Справа № 2а-9592/10/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/53332/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Державної податкової
адміністрації у м. Києві про визнання
бездіяльності протиправною, стягнення
коштів за касаційною скаргою Державної
податкової служби у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 листопада 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
адміністрації у м. Києві про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача, щодо не нарахування та не
виплати компенсації в розмірі 15% до
посадового окладу у зв'язку з роботою в
умовах режимних обмежень з
відомостями, які становлять державну
таємницю у період з 27.03.2001 року по 07.04.2010
рік, зобов'язати нарахувати та
виплатити позивачу компенсацію в
розмірі 15% надбавки до щомісячного
посадового окладу в зв'язку з допуском
до державної таємниці за період з 27.03.2001
року по 07.04.2010 рік, зобов'язати
відповідача включити 15% надбавку до
посадового окладу в зв'язку з допуском
до державної таємниці до грошового
атестату позивача.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
листопада 2010 року адміністративний
позов задоволено. Визнано протиправною
бездіяльність Державної податкової
адміністрації у м. Києві щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_4,
компенсації в розмірі 15 % до посадового
окладу у зв'язку з роботою в умовах
режимних обмежень з відомостями, які
становлять державну таємницю за період
з 22.06.2009 по 07.04.2010. Зобов'язано Державну
податкову адміністрацію у місті Києві
включити 15% надбавку до посадового
окладу в зв'язку з допуском до
державної таємниці до грошового
атестату позивача. В задоволенні іншої
частини вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Державна податкова служба у м. Києві не
погодилася з постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
листопада 2010 року та ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року, і звернувся до суду з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах ст. 220 КАС України,
прийшов до висновку про часткове
задоволення касаційної скарги з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Згідно копії послужного списку
архівної особової справи ОСОБА_4 -
колишній старший оперуповноважений з
особливо важливих справ відділу
викриття злочинів у фінансових
установах оперативного управління УПМ
ДПА у м. Києві, 12.09.1994 був прийнятий на
службу до органів внутрішніх справ у
відділ по боротьбі з кримінальним
приховуванням прибутків від
оподаткування в державних, спільних
підприємствах, банках і страхових
компаніях на посаду
оперуповноваженого.

Державною податковою адміністрацією у
м. Києві видано наказ від 12.04.2011 року №
07т, яким надано допуск ОСОБА_4 до
державної таємниці у межах службових
повноважень.

Наказом Державної податкової
адміністрації у м. Києві від 07.04.2010 року
№ 154-о позивача звільнено в запас за п.п.
«ж» п. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ та наказом
від 26.04.2010 року № 248 дск скасовано
допуск до державної таємниці.

При ознайомленні з грошовим атестатом
№ 39 позивач дізнався, що йому не
нараховувалась та не виплачувалась
компенсація в розмірі 15 % до посадового
окладу у зв'язку з роботою в умовах
режимних обмежень з відомостями, які
становлять державну таємницю.

У зв'язку з тим, що позивачу не
нараховувалась та не виплачувалась
вказана компенсація, тому він
звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що Державна податкова
адміністрація у м. Києві обмежила право
позивача на отримання ним 15 % надбавки
до посадового окладу, виходячи з того,
що ОСОБА_4 надано допуск до державної
таємниці, що підтверджується наказом
Державною податковою адміністрацією у
м. Києві та вказана надбавка включена
до грошового атестату.

Проте, з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій не можна
погодитися, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону
України «Про державну таємницю»
рішення про надання доступу до
конкретної секретної інформації та її
матеріальних носіїв приймають у формі
наказу або письмового розпорядження
керівники органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ і організацій, в
яких виконуються роботи, пов'язані з
державною таємницею, або зберігаються
матеріальні носії секретної
інформації.

Відповідна компенсація громадянину,
який за умовами своєї професійної
діяльності постійно працює з
відомостями, що становлять державну
таємницю або виконує роботу в умовах
режимних обмежень, передбачена статтею
30 Закону України «Про державну
таємницю», а її види, розміри та порядок
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Абзацом 3 пункту 2 постанови Кабінету
Міністрів України «Про види, розміри і
порядок надання компенсації
громадянам у зв'язку з роботою, яка
передбачає доступ до державної
таємниці» передбачено, що особам, які
працюють в умовах режимних обмежень,
установлюється надбавка до посадових
окладів (тарифних ставок) у розмірі 15 %
за відомості та їх носії, що мають
ступінь секретності «цілком таємно» та
10 % - за відомості та їх носії, що мають
ступінь секретності «таємно».

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів
України «Про види, розміри і порядок
надання компенсації громадянам у
зв'язку з роботою, яка передбачає
доступ до державної таємниці»
визначено, що такими, що постійно
працюють з відомостями, що становлять
державну таємницю, вважаються особи,
які за своїми функціональними
обов'язками або на час виконання робіт
згідно з укладеними договорами
займаються розробленням,
виготовленням, обліком, зберіганням,
використанням документів, виробів та
інших матеріальних носіїв державної
таємниці, приймають рішення з цих
питань або здійснюють постійний
контроль за станом захисту державної
таємниці.

Постановою «Про види, розміри і порядок
надання компенсації громадянам у
зв'язку з роботою, яка передбачає
доступ до державної таємниці»
передбачено, що персональний склад
осіб, які працюють в умовах режимних
обмежень, та розмір надбавки
визначаються керівником відповідного
органу законодавчої, виконавчої та
судової влади, органу прокуратури,
інших органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів
(тарифних ставок) виплачується лише за
наявності дозволу на провадження
діяльності, пов'язаної з державною
таємницею, наданого відповідно до
законодавства про державну таємницю.

Аналіз наведених норм закону свідчить,
що розмір надбавки визначається
керівником установи, де працює особа,
якій надано доступ до державної
таємниці та яка постійно займається
роботою в умовах режимних обмежень.
Проте наявність лише допуску до
державної таємниці не дає права на
отримання зазначеної компенсації,
обов'язковою підставою виплати якої є,
також, постійна робота з інформацією,
що має обмежений доступ.

Як вбачається з матеріалів справи,
Окружним адміністративним судом м.
Києва було направлено до Державної
податкової адміністрації у м. Києві
судовий запит, щодо надання відомостей
про факт постійної роботи позивача з
документами, що мали обмежений доступ,
але інформацію щодо виконання ОСОБА_4
роботи в умовах режимних обмежень за
період з 2001 року по лютий 2010 року
відповідачем надано не було.

Даючи правову оцінку обставинам у
справі та співоцінуючи їх із
матеріалами справи, без перевірки
інформації щодо виконання ОСОБА_4
роботи в умовах режимних обмежень за
період з 27.03.2001 року по 07.04.2010 року, суд
касаційної інстанції вважає, що
висновки суду попередніх інстанцій є
передчасними та не відповідають
обставинам встановленим по справі.

З огляду на те, що зазначені обставини
мають суттєве значення для визначення
правових норм, які слід застосовувати
до спірних правовідносин, а суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати обставини у
справі та давати їм оцінку, справу
необхідно направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

За приписами ч.2 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 222, 227, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової
служби у м. Києві задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 листопада 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець