Справа № 807/2016/14
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2016/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі Пирожук Н.П.,

за участю:

позивача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс
"Закарпаття" - представник Попович А.А. ,

відповідача: Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області - представник Бондарєв С. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс
"Закарпаття" до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №748/07-01-17-03/33331628/4703 від 30.05.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 03 липня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 08
липня 2014 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комплекс
"Закарпаття"(далі - Позивач) звернулося
до Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області(далі - Відповідач) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 30.05.2014 року в частині
арахування штрафних санкцій в розмірі
104873, 12 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, за обставин викладених у
позовній заяві та просили суд такі
задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Державною податковою інспекцією у м.
Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській
області було застосовано штрафну
санкцію згідно ст.. 127 Податкового
кодексу України, проте на думку
позивача слід було застосовувати ст.. 126
ПК України. Відтак нарахування
штрафних санкцій вважає протиправним.

ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у
Закарпатській області при прийнятті
оскаржуваного оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
визначено розмір штрафу на підставі ст.
127 ПК України, тобто за ненарахування,
неутримання та/або несплату податку на
доходи фізичних осіб взагалі.

Тобто, відповідальність згідно зі
статтею 127 ПК України настає у разі
ненарахування, неутримання та/або
несплати (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків. У спірному ж випадку
мало місце порушення щодо
несвоєчасного перерахування податку
на доходи фізичних осіб до бюджету,
який нараховано своєчасно і правильно
та включено у податковий розрахунок
сум доходу, нарахованого (сплаченого)
на користь платника податків і сум
утриманих з них податку (форма 1 ДФ). При
цьому перевіркою не встановлено фактів
недостовірного обчислення податку на
доходи фізичних осіб чи його
неутримання, несплату.

Відтак, оскільки допущено несвоєчасне
перерахування суми узгодженого
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, то
відповідальність має визначатись на
підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України
як за порушення правил сплати
(перерахування) податків, а штрафна
санкція - обчислюватись у розмірі 10 або
20 відсотків погашеної суми податкового
боргу в залежності від кількості днів
затримки сплати суми узгодженого
грошового зобов'язання (до 30
календарних днів чи більше).

З таких мотивів позивач не
погоджується з податковим
повідомленням-рішенням від 30.05.2014 р.
№ частково, а саме в частині
нарахування штрафної санкції та
просить суд таке визнати протиправним
та скасувати.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав суду письмові
заперечення проти позовних
вимог(а.с.36-37) та просив суд у
задоволенні таких відмовити. Вважає
висновки податкового органу вірними
щодо застосування штрафної санкції
згідно ст.. 127 ПК України, а позицію
позивача щодо застосування ст.. 126 ПК
України - хибною, оскільки саме ст.. 127
ПК України регулює порядок утримання
податку на доходи фізичних осіб.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення представників сторін та
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до наступного висновку.

Державною податковою інспекцією у м.
Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку TOB
"Комплекс "Закарпаття з питань
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на доходи фізичних осіб
за період з 01.01.2013 р. по 30.04.2014 p.,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за період з
01.06.2013 року по 30.04.2014 року, про що
складено Акт від 23.05.2014 року
№1450/07-01-17-03/33331628(а.с.7-20) , та встановлено
наступні порушення ТОВ «Комплекс -
Закарпаття», а саме: пп. 168.1.2, та 168.1.5 п
168.1 ст. 168 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 р. за № 2755-VІ, із змінами
та доповненнями, в частині порушення
термінів перерахування податку на
доходи фізичних осіб в сумі - 155387,13 грн.;
пункту 8 статті д Закону України від
08.07.2010р. №24б4-VІ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування» із змінами та
доповненнями, в результаті чого не
сплачено єдиний внесок за період, що
перевірявся, на суму 362035,69 грн.

За наслідками проведеної перевірки
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 30.05.2014р.
№748/07-01-17-03/33331628/4703, яким збільшено
суму грошового зобов'язання із податку
на доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами, із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати на суму 260 260 грн. 25 коп., в тому
числі 155387,13 грн. основного платежу та
104873,12 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Кодексу
податковими правопорушеннями є
протиправні діяння (дія чи
бездіяльність) платників податків,
податкових агентів, та/або їх посадових
осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Отже протиправна
дія є податковим правопорушенням.

За приписами п. 115.1 ст. 115 Кодексу у разі
вчинення платником податків двох або
більше порушень законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
штрафні (фінансові) санкції (штрафи)
застосовуються за кожне вчинене разове
та триваюче порушення окремо.

Відповідно до п. 111.2 ст. 111 Кодексу
фінансова відповідальність за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства
встановлюється та застосовується
згідно з цим Кодексом та іншими
законами. Фінансова відповідальність
застосовується у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) та/або
пені.

Враховуючи викладене, за кожний факт
вчинення платником податків
податкового правопорушення, яке має
разовий або триваючий характер,
останнього може бути притягнуто до
відповідальності один раз, що
узгоджується зі змістом ст. 61
Конституції України.

Отже, у разі, якщо вчинені дії платника
податків одночасно охоплюється
диспозиціями різних статей
Податкового кодексу України, які
визначають окремі склади податкових
правопорушень, застосуванню
підлягатиме та стаття, яка є
спеціальною.

Згідно пункту 123.1 ст. 123 Кодексу
встановлено відповідальність у
вигляді штрафу за самостійне
визначення контролюючим органом, суми
податкового зобов'язання, зменшення
суми бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54-3-4, 54-3-5, 54-3-6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу. При цьому, обов'язок щодо
правильного обчислення, нарахування та
сплати суми податкового зобов'язання
може покладатися як на платника
податків (ст. 15, 16 Кодексу) так і
податкового агента при нарахуванні
(виплаті, наданні) доходу іншому
платнику (ст. 18 Кодексу).

Зважаючи на викладене, ст. 127 Кодексу,
яка встановлює відповідальність за не
нарахування, неутримання та/або
несплату (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, є спеціальною по
відношенню до ст. 123 Кодексу, яка
встановлює відповідальність за
неправомірне визначення платником
податків суми свого податкового
зобов'язання, бюджетного відшкодування
та/або від'ємного значення суми податку
на додану вартість.

Враховуючи викладене,
відповідальність податкових агентів
за порушення ними правил нарахування,
утримання та сплати податку на доходи
фізичних осіб при виплаті ними доходів
на користь платників податків -
фізичних осіб повинна визначатися саме
ст. 127 Кодексу.

В пункті 127.1 ст. 127 Кодексу передбачено,
що не нарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету'.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом
1095 днів, - тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 50 відсотків суми,
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету. Дії, передбачені
абзацом першим цього пункту, вчинені
протягом 1095 днів втретє та більше, -
тягнуть за собою накладення штрафу у
розмірі 75 відсотків суми податку, що
підлягає нарахуванню та/або сплаті до
бюджету. Надаючи оцінку умовам та
порядку застосуванню збільшених
розмірів штрафних санкцій (50% або 75%)
слід виходити з такого.

Відповідно до диспозиції ст. 127 Кодексу
передбачає три форми її вчинення - не
нарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
при виплаті доходів. Вирішуючи питання
щодо моменту, з якого таке порушення є
вчиненим (закінченим) слід виходити з
такого.

Відповідно до п. 18.1 ст. 18 Кодексу
податковим агентом визнається особа,
на яку цим Кодексом покладається
обов'язок з обчислення, утримання з
доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.
Податковий агент зобов'язаний сплатити
суму податкового зобов'язання (суму
нарахованого (утриманого) податку),
самостійно визначеного ним з доходу, що
виплачується на користь платника
податку - фізичної особи та за рахунок
такої виплати, у строки, передбачені
цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 Кодексу).

Таким чином, податкове правопорушення,
передбачене ст. 127 Кодексу, за своїм
характером полягає у не нарахуванні
та/або неутриманні та/або несплаті
податку при виплаті доходу на користь
іншого платника. Таке правопорушення,
зокрема, може проявлятись у
відсутності первинних та інших
бухгалтерських документів щодо
нарахування податку; відсутності факту
його утримання із доходів отримувача
доходу (виплаті доходу в повному обсязі
без утримання, зокрема, через
необгрунтоване застосування
податкових пільг); а також у
відсутності факту сплати такого
податку в порядку, визначеному цим
Кодексом.

За змістом п. 57.1 ст. 57 Кодексу обов'язок
нарахування, утримання за рахунок
виплати та сплата суми податку при
виплаті доходу на користь іншого
платника виникає саме під час такої
виплати.

Таким чином, порушення, передбачене ст.
127 Кодексу є вчиненим (закінченим) саме
з моменту виплати доходу на користь
іншого платника без нарахування
(утримання або сплати) податку
незалежно від того, яка саме із
вказаних дій була вчинена під час
проведення виплати доходу щодо одного
чи кількох платників податків або ж
такі дії були вчинені сукупно
(найчастіше). В подальшому, під час
проведення інших виплат, таке не
нарахування (неутримання або несплата)
є іншими діями, які містять ознаки
складу податкового правопорушення,
передбаченого ст. 127 Кодексу.

Тобто, елементом, який повинен бути
досліджений під час проведення
перевірки: є саме проведення виплати
доходу іншим платникам податків
(одному чи декільком). Виплата доходу
може проводитися одночасно декільком
платниками податків, зокрема,
працівникам у вигляді заробітної
плати, що свідчить про одиничний
характер виплати. При цьому, одному і
тому ж працівнику може проводитися
декілька виплат (аванс та заробітна
плата), що свідчить про їх множинність.

Виявлення під час проведення перевірки
та фіксація в акті декількох (двох і
більше) таких саме протиправних дій,
передбачених ст. 127 Кодексу, вчинених
платником на протязі 1095 днів, є
підставою для застосування санкції за
першу таку протиправну дію у розмірі 25%,
за дію вчинену повторно - 50%, за дію
вчинене втретє та в подальшому у
розмірі 75%.

Враховуючи все вищевикладене суд
приходить до висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 30 травня 2014
року № (748/07-01-17-03/33331628/4008), в
частині застосування штрафної санкції
в сумі -104873,12 грн., за не нарахування,
неутримання та/або несплату
(неперерахування) податку на доходи
фізичних осіб утриманого податковим
агентом, із доходів платника податку у
вигляді заробітної плати визначена
відповідно до вимог чинного
податкового законодавства, а відтак є
правомірною, а позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс
"Закарпаття" є необґрунтованими та
такими, що не підлягають до
задоволення.

Під час звернення до суду позивачем
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комплекс
"Закарпаття" було сплачено судовий збір
в розмірі 209,75 грн. згідно квитанції
№k10/А45 від 10.06.2014 року.

Згідно ст..94 КАС України та відповідно
до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий
збір", з позивача слід стягнути, з
врахуванням ставки збору (встановленої
пп.1 п.3. ч.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір") та суми сплаченого
позивачем при зверненні до суду
судового збору (згідно квитанції №k10/А45
від 10.06.2014 року) на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
1887,71 грн.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Комплекс
"Закарпаття" до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №748/07-01-17-03/33331628/4703 від 30.05.2014 року. - відмовити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комплекс
"Закарпаття"(88005, Закарпатська область,
м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, код -
33331628) на користь Державного бюджту
України судовий збір у розмірі 1887,71
грн.(одну тисячу вісімсот вісімдесят
сім гривень 71 копійок) на наступні
платіжні реквізити: Банк одержувача:
ГУДКСУ у Закарпатській області; МФО
812016; Рах.: 4002; Отримувач: УК у м.
Ужгороді 22030001; Код одержувача: 38015610.

3. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяЮ.Ю. Дору