Справа № 823/1949/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року
справа № 823/1949/14

м. Черкаси

09 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача
Уманського міського центру зайнятості
Гончаренка В.М. - за довіреністю від
16.05.2014 №03-07/1302,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом Уманського міського
центру зайнятості до автогаражного
кооперативу "Північний" про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернувся
Уманський міський центр зайнятості, в
якому просить стягнути з автогаражного
кооперативу "Північний" заборгованість
зі сплати страхових внесків у розмірі
166 грн. 44 коп.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю, обґрунтовуючи їх
тим, що в порушення визначеного статтею
35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" обов'язку нараховувати і
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески,
відповідач не сплатив внески до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, у зв'язку з чим
виникла недоїмка зі сплати страхових
внесків за ІІ квартал 2002 року в розмірі
166 грн. 44 коп. Станом на 27.06.2014 відповідна
заборгованість відповідачем не
погашена.

Відповідач повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи за
адресою: 20300, Черкаська область, м.
Умань, вул. Леніна, 110, в судове
засідання не з'явився, про причину
своєї неявки не повідомив, заперечення
на позов не надав, а тому суд вирішив
провести розгляд справи за його
відсутності на підставі наявних
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення та доводи
представника позивача, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, що визначає
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття є Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" №1533-III від 02.03.2000 (далі по
тексту - Закон № 1533).

Суб'єктами страхування на випадок
безробіття є застраховані особи, а у
випадках, передбачених цим Законом,
також члени їх сімей та інші особи,
страхувальники та страховик.

При цьому, застрахованими особами є
наймані працівники, а у випадках,
передбачених цим Законом, також інші
особи (громадяни України, іноземці,
особи без громадянства, які постійно
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України), на
користь яких здійснюється страхування
на випадок безробіття;
страхувальниками є роботодавці та
застраховані особи, які відповідно до
цього Закону сплачують страхові
внески.

Роботодавцями, в свою чергу, вважаються
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган та фізичні особи, які
використовують найману працю; власник
розташованого в Україні іноземного
підприємства, установи, організації (в
тому числі міжнародної), філії або
представництва, який використовує
працю найманих працівників, якщо інше
не передбачено міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України (п.п. 2, 3, 4, 10 статті 1
Закону №1533 в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Особа набуває статусу застрахованої
особи з дня укладання трудового
договору, з цього дня починається
сплата страхових внесків. Сплата
страхових внесків припиняється з дня
розірвання трудового договору.

Роботодавець набуває статусу платника
страхових внесків до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття з дня реєстрації
відповідно до пункту 1 частини другої
статті 35 цього Закону. (ч. 2 статті 4
Закону № 1533 в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин).

Судом встановлено, що відповідач -
автогаражний кооператив "Північний"
зареєстрований як юридична особа
виконавчим комітетом Уманської
міської ради, ідентифікаційний код
22802487 (свідоцтво про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності від 21.08.1995); зареєстрований
як платник страхових внесків до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття згідно поданої
заяви №358 від 12.12.1997.

З огляду на викладені вище норми Закону
№ 1533 відповідач є страхувальником, в
розумінні цього Закону, та
зареєстрований як платник страхових
внесків до Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття за
реєстраційним номером 358.

Згідно статті 35 Закону № 1533 в редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, роботодавець як
страхувальник зобов'язаний, зокрема
своєчасно та в повному розмірі
сплачувати страхові внески; надавати
виконавчій дирекції Фонду відомості в
установленому порядку про: прийняття
на роботу працівників; заробітну плату
працівників, використання робочого
часу; сплату страхових внесків, у тому
числі застрахованими особами тощо.

При цьому обчислюються розміри
страхових внесків відповідно до статті
19 Закону №1533 в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, для роботодавця - у
відсотках до сум фактичних витрат на
оплату праці найманих працівників, що
включають витрати на виплату основної
та додаткової заробітної плати, інших
заохочувальних і компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", які
підлягають обкладенню прибутковим
податком з громадян;

для найманих працівників - у відсотках
до сум оплати праці, які включають
основну і додаткову заробітну плату, а
також інші заохочувальні та
компенсаційні виплати (у тому числі в
натуральній формі), які підлягають
обкладенню прибутковим податком з
громадян;

для осіб, зазначених у частинах третій
і четвертій статті 6 цього Закону, - у
відсотках до сум оподатковуваного
доходу (прибутку).

Відповідно до ч. 3 статті 17 Закону №1533
роботодавці та застраховані особи
сплачують страхові внески один раз на
місяць в день одержання роботодавцями
в установах банків коштів на оплату
праці. У разі нестачі у роботодавців
коштів на виплату заробітної плати та
сплату страхових внесків у повному
обсязі нарахування їх на заробітну
плату і перерахування страхових
внесків до Фонду провадиться у
пропорційних сумах. У разі
незабезпечення банківськими
установами перерахування страхових
внесків до Фонду одночасно з видачею
коштів на виплату заробітної плати ці
банківські установи сплачують за
рахунок власних коштів до Фонду суму
несплачених страхових внесків. Якщо
роботодавці несвоєчасно чи не в
повному обсязі сплачують страхові
внески, до них застосовуються санкції,
передбачені статтею 38 цього Закону.

Відповідне положення міститься в п. 5.6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття та обліку їх
надходження до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України № 339 від
18.12.2000 (далі - Інструкція), згідно якого
страхові внески сплачуються один раз
на місяць в день одержання
роботодавцями в установах банків
коштів на оплату праці.

Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, що
роботодавці щокварталу складають у
двох примірниках розрахункову
відомість про нарахування і
перерахування страхових внесків до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (додаток
5), один екземпляр якої подається до
центру зайнятості за місцем реєстрації
платника в такі строки: 10 квітня, 10
липня, 10 жовтня, 15 січня.

Усі примірники розрахункової
відомості підписуються керівником і
головним бухгалтером підприємства або
організації, виконавцем та завіряються
печаткою. Другий примірник звіту,
завірений центром зайнятості,
залишається в бухгалтерії платника
страхових внесків.

Згідно поданої автогаражним
кооперативом "Північний" розрахункової
відомості про нарахування і
перерахування страхових внесків до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття за ІІ
квартал 2002 року, залишок
заборгованості зі сплати страхових
внесків на кінець звітного періоду
складає 166,44 грн.

За несвоєчасність сплати та неповну
сплату страхових внесків, у тому числі
страхових внесків, що сплачують
застраховані особи через рахунки
роботодавців, роботодавець несе
відповідальність (стаття 38 Закону №
1533). Строк давності у разі стягнення
страхових внесків, пені, та фінансових
санкцій не застосовується.

Не сплачені в строк страхові внески,
пеня і штрафи стягуються в дохід Фонду
із страхувальника у судовому порядку
відповідно до законодавства (п. 9.7
Інструкції).

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав покладений на нього обов'язок
та не сплатив в добровільному порядку в
повному обсязі страхові внески до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, суд
вважає вимоги позивача обґрунтованими
та такими що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з автогаражного кооперативу
"Північний" (20300, Черкаська область,
м.Умань, вул. Леніна, 110;
ідентифікаційний код 22802487) на користь
Уманського міського центру зайнятості
166 (сто шістдесят шість) грн. 44 коп.
заборгованості зі сплати страхових
внесків.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
11.07.2014.