Справа № 816/1673/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокум. ПолтаваСправа №816/1673/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кльопової І.Г.

та представників сторін:

від позивача - Крещик Н.В.,

від відповідача - Масло О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві до Публічного акціонерного
товариства "Завод "Лтава" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві
(надалі - позивач, Управління)
звернулось до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Завод "Лтава" (надалі - відповідач, ПАТ
"Завод "Лтава") про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених за списком №2, за
лютий-березень 2014 року загалом в
розмірі 58 718 грн 68 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за особовим рахунком
відповідача утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
окремим громадянам за списком №2.
Посилаючись на частину другу
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та пункт 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, просив стягнути суму
заборгованості з відповідача.

Ухвалою суду від 06 червня 2014 року
позовні вимоги роз'єднано шляхом
виділення в окреме провадження вимог
Управління про стягнення з ПАТ "Завод
"Лтава" заборгованості з відшкодування
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій, призначених за списком №2 гр.
ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5, за
лютий-березень 2014 року загалом в
розмірі 9231 грн 86 коп.

Відповідач позов не визнав. У наданих
до суду письмових запереченнях
посилався на те, що призначення пенсій
гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відбулось з
порушенням вимог судових рішень. Крім
того, зазначав, що Управлінням
протиправно включено до розрахунків
фактичних витрат відомості про виплату
та доставку пільгових пенсій гр.
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
оскільки вказаним громадянам
закінчено виплату пенсій. На підставі
викладеного, відповідач стверджував
про відсутність у нього обов'язку щодо
відшкодування Пенсійному фонду витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
та просив відмовити у задоволенні
позовних вимог Управління повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог з мотивів, наведених у
письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Станом на момент виникнення та
реалізації спірних відносин ПАТ "Завод
"Лтава" як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування перебувало на
обліку в Управлінні за реєстраційним
номером 16283483.

За особовим рахунком відповідача
відображено заборгованість перед
Пенсійним фондом України з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених за списком №2 громадянам
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_8 за
лютий-березень 2014 року загалом в
розмірі 49 486 грн 82 коп.

У зв'язку з тим, що вказана сума
відповідачем у добровільному порядку
не відшкодована, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам та відповідним доводам
сторін, суд виходить з наступного.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема, підпунктами "б" - "з" частини
першої статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05 листопада
1991 року №1788-XII.

Відповідно до пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09 липня 2003
року №1058-IV (в редакції, чинній на момент
виникнення та реалізації спірних
відносин) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Аналіз даної норми є підставою для
висновку про те, що відносно осіб, які
набули право на отримання пенсій за
віком на пільгових умовах, що
передбачені статтею 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення",
зберігається той порядок покриття
витрат на виплату та доставку пенсій,
який діяв до набрання чинності Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", тобто
до 01 січня 2004 року.

Суд зазначає, що до набрання чинності
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" діяв Закон України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26 червня 1997 року
№400/97-ВР.

Пунктом 1 статті 1 вказаного Закону
визначено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4
зазначеного Закону встановлюються
ставки збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 100 % від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом 4 пункту 1 статті 2 цього Закону.

При цьому, частиною четвертою статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що порядок
пенсійного забезпечення осіб, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно пункту 1 постанови Верховної
Ради України від 06 грудня 1991 року №1931-XII
Закон України "Про пенсійне
забезпечення" введено в дію з 01 січня 1992
року - в частині норм, що стосуються
призначення і виплати пенсій та
коригування рівнів пенсій, призначених
до введення цього Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13 - 14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Відтак, право на пенсію відповідно до
статті 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" має особа, яка набула
необхідний стаж роботи із шкідливими і
важкими умовами праці, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах до 01 січня 1992 року і
після цієї дати не працювала на цих
роботах. Наявності атестації робочих
місць в даному випадку не вимагається.
Водночас, особі, яка до і після 01 січня
1992 року працювала на роботах,
передбачених списками №1 та №2, пенсія
призначається відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", з урахуванням
результатів атестації робочих місць.

Зі змісту долучених до матеріалів
справи копій розрахунків стажу судом
встановлено, що гр. ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_9,
ОСОБА_14, ОСОБА_8 здобули необхідний
трудовий стаж працюючи до і після 01
січня 1992 року, а тому пенсії їм
призначено відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" /а.с. 59-зворот, 62-зворот, 67,
70-зворот, 92, 99, 109, 114, 120/.

Дану обставину також підтверджено
залученими до матеріалів справи
копіями довідок про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній /а.с. 60, 64, 68, 71, 94, 110, 121/.

З огляду на викладене, суд відхиляє
доводи відповідача про те, що гр.
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пенсію
безпідставно призначено відповідно до
вимог статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", а не згідно
статті 100 вказаного Закону.

Крім того, суд звертає увагу на
наступне.

Гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пенсію
призначено на виконання вимог судових
рішень.

Так, постановою Октябрського районного
суду м. Полтави від 28 серпня 2013 року у
справі №554/7065/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від листопада
2013 року, управління Пенсійного фонду в
Октябрському районі м. Полтави
зобов'язано зарахувати період роботи
ОСОБА_6 з 01 липня 1986 року по 23 червня
1996 року на ПАТ "Завод "Лтава" на посаді
пресувальника виробів з пластмас до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії за віком згідно з
пунктом "б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та призначити
останньому пенсію за віком на
пільгових умовах за списком №2
"Виробництв, робіт, професій, посад і
показників з шкідливими та важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах" та згідно з пунктом "б" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 11 січня 2013 року /а.с.
201-207/.

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтави від 27 травня 2013 року у
справі №554/170/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від жовтня 2013
року, зобов'язано відділ пенсійного
забезпечення управління Пенсійного
фонду в Октябрському районі м. Полтави
усунути допущені порушення прав ОСОБА_7
шляхом нарахування пенсії за віком на
пільгових умовах за списком №2 /а.с.
210-216/.

Постановою Полтавського районного
суду Полтавської області від 12 січня 2012
року у справі №1625/2а-5205/11, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2012 року, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Полтавському районі призначити та
нарахувати пенсію ОСОБА_8 за віком на
пільгових умовах за списком №2,
починаючи з 02 серпня 2011 року.

Дані судові рішення набрали законної
сили, доказів їх зміни чи скасування
суду не надано.

Стосовно призначення пенсії на
пільгових умовах гр. ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, судом встановлено, що
відповідні рішення органом Пенсійного
фонду прийнято на підставі довідок про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, виданих
підприємством відповідача /а.с. 71, 94-95,
110-111, 121-122/.

Посилання відповідача на Закон України
"Про внесення змін до деяких законів
України щодо добровільної сплати
єдиного внеску" від 04 квітня 2013 року
№184-VII, яким, за твердженням останнього,
встановлено новий порядок
відшкодування витрат Пенсійного фонду
на виплату і доставку пільгових пенсій,
є хибними та безпідставними, оскільки у
спірний період порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, визначено розділом 6 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного Фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19 грудня 2003 року №21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Набрання чинності змінами, внесеними
до окремих законодавчих актів Законом
України "Про внесення змін до деяких
законів України щодо добровільної
сплати єдиного внеску" від 04 квітня 2013
року №184-VII, не виплинуло на порядок
відшкодування Пенсійному фонду витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій.

Будь-яких заперечень стосовно
правомірності включення до
розрахунків фактичних витрат сум
пенсій, виплачених гр. ОСОБА_13 та
ОСОБА_14 письмові заперечення
відповідача проти позову не містять.

Водночас, судом встановлено, що пенсію
гр. ОСОБА_13 та гр. ОСОБА_14 призначено на
підставі довідок ВАТ "Лтава" від 30 липня
2010 року №1 та від 29 січня 2008 року №2
"Про підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній" відповідно,
якими підтверджено факт роботи даних
осіб за професіями, що дають право на
призначення пенсії на пільгових умовах
за списком №2 /а.с. 64, 68/.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного Фонду України
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

У відповідності до приписів пункту 6.4
вищезазначеної Інструкції розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Так, матеріалами справи підтверджено,
що протягом лютого-березня 2014 року
позивачем на адресу ПАТ "Завод "Лтава"
надіслано розрахунки фактичних витрат
з новопризначених пенсій та
повідомлення про необхідність
відшкодування коштів /а.с. 6-13/.
Відповідач отримав відповідні поштові
відправлення, на підтвердження чого до
матеріалів справи долучено копії
рекомендованих повідомлень /а.с.
6-зворот, 9-зворот/.

З огляду на наведену норму, суд
відхиляє доводи відповідача про те, що
Управлінням не повідомлено ПАТ "Завод
"Лтава" про необхідність відшкодування
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій зазначеним вище громадянам.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць /пункт 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного Фонду України/.

Відповідач обов'язку щодо
відшкодування Пенсійному фонду
України витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій не виконав, у зв'язку з
чим за особовим рахунком ПАТ "Завод
"Лтава" відображено заборгованість /а.с.
26-27/.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За наведених вище фактичних обставин
справи, суд дійшов висновку про
наявність у відповідача обов'язку з
відшкодування Пенсійному фонду витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених за списком №2 гр. ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_13,
ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_8 за
лютий-березень 2014 року загалом в
розмірі 49 486 грн 82 коп.

Отже, позовні вимоги Управління є
правомірними і обґрунтованими.

Відтак, позов належить задовольнити у
повному обсязі.

За відсутності документального
підтвердження понесених сторонами у
справі судових витрат, питання щодо їх
розподілу суд не вирішує.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві до Публічного
акціонерного товариства "Завод "Лтава"
про стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Завод "Лтава" (; вул. Р. Люксембург, 72, м. Полтава,
Полтавська область, 36002) на користь
управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві (; вул. Калініна, 30, м. Полтава,
Полтавська область, 36040) заборгованість
з відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком №2, в розмірі 49 486 (сорок
дев'ять тисяч чотириста вісімдесят
шість) гривень 82 (вісімдесят дві)
копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним поданням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 08
липня 2014 року.

Суддя
О.О. Кукоба