» із
змінами та доповненнями, фізичною
особою СПД ОСОБА_1, за наслідками яких
було нараховано до сплати в бюджет 118556,0
грн. податку з доходів фізичних осіб
від підприємницької діяльності.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем, про що їй видано
відповідне свідоцтво про державну
реєстрацію . Здійснюючи підприємницьку
діяльність остання є платником податку
на додану вартість, згідно виданого
свідоцтва. 15 вересня 2010 року
Мукачівською ОДПІ було проведено
планову виїзну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, в результаті
якої було складено акт №2171/17- 03/НОМЕР_1.
В результаті даного акту відповідачем
було винесено податкові
повідомлення-рішення №/0 від 29
вересня 2010 року про донарахування
податку з доходів фізичних осіб в сумі
118556, 00 грн. та податкове
повідомлення-рішення №/0 від 29
вересня 2010 року про донарахування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 230436,00 грн., із
яких 153624,00 грн. за основним платежем та
76812,00 грн. за штрафними санкціями. Не
погодившись із зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач подав скарги до Мукачівської
ОДПІ та ДПА в Закарпатській області ,
проте такі були залишені без розгляду .

Судом встановлено, що відповідно до пп.
7.2.3 п.7 ст. 7 Закону України «Про податок
на додану вартість» податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Податкова накладна є звітнім
податковим документом і водночас
розрахунковим документом.

Згідно з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 року № 168/97-ВР, податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відносить до
складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Згідно з вимогами пп. 7.2.4 цього пункту
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому ст. 9 цього
Закону.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 зазначеного
Закону встановлено заборону на
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Згідно матеріалів справи, у
контрагентів СПД ОСОБА_1 були
ліквідовані свідоцтва платників ПДВ, а
саме у ПП «Авторитет-Регіон-8» - 04.08.2009 р.;
у ПП «Класик-Проект-Лайн» - 30.07.2009 р. При
цьому, за охоплений перевіркою період
СПД ОСОБА_1 було сформовано податковий
кредит з податку на додану вартість на
підставі виписаних вказаними
контрагентами податкових накладних на
загальну суму 153624,00 гривень, а саме: по
податкових накладних ПП
«Класик-Проект-Лайн» № 200741 від 31.07.2009
року на суму 41160,00 гривень, в т.ч. ПДВ 6860,00
грн., № 200742 від 31.07.2009 року на суму 34045,20
гривень, в т.ч. ПДВ 5674,20 грн., № 200743 від
31.07.2009 року на суму 37161,60 гривень, в т.ч.
ПДВ 6193,60 грн., № 200744 від 31.07.2009 року на
суму 139344,24 гривень, в т.ч. ПДВ 23224,04 грн.,
№ 010842 від 01.08.2009 року на суму 35609,28
гривень, в т.ч. ПДВ 5934,88 грн., по
податкових накладних ПП
«Авторитет-Регіон-8» № 050841 від 05.08.2009
року на суму 42978,66 гривень, в т.ч. ПДВ 7163,11
грн., № 190643 від 06.08.2009 року на суму 47903,28
гривень, в т.ч. ПДВ 7983,88 грн., № 060841 від
06.08.2009 року на суму 6120,00 гривень, в т.ч.
ПДВ 1020,00 грн., № 070841 від 07.08.2009 року на
суму 110040,00 гривень, в т.ч. ПДВ 18340,00 грн.,
№ 250841 від 25.08.2009 року на суму 34423,50
гривень, в т.ч. ПДВ 5737,25 грн., № 250842 від
25.08.2009 року на суму 6282,41 гривень, в т.ч.
ПДВ 1047,07 грн., № 010941 від 01.09.2009 року на
суму 41968,20 гривень, в т.ч. ПДВ 6994,70 грн., №
030941 від 03.09.2009 року на суму 46597,08 гривень,
в т.ч. ПДВ 7766,18 грн., № 040941 від 04.09.2009 року
на суму 49406,04 гривень, в т.ч. ПДВ 8234,34 грн.,
№ 070971 від 07.09.2009 року на суму 90892,80
гривень, в т.ч. ПДВ 15148,80 грн., № 100941 від
10.09.2009 року на суму 19692,00 гривень, в т.ч.
ПДВ 3282,00 грн., № 100942 від 10.09.2009 року на
суму 43286,64 гривень, в т.ч. ПДВ 7214,44 грн., №
150941 від 15.09.2009 року на суму 85173,53 гривень,
в т.ч. ПДВ 114195,59 грн., № 220941 від 22.09.2009
року на суму 9660,00 гривень, в т.ч. ПДВ 1610,00
грн..

Однак, як встановлено матеріалами
справи, ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду, отриманою на
запит головуючого судді у справі
№2а-25116/09/1270 від 18.08.2009 року за позовом
ПП «Авторитет-Регіон-8» до Ленінської
МДПІ в м. Луганську про визнання дій
неправомірними, було зупинено дію
рішення Ленінської МДПІ в м. Луганську
щодо винесення акта про анулювання
реєстрації ПП «Авторитет-Регіон-8» , як
платника податку на додану вартість
№250 від 04.08.2009 року та зупинено дію акта
про анулювання реєстрації ПП
«Авторитет- Регіон-8», як платника
податку на додану вартість №250 від 04.2009
року до ухвалення рішення в
адміністративній справі.

30 вересня 2009 року Ухвалою Луганського
окружного адміністративного суду у
справі №2а-25116/09/1270 було залишено без
розгляду позовну заяву ПП
«Авторитет-Регіон-8» та скасовано
заходи забезпечення позову, вжиті
вищезазначеною Ухвалою від 18.08.2009 року.
Виконання ухвал з питань забезпечення
адміністративного позову здійснюється
негайно в порядку, встановленому
законом для виконання судових рішень
(ч. 5 ст. 118 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України, ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 255 КАС України,
ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів" судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Таким чином, оскільки ухвала
Луганського окружного
адміністративного суду від 18.08.2009року
по справі №2а-25116/09/1270 про забезпечення
позову підлягала негайному виконанню і
була діючою до 30 вересня 2009 року, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість зменшення сум
податкового кредиту на 71230,37 гривень за
податковими накладними ПП
«Авторитет-Регіон-8» , виписаними в
період з 18.08.2009 року по 30.09.2009 року, а
саме № 250841 від 25.08.2009 року на суму 34423,50
гривень, в т.ч. ПДВ 5737,25 грн., № 250842 від
25.08.2009 року на суму 6282,41 гривень, в т.ч.
ПДВ 1047,07 грн., № 010941 від 01.09.2009 року на
суму 41968,20 гривень, в т.ч. ПДВ 6994,70 грн., №
030941 від 03.09.2009 року на суму 46597,08 гривень,
в т.ч. ПДВ 7766,18 грн., № 040941 від 04.09.2009 року
на суму 49406,04 гривень, в т.ч. ПДВ 8234,34 грн.,
№ 070971 від 07.09.2009 року на суму 90892,80
гривень, в т.ч. ПДВ 15148,80 грн., № 100941 від
10.09.2009 року на суму 19692,00 гривень, в т.ч.
ПДВ 3282,00 грн., № 100942 від 10.09.2009 року на
суму 43286,64 гривень, в т.ч. ПДВ 7214,44 грн., №
150941 від 15.09.2009 року на суму 85173,53 гривень,
в т.ч. ПДВ 114195,59 грн., № 220941 від 22.09.2009
року на суму 9660,00 гривень, в т.ч. ПДВ 1610,00
грн..

Враховуючи що, на момент складання
податкових накладних в період з 18.08.2009
року по 30.09.2009 ПП «Авторитет-Регіон-8»
мало статус платника податку на додану
вартість та податкові накладні були
виписані обґрунтовано і надані
позивачу, а позивач оплатив вартість
товару в повному обсязі, суд вважає
господарські операції проведеними, а
також правомірним включення до
податкового кредиту за 2009 року СПД
ОСОБА_1 суму податку на додану вартість
у розмірі 71230,37 гривень, по
взаєморозрахунках з ПП
«Авторитет-Регіон-8», а прийняття
відповідачем податкового
повідомлення-рішення про
донарахування позивачу суми ПДВ і
застосування відповідно штрафних
санкцій в розмірі 35615,18 гривень спірним
повідомленням-рішенням є
необґрунтованими. В силу наведеного
підлягає визнанню протиправним та
скасуванню повідомлення - рішення
начальника Мукачівської ОДПІ №/0
від 29 вересня 2010 року в частині
визначення позивачу зобов'язань з
податку на додану вартість в розмірі
71230,37 та штрафних санкцій в розмірі 35615,18
гривень. - тих сум, які були сплачені
позивачем по податкових накладних ПП
«Авторитет-Регіон-8» за період дії
ухвали про забезпечення позову із
18.08.2009 року по 30.09.2009 року. В іншій
частині дане податкове повідомлення -
рішення є обґрунтованим.

Крім цього, що стосується визначення
позивачу суми податкового зобов'язання
з податку на доходи від
підприємницької діяльності у розмірі
118556,00 грн., суд констатує, що фізична
особа - суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 за період з 01.01.2009
року по 31.03.2010 року була платником
податку з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності.

На підставі ст. 13 Декрету КМ України
«Про прибутковий податок з громадян»
від 26.12.1992 р. № 13-92 (із змінами і
доповненнями) об'єктом оподаткування
громадян є сукупний оподатковуваний
дохід за календарний рік (що
складається з місячних сукупних
оподаткованих доходів). Податок з
доходів фізичних осіб з такого доходу
обчислюється за ставкою 15% на 2008-2009рр.
згідно п.7.1 ст. 7 Закону України від
22.05.2003 р. № 889-ІУ «Про податок з доходів
фізичних осіб» із змінами і
доповненнями.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий дохід, тобто різниця
між валовим доходом (виручка у грошовій
та натуральній формі) та документально
підтвердженими витратами, що
безпосередньо пов'язані із одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою адміністрацією
України (ст. 13. розділ IV Декрету КМ
України «Про прибутковий податок з
громадян» від 26.12.1992 р. № 13-92 (із змінами
і доповненнями).

Згідно п.4 ст. 14 Декрету КМ України «Про
прибутковий податок з громадян» від
26.12.1992 р. № 13-92 (із змінами і
доповненнями, громадяни, які
займаються підприємницькою
діяльністю, надають податковому органу
декларації за наслідками кожного
кварталу у строки, визначені пп..4.1.4 «б»
п.4.1 ст.4 Закону України від 21.12.2000 р. №
2181- III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» із змінами та доповненнями.

Відповідно до п.1.32 ст. 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 22.05.1997 р. за № 283/97-ВР із
змінами та доповненнями «господарська
діяльність це будь-яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах у разі, коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою».

На підставі п.4 ст.13 Декрету КМ України
«Про прибутковий податок з громадян»
від 26.12.1992 р. № 13-92 із змінами і
доповненнями, «згідно з цим розділом
Декрету оподаткуванню підлягають
доходи громадян, одержані протягом
року від здійснення підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також інші доходи громадян, не
передбачені як об'єкти оподаткування у
розділах II та III цього Декрету. Податок
з доходів фізичних осіб з такого доходу
обчислюється за ставкою 15% згідно п.7.1
ст.7 Закону України від 22.05.2003 р. № 889-ІУ
«Про податок з доходів фізичних осіб».

Згідно ст. 13 Декрету та п.13 Інструкції
про прибутковий податок з громадян (в
редакції наказу Державної податкової
адміністрації України від 14.02.2001 р. № 53)
до складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, які включаються до складу
валових витрат виробництва або
підлягають амортизації згідно із
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.1997 р. за №
283/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до п.5.1 ст. 5 України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 22.05.1997 р. за № 283/97-ВР із змінами та
доповненнями «валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються таким платником податку
для їх подальшого використання у
власній господарській діяльності».

Згідно додатку № 7 Інструкції про
прибутковий податок з громадян (в
редакції наказу Державної податкової
адміністрації України від 14.02.2001 р. № 53),
будь-які суми витрат фізичної
особи-підприємця до моменту одержання
доходу від результату такої діяльності
є його власним ризиком відповідно до
ст. 1 Закону України «Про
підприємництво» від 07.02.1991 р. за № 698-ХІІ
із змінами та доповненнями. Тобто
виключно факт одержання доходу може
бути підставою для включення до
валових витрат звітного періоду не
всіх видатків, а тільки тієї частини,
яка прямо відповідає цьому доходу.
Документально підтвердженими
витратами вважаються оплачені витрати
поточного звітного періоду, а також
попередніх періодів, якщо вони
стосуються доходу, отриманого протягом
звітного періоду, та підтверджені
відповідними документами.

Суд констатує, що перевіркою
встановлено розбіжність між розмірами
оподатковуваного доходу за 2009 рік СПД
ОСОБА_1 в розмірі 790372,00 гривень, яка
зокрема виникла за наслідками
включення до складу валових витрат
750000,00 гривень, виплачених за договорами
про надання безвідсоткової фінансової
допомоги на зворотній основі у вересні
2009 року, кошти за якими були повернуті
на рахунок СПД ОСОБА_1 тільки в 2010 році..
Обґрунтування ж представника позивача
про вимушений характер дій щодо
укладення угод безвідсоткової
фінансової допомоги на зворотній
основі, викликаний фінансовою кризою,
не можуть бути взяті до уваги в силу
вищевикладеного.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджуються висновки про
порушення вимог Закону України від
22.05.2003р. № 889-ІУ «Про податок доходів
фізичних осіб» із змінами і
доповненнями, розділу 4 ст.14 Декрету КМ
України від 26.12.92 р. N 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян» із
змінами та доповненнями, фізичною
особою СПД ОСОБА_1, за наслідками яких
було нараховано до сплати в бюджет 118556,0
грн. податку з доходів фізичних осіб
від підприємницької діяльності.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 20.09.2011 року
у справі № 2а-4497/10/0770 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду у порядку
адміністративного судочинства
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
О.М. Гінда

О.І. Мікула