Справа № 2-а-93/11
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2-а-93/11
інстанції: Клочко Інна Василівна
Суддя-доповідач: Костюк
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Троян
Н.М.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м.Києва
на ухвалу Деснянського районного суду
м.Києва від 05 травня 2014 року за поданням
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про зміну способу та порядку
виконання рішення суду по справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва про
визнання дій протиправними щодо
перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О
В И Л А:

У квітні 2014 року старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві звернувся
до суду із поданням про зміну способу і
порядку виконання постанови суду від 24
січня 2011 року по справі № 2а-93/11, яким
задоволено позов ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виходячи з
75% мінімальної пенсії за віком за
період з 04 квітня 2010 року. В
обґрунтуванні подання зазначено, що в
провадженні Відділу перебував
виконавчий лист Деснянського
районного суду м. Києва від 20.06.2011 року
по справі №2а-93/11 про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виходячи з
75% мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 04.04.2010 року. На виконання
рішення суду, Управлінням Пенсійного
фонду України в Деснянському районі
м.Києва проведено перерахунок пенсії
ОСОБА_2, сума якого становить 5977 грн. 61
коп., але виплата коштів не здійснена. З
урахуванням вимог ст.263 КАС України,
ст.ст. 11, 36 Закону України „Про
виконавче провадження", ст.7 Закону
України „Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" в поданні
ставиться питання щодо зміни способу
виконання рішення суду шляхом
стягнення з відповідача на користь
позивача коштів в сумі 5977,61 грн., які
нараховані відповідачем.

Ухвалою Деснянського районного суду
м.Києва від 05 травня 2014 року подання
задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Деснянського районного суду
м.Києва від 24 січня 2011 року по справі
№2а-93/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва про
визнання дій протиправними щодо
перерахунку пенсії.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м.Києва
на користь ОСОБА_2 нараховану суму
компенсації в розмірі 5977 грн. 61 коп.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м.Києва
подало апеляційну скаргу, в якій
просило скасувати ухвалу суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та відмовити у задоволенні заяви про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши та перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
та постановленню нової ухвали з
наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 202 КАС
України, суд апеляційної інстанції
скасовує ухвалу суду першої інстанції
і постановляє нову ухвалу, якщо визнає,
що судом першої інстанції порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Проте, Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення подання про зміну способу
та порядку виконання рішення суду, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Деснянського районного
суду м.Києва від 24 січня 2011 року по
справі №2а-93/11 задоволено позов ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними щодо
перерахунку пенсії.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року вище зазначену постанову залишено
без змін.

На підставі вказаної постанови судом
видано виконавчий лист про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виходячи з
75% мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 04.04.2010 року.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, необхідно зазначити наступне.

Частиною першою статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
В даному випадку це відсутність коштів
на рахунках відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і "спосіб виконання судового
рішення" не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Приймаючи ухвалу про зміну способу
виконання рішення суду, суд першої
інстанції, фактично змінив його суть,
що суперечить ст. 263 КАС України.

Аналогічна правова позиція закріплена
в ухвалі ВАСУ від 12.02.14 року у справі
К/800/598/14р.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції не повно встановив обставини
у справі, його висновки не відповідають
обставинам справи, судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, тому ухвала
Деснянського районного суду м.Києва
від 05 травня 2014 року підлягає
скасуванню з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва -
задоволити.

Ухвалу Деснянського районного суду
м.Києва від 05 травня 2014 року - скасувати.

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про зміну способу та порядку
виконання рішення суду по справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м.Києва про
визнання дій протиправними щодо
перерахунку пенсії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте на неї може бути
подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 15
липня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Твердохліб В.А.

Троян Н.М.