Справа № 804/3638/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 р. Справа № 804/3638/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кальника В.В.

судді
Лозицької І.О.

судді
Турлакової Н.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю:

представника позивача
Могили Р.С.

представника відповідачів 1, 2
Ваховської Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Підприємства
з іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» до Відповідача 1 Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області,
Відповідача 2 Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області,
Відповідача 3 Міністерства доходів і
зборів України про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.09.2013 року № , рішення про
результати розгляду первинної скарги
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16.12.2013
року № 4612/10/004-36-10-08-09 та рішення про
результати розгляду скарги Міндоходів
України від 20.02.2014 № 3327/6/99-99-10-01-15, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2014р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна» до
Відповідача 1 Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Дніпропетровській області,
Відповідача 2 Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області,
Відповідача 3 Міністерства доходів і
зборів України, в якому позивач
просить:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції в м.
Дніпропетровськ Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 24.09.2013 № , яким
Підприємству з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна»
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на 69168,00
грн.;

- визнати протиправним та
скасувати рішення Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16.12.2013 №
4612/10/04-36-10-08-09, яким збільшено на 1372,00 грн.
розмір зменшення від'ємного значення
сум податку на додану вартість,
визначеного у податковому
повідомленні-рішенні Лівоборежної
ОДПІ м. Дніпропетровська від 24.09.2013 №
, а скаргу Підприємства з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» залишено без задоволення;

- визнати протиправним та
скасувати рішення Міністерства
доходів і зборів України від 20.02.2014 року
№ 3327/6/99-99-10-01-15, яким залишено без змін
податкове повідомлення - рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції в м.
Дніпропетровськ Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 24.09.2013 № з
урахуванням рішення, прийнятого за
розглядом первинної скарги, а скаргу
Підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна»
залишено без задоволення.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що податковою
інспекцією було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності Підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна» (код за
) під час здійснення
взаємовідносин з ТОВ «Еколайф» () за лютий, березень 2012 року,
ПП «Престиж-С» () за
період березень, квітень 2012 року, ТОВ
«Техно-груп» () за
липень, листопад 2012 року, ТОВ
«Техпромінжиніринг» ()
за лютий, березень, травень, липень,
серпень, жовтень, листопад 2012 року, за
результатами якої складено акт №
452/224/30720689 від 03.09.2013 року, на підставі
якого було прийнято вищевказане
оспорюване податкове
повідомлення-рішення, за результатми
оскарження якого прийняті оспорювані
рішення Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 24.09.2013 року № , рішення
Міністерства доходів і зборів України
від 20.02.2014 року № 3327/6/99-99-10-01-15.

Позивач не погоджується з висновками
контролюючого органу, вважає
обґрунтування акту перевірки
безпідставними, з огляду на те, що
позивачем під час проведення перевірки
були надані всі первинні документи, що
підтверджують реальність
господарських відносин, які оформлені
у відповідності до вимог ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні». Окрім
того, представник позивача зазначає, що
позивач жодним чином не порушував
податкове законодавство, а порушення
податкового законодавства іншими
платниками податків не породжують у
позивача відповідальності, оскільки
діюче законодавство не передбачає
покладення відповідальності за дії
свого контрагента. Також, зазначено, що
Лівобережною ОДПІ було порушено вимоги
чинного законодавства України щодо
порядку проведення перевірки.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в адміністративному позові
та поясненнях до нього.

Представник Відповідачів 1, 2 в судовому
засіданні проти позову заперечував, до
суду надав письмові заперечення на
позовну заяву, в обґрунтування яких
зазначив, що висновки перевірки
відповідають фактичним обставинам
справи, акт перевірки складений
правомірно, згідно із діючим
законодавством, висновки за
результатами акту перевірки є цілком
обґрунтованими, отже підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Представник Відповідача 3 до суду не
прибув.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Згідно із положеннями Податкового
кодексу України основним завданням та
функцією органів державної податкової
служби є здійснення контролю за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
контролю за валютними операціями,
контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20
Податкового кодексу України органи
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового
кодексу України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі наказу про
здійснення документальної
позапланової невиїзної перевірки
Підприємства з іноземними
інвестиціями «ІСТ БОЛТ УКРАЇНА» (далі -
Підприємство з ІІ «ІСТ БОЛТ УКРАЇНА»)
(код за ) від 02.09.2013 за № 272,
згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 та відповідно до підпункту 79.1,
пункту 79.2 статті 79 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (зі змінами
та доповненнями), з урахуванням
матеріалів перевірки ТОВ «ЕКОЛАЙФ»
() за лютий, березень 2012
року, ПП «ПРЕСТИЖ-С» () за
період березень, квітень 2012 року, ТОВ
«ТЕХПРОМІНЖИНІРИНГ» ()
за період лютий, березень, травень,
липень, серпень, жовтень, листопад 2012
року щодо встановлених нікчемних
правочинів, головним державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок платників податків
управління податкового аудиту
Лівобережної ОДШ м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходін у Дніпропетровській
області, проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності
Підприємства з II «Іст Болт Україна»
(код за ) під час здійснення
взаємовідносин з ТОВ «Еколайф» () за лютий, березень 2012 року,
ПП «Престиж-С» () за
період березень, квітень 2012 року, ТОВ
«Техно-груп» () за
липень, листопад 2012 року, ТОВ
«Техпромінжиніринг» ()
за лютий, березень, травень, липень,
серпень, жовтень, листопад 2012 року.

За результатами проведеної перевірки
складено акт № 452/224/30720689 від 03.09.2013 року
та встановлено, що Підприємством з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна», в порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-УІ (далі - ПКУ),
завищено податковий кредит на загальну
суму 69168 грн., в тому числі по періодам: у
лютому 2012 року - на суму 19 137 грн.,
березні 2012 року - на суму 8 978 грн., травні
2012 року - на суму 29 414 грн., липні 2012 року -
на суму 1 021 грн., серпні 2012 року - на суму
2 181 грн., жовтні 2012 року - на суму 8 437 грн.,
за листопад на суму 1 372 грн. за рахунок
включення до його складу сум податку на
додану вартість за господарськими
операціями з ТОВ «Еколайф», ПП
«Престиж-С» та ТОВ
«Техпромінжиніринг», які, на думку ДПІ,
не спрямовані на настання реальних
правових наслідків, що призвело до
завищення розміру від'ємного значення
сум податку на додану вартість за
листопад 2012 року на суму 69 168 грн.

За результатами розгляду акта
перевірки Лівобережною ОДПІ м.
Дніпропетровська з посиланням на норми
чинного законодавства, прийнято
податкове повідомлення-рішення від
24.09.2013 року № про зменшення
розміру від'ємного значення сум
податку на додану вартість у розмірі 69
168,00 грн.

Підприємством з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна» було
оскаржено вказане податкове
повідомлення-рішення.

18 грудня 2013 року Підприємство з ІІ «Іст
Болт Україна» отримало рішення
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16 грудня
2013 року № 4612/10/04-36-10-08-09, яким у
задоволенні скарги ПІІ «Іст Болт
Україна» на податкове-повідомлення
-рішення № 24.09.2013 року №
відмовлено. При цьому, рішенням
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
збільшено на 1372,00 грн. розмір зменшення
від'ємного значення сум податку на
додану вартість, визначеного у
податковому повідомленні - рішенні
Лівоборежної ОДПІ м. Дніпропетровська
від 24.09.2013 року № .

26 лютого 2014 року ПІІ «Іст Болт Україна»
отримано рішення Міндоходів від 20
лютого 2014 року № 3327/6/99-99-10-01-15, яким у
задоволенні повторної скарги ПІІ «Іст
Болт Україна» на ППР від 24.09.2013 року №
відмовлено.

Порушення законодавства Підприємством
з іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» обґрунтовані в акті перевірки
наступним чином.

Так, за даними перевірки встановлено,
що Підприємство з ІІ «Іст Болт Україна»
мало взаємовідносини з ТОВ «Еколайф»
() відповідно до
договору купівлі - продажу №15-11 від
24.03.2011 року. ПІІ «Іст Болт Україна»
отримало від ТОВ «Еколайф» сіль
таблетировану на загальну суму 4110,00
грн., в тому числі ПДВ 685,00 грн. Суми
податку на додану вартість за
отриманими податковими накладними
включено до податкового кредиту
відповідних періодів: лютий 2012 року - в
сумі 250,00 грн, та березень 2012 року - в
сумі 435,00 грн. Умовами договору не
передбачено транспортування товару,
лише зазначено, що поставка товару
здійснюється протягом 3-х календарних
днів з моменту виконання 100% передплати.

Також, встановлені взаємовідносини ПІІ
«Іст Болт Україна» з ПП «Престиж-С» () на підставі договору
купівлі-продажу №23/03-10 від 23.03.2010 року.
ПП «Престиж-С» постачало для ПІІ «Іст
Болт Україна» бутильовану негазовану
питну воду під торговою маркою
«Роганская» на загальну суму 1609,98 грн.,
в тому числі ПДВ 268,33 грн. Суми податку
на додану вартість за отриманими
податковими накладними включено до
податкового кредиту відповідних
періодів: березень 2012 року - в сумі 115,00
грн. та квітень 2012 року - в сумі 153,34 грн.
До перевірки суб'єктом господарювання
не було надано податкові накладні на
придбання товару за квітень 2012 року. ПП
«Престиж-С» () має стан -
14 визнано банкрутом. За результатами
аналізу документів, які є в обліковій
справі підприємства, даних податкової
звітності та інформації з зовнішніх
джерел, встановлено, незначну
кількість трудових ресурсів,
відсутність складських приміщень,
транспортних засобів, що дає змогу
ставити під сумнів факт здійснення
суб'єктом господарювання,
задекларованого основного виду
діяльності. Це свідчить про
відсутність у підприємства необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності в частині купівлі, продажу,
реалізації, зберігання та
відвантаження товару. Таким чином,
відсутність трудових та матеріальних
ресурсів, складських приміщень
унеможливлює здійснення господарської
діяльності ПП «Престиж-С». Згідно листа
підприємства від 02.12.2013 р. № 330 та згідно
наданої податкової звітності до
Лівобережної ОДПІ податковий кредит,
сформований від ПП «Престиж С» (), був відображений у
Додатку 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» в Розділу II у
пункті «Операції з придбання з
податком на додану вартість, які не
надають права на формування
податкового кредиту».

Крім того, перевіркою встановлено, що
ПІІ «Іст Болт Україна» мало
взаємовідносини з ТОВ
«Техпромінжиніринг» ()
на підставі договору від 12.01.2012 року
№003-12. ТОВ «Техпромінжиніринг»
відвантажено в адресу ПІІ «Іст Болт
Україна» обладнання (осушувач стислого
повітря СD100+,230V, ІЕS/G STD АС р/п ),
комплектуючі та послуги монтажу та
демонтажу витяжної вентиляції на
загальну суму 419128,32 грн., в тому числі
ПДВ в сумі 69854,72 грн. Суми податку на
додану вартість за отриманими
податковими накладними, які
відображені у реєстрі отриманих
податкових накладних за лютий 2012 року -
в сумі 18887,50 грн., березень 2012 року - в
сумі 8543,50 грн., травень 2012 року - в сумі
29413,60 грн., липень 2012 року - в сумі 1020,6
грн., серпень 2012 року - в сумі 2181,32 грн.,
жовтень 2012 року - в сумі 8436,60 грн.,
листопад 2012 року - в сумі 1371,6 грн.
включено до податкового кредиту
відповідних періодів. До перевірки не
надано податкові накладні за лютий 2012
року - на суму 180,0 грн., березень 2012 року -
на суму 181,0 грн., а також податкові
накладні за листопад 2012 року. До
перевірки надано Сертифікат
відповідності №UА1.094.0012041-12 на
продукцію: «обладнання компресорне та
його комплектувальні згідно з додатком
11 позицій, код УКТ ЗЕД 8414», виданий ОС ДП
УкрНДНЦ підприємству ТОВ «Атлас Конто
Україна» (34818882). ТОВ
«Техпромінжиніринг» знаходиться на
обліку в ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська. Основний вид
діяльності - оптова торгівля іншими
машинами й устаткуванням. Згідно із
інформацією, отриманою від Головного
оперативного управління Лівобережної
ОДПІ м. Дніпропетровська, встановлено,
що на ТОВ «Техпромінжиніринг»
значиться 5 осіб. Відповідно до наданих
первинних документів ТОВ
«Техпромінжиніринг» надавало
Підприємству з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна»
послуги - сервісне обслуговування та
хімічна чистка компресора ОА55,
пусконаладжувальні роботи осушувача
повітря, технічне обслуговування
кондиціонерів, демонтаж витяжної
вентиляції, монтаж витяжної
вентиляції. Підприємством з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна» не
надано звіту про виконання робіт, де
було б зазначено які саме послуги було
надано, ким саме, інше. Також, не надано
плану проведених робіт чи інші
підтверджуючі документи з доказом
використання цих послуг (робіт) в
господарській діяльності
підприємства. До перевірки не надано
договір, укладений з ТОВ
«Техпромінжиніринг» на проведення
будь-яких робіт (надання послуг) в
адресу ПІІ «Іст Болт Україна». Окрім
цього, у наданих до перевірки
товарно-транспортних накладних пункти
навантаження та розвантаження
зазначені без конкретної адреси,
зокрема: м.Дніпропетровськ. Також,
відсутній підпис та прізвище
водія-експедитора, який прийняв товар.
Автомобіль, за допомогою якого
здійснювалось перевезення товару, -
DAEWOO LANOS TF 69 Y, АЕ 1421 ВІ - легковий
пасажирський автомобіль загального
призначення, тип - седан, розрахований
на перевезення 5 осіб. Невідомо, яким
чином відбувалося перевезення товару,
наприклад, труба 17м, вищезазначеним
автомобілем. Також, зазначено, що
водієм при транспортуванні товару є
директор ТОВ «Техпромінжиніринг» -
Самойленко М.С.

Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська
було отримано матеріали перевірок від:

- ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська акт від 16 квітня 2013
року №439/224/ 31105917 про результати
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Еколайф» () з питань
фінансово-господарських відносин з ТОВ
«Феріт Д» () за період
січень - вересень 2012 року;

- ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська акт від 25.01.2013 року №
215/221/36162220 про неможливість проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Техпромінжиніринг» (код
за ), щодо документального
підтвердження господарських відносин,
із платниками податків їх реальності
та повноти відображення в обліку за
лютий - листопад 2012р.

Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська
складено акт від 08.01.2013 року №59/224/35112514
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП «Престиж-С» () щодо підтвердження
господарських відносин із ТОВ
«Дидактика» () за
березень, квітень 2012 року.

Відповідно до вказаних актів
контролюючим органом встановлено, що
вказані підприємства не знаходяться за
місцем реєстрації, не мають основних
фондів, виробничих потужностей,
трудових ресурсів, транспортних
засобів, сировини та матеріалів, які є
необхідними для здійснення
господарської діяльності. В ході
проведення перевірок не встановлено
фактів поставок товарів (робіт, послуг)
від їх контрагентів. Крім того,
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям.
Виходячи з викладеного, перевіряючими
зроблено висновок про здійснення
даними підприємствами діяльності,
спрямованої на здійснення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам.

З урахуванням викладеного встановлено
відсутність реальної можливості
придбання товарів (робіт, послуг) у
вищевказаних контрагентів -
постачальників, а саме відсутність
майна, трудових ресурсів, виробничо -
складських приміщень, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, складських приміщень, засобів
для транспортування та іншого майна,
які економічно необхідні для
здійснення господарських операцій у
зазначених обсягах, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
реального настання результатів
відповідної господарської діяльності.

З урахуванням наведеного, Лівобережною
ОДПІ м. Дніпропетровська зроблено
висновок про здійснення ПІІ «Іст Болт
Україна» господарських операцій з
зазначеними контрагентами -
постачальниками, які не спрямовані на
реальне настання наслідків.

Також, в Рішенні про результати
розгляду первинної скарги від 16.12.3013
року було зазначено, що стосовно ТОВ
«Дидактика» та ТОВ «Феріт Д» Головним
слідчим управлінням ДПС України
проводиться досудове розслідування у
кримінальному провадженні від 15 січня
2013 року №0000005 за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого частиною 2 статті 205
Кримінального Кодексу України (за
фактом вчинення фіктивного
підприємництва) та кримінального
правопорушення, передбаченого
частиною 3 статті 212 Кримінального
Кодексу України (за фактом ухилення від
сплати податків посадовими особами
низки підприємств, у тому числі і ТОВ
«ТОВ «Дидактика» та ТОВ «Феріт Д»).
Досудовим розслідуванням встановлено,
що зазначені підприємства фактично є
«транзитними» підприємствами, які
надавали послуги по незаконному
формуванню податкового кредиту з
податку на додану вартість для інших
суб'єктів господарювання.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
зазначає, що відповідно до пункту 5.2
розділу II «Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства»,
затвердженого наказом ДПА України від
22.12.2010 року №984 (далі - Порядок №984), у
разі встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
необхідно: 1) чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті законодавчих актів, що
порушені платником податків, зазначити
період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; 2) зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; 3) у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг - п.198.1 ст.
198 ПКУ.

Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище
Кодексу, визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є певні
операції між конкретними суб'єктами
господарювання, а не договори, укладені
між ними, або незаявленими в таких
операціях третіми особами. Відсутність
особи за місцезнаходженням,
відсутність можливості перевірити
первинні документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними). Тільки
встановлення мети та факту порушення
публічного порядку, ухилення від
оподаткування або створення умов для
порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть
свідчити про відсутність
оподатковуваної операції та/або
відсутність належних первинних
документів, що не може мати наслідком
внесення в податковий облік відомостей
щодо здійснення таких операції, та,
відповідно, отримання податкових
переваг у вигляді податкового кредиту
або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у
платника податків права на отримання
зазначених податкових переваг є
відсутність необхідних первинних
документів, що підтверджують
здійснення операцій, недоліки таких
документів, або складання таких
документів при фактичному
нездійсненні заявлених операцій, тобто
відображення у первинних документах
недостовірних даних.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Якщо є фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни у структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства, тобто,
господарська операція повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків.

У відповідності до п.2 ст. 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Згідно ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкуванням оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Пунктом 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку № 88, який
наведено вище, встановлено, що первинні
документи ( на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Для надання оцінки правомірності
задекларованих позивачем показників
податкового обліку за рахунок
отриманих податкових накладних від
контрагентів у спірному періоді, суд
перевіряє відповідність вимогам
законодавства первинні документи, їх
наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами, що в
свою чергу в певній мірі свідчить про
реальність таких операцій.

Відповідно до практики Вищого
адміністративного суду України,
документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції - умов
перевезення, зберігання товарів,
змісту послуг, що надаються тощо. При
цьому, сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

При цьому, дослідивши акт перевірки №
452/224/30720689 від 03.09.2013 року, судом
враховано, що первинна документація
Підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна» на
відповідність її вимогам Податкового
кодексу України, Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» не досліджувалась
відповідачем, в акті перевірки
відсутні будь-які посилання
перевіряючих на можливі порушення щодо
їх оформлення, що виключає належність,
обґрунтованість, а також доведеність
висновків актів перевірок
контрагентів, які полягли в основу
винесення оспорюваного податкового
повідомлення-рішення.

Крім того, як було зазначено в судовому
засіданні представником відповідачів
1, 2, позиція Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Дніпропетровській області ґрунтується
на результатах перевірки ТОВ
«Еколайф», акт від 16 квітня 2013 року
№439/224/ 31105917, в якому зазначено:
перевіркою ТОВ «Еколайф» не
підтверджено реальність здійснення
господарських відносин із
контрагентами, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення
платником податків операцій ТОВ
«Еколайф» - по ланцюгу постачання з:
постачальники - ТОВ «Ферріт Д» - ТОВ
«Еколайф» - покупці згідно періодів; на
результатах перевірки ТОВ
«Техпромінжиніринг», акт від 25.01.2013
року № 215/221/36162220, в якому зазначено: по
ТОВ «Техпромінжиніринг» відсутній
факт реального вчинення господарських
операцій за лютий-листопад 2012р.; на
результатах перевірки ПП «Престиж-С,
акт від 08.01.2013 року №59/224/35112514, в якому
зроблено висновок про порушення: ч.5
ст.203, ч. 1,2 ст.215, ст.21, ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочннах, здійснених ПП «Престиж-С»
при придбанні та продажу товарів
(послуг). Товар (послуги) по вказаних
правочннах не був переданий в
порушення ст.662, 655 та 656 ЦК України.
Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
та продажу товарів (послуг) за березень,
квітень 2012 року, які підпадають під
визначення ст. 188, 187, 188 та 198 розд. 3
Податкового Кодексу України, та вказує
на визначені у вказаних актах
порушеннях діючого законодавства
іншими платниками.

На думку суду, така позиція
контролюючого органу не відповідає
приписам чинного законодавства
виходячи з того, що платнику податків
не можуть бути відомі обставини
складання іншими ДПІ актів перевірок
стосовно його контрагентів; у
податковому праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. ст.46-49 Податкового
кодексу України, ведення податкового
обліку покладається на кожного
окремого платника податку. При цьому,
такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів.

Тому, припущення відповідача про
нереальність здійснення господарських
операцій, з посиланням на висновки,
зроблені у вказаних актах, судом
вважаються необґрунтованими.

Також, суд звертає увагу на те, що
податкові органи не наділені
повноваженнями визнавати в актах
перевірки угоди фіктивними та такими,
що не спрямовані на реальне настання
правових наслідків. Правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином, є фіктивним, і такий
правочин в силу вимог ст.234 Цивільного
кодексу України, на відміну від
нікчемного, може бути визнаний
недійсним лише в судовому порядку,
тобто є оспорюваним.

Суд враховує положення ч.2 ст.61
Конституції України щодо
індивідуального характеру юридичної
відповідальності особи. Діюче
законодавство України, так само як
Податковий кодекс України не
передбачає відповідальності у виді
донарахування податкових зобов'язань,
застосування штрафних санкцій або не
підтвердження права на податковий
кредит на господарюючого суб'єкта за
можливі неправомірні дії свого
контрагента; окрім того не передбачає
обов'язку або права одного платника
податку контролювати показники
податкової звітності з податку на
додану вартість іншого платника
податку.

Більш того, податкове законодавство не
ставить податкові зобов'язання у
залежність від дійсності угоди, тобто
недійсність господарських операцій,
недійсність або нікчемність угоди не
впливає на податковий облік платника
податку та його зобов'язання перед
бюджетами та державними цільовими
фондами. У зв'язку з чим, є цілком
необґрунтованим посилання податкового
органу у своїх висновками на акти
перевірок контрагентів позивача без
дослідження на відповідність вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» первинної документації
самого платника-позивача.

Судом були досліджені первинні
документи, що стосуються господарської
діяльності позивача з його
контрагентом та встановлено, що
вказані господарські операції
пов'язані з господарською діяльністю
Підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна», а
первинні документи складені у
відповідності до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а тому, суд вважає
висновки податкового органу, викладені
в акті перевірки, неправомірними
виходячи з наступних підстав.

Так, із наявних в матеріалах справи
документів вбачається, що між
Підприємством з ІІ «Іст Болт Україна»
та ТОВ «Еколайф» було укладено договір
купівлі - продажу №15-11 від 24.03.2011 року,
згідно з яким Продавець (ТОВ «Еколайф»)
зобов'язується передати у власність
Покупцю («Підприємство з ІІ «Іст Болт
Україна»), Покупець прийняти та
оплатити наступний товар: сіль
таблетирована «REVION» - 0,5 тн. Загальна
сума договору складає 1400,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 233,33 грн. Покупець здійснює
передплату у розмірі 100% від вартості
товару. Прийманя товару здійснюється у
пункті поставки - за кількістю - на
підставі товарної накладної, - за
якістю - на підставі документів,
зазначених у п. 2.2 договору. Відповідно
до умов договору суб'єктом
господарювання - постачальником були
виписані видаткові накладні (№ 19 від
15.02.12, № 41 від 20.03.12) (акти виконаних
робіт) та податкові накладні.
Відповідно договору ПІІ «Іст Болт
Україна» отримало від ТОВ «Еколайф»
сіль таблетировану на загальну суму
4110,00 грн., в тому числі ПДВ 685,00 грн

В судовому засіданні представником
позивача було зазначено, що доставка
товару, вказаного у видатковій
накладній № 19 від 15.02.2012 року та
видатковій накладній № 41 від 20.03.2012
року, здійснювалась автомобілем ВАЗ 2111,
д.н. НОМЕР_3, який належить ТОВ
«Еколайф». Керував автомобілем ОСОБА_5.
Доставка солі таблетованої «REVION» в
обсязі 500 кг. здійснювалася за два рази,
відповідно по 250 кг. Картриджі та
поплавок за накладною № 41 від 20.03.2012
вміщувались в один пакет, тому жодних
проблем у доставці такого обсягу
товару вказаним автомобілем не було.

Також, між Підприємством з ІІ «Іст Болт
Україна» та ПП «Престиж-С» було
укладено договір купівлі-продажу
№23/03-10 від 23.03.2010 року, відповідно до
якого ПП «Престиж-С» постачало для ПІІ
«Іст Болт Україна» бутильовану
негазовану питну воду під торговою
маркою «Роганская» на загальну суму
1609,98 грн., в тому числі ПДВ 268,33 грн.

Крім того, встановлено, що Підприємство
з ІІ «Іст Болт Україна» мало
взаємовідносини з ТОВ
«Техпромінжиніринг» на підставі
договору від 12.01.2012 року №003-12,
відповідно до якого ТОВ
«Техпромінжиніринг» відвантажило в
адресу ПІІ «Іст Болт Україна»
обладнання (осушувач стислого повітря
СD100+,230V, ІЕS/G STD АС р/п ),
комплектуючі та надало послуги монтажу
та демонтажу витяжної вентиляції на
загальну суму 419128,32 грн., в тому числі
ПДВ в сумі 69854,72 грн.

Факт реальності здійснення
господарської операції за
вищевказаними договорами
підтверджується наданими суду
первинними бухгалтерськими
документами, а саме: копіями
вищевказаних договорів, сертифікату зі
строком дії до 01.01.2011; сертифікату
дилеру зі строком дії до 01.01.2014;
паспортів осушувачів серії СП;
банківської виписки від 13.02.2012;
податкової накладної від 13.02.2012;
видаткової накладної від 22.02.2012;
податкової накладної від 22.02.2012;
банківської виписки від 07.03.2012;
податкової накладної від 23.03.2012;
банківської виписки від 26.03.2012;
банківської виписки від 16.02.2012;
податкової накладної від 16.02.2012;
банківської виписки від 07.03.2012;
податкової накладної від 07.03.2012;
видаткової накладної від 04.05.2012;
податкової накладної від 04.05.2012;
банківської виписки від 25.05.2012;
банківської виписки від 31.05.2012;
банківської виписки від 31.01.2013;
податкової накладної від 28.05.2012;
банківської виписки від 28.05.2012;
податкової накладної від 25.05.2012;
банківської виписки від 25.05.2012;
видаткової накладної від 28.05.2012;
видаткової накладної від 09.07.2012;
податкової накладної від 09.07.2012;
податкової накладної від 09.07.2012;
банківської виписки від 20.07.2012;
податкової накладної від 13.08.2012;
податкової накладної від 13.08.2012;
видаткової накладної від 13.08.2012;
податкової накладної від 13.08.2012;
банківської виписки від 17.08.2012;
податкової накладної від 19.11.2012;
банківської виписки від 26.12.2012;
банківської виписки від 12.10.2012;
податкової накладної від 12.10.2012;
видаткової накладної від 19.11.2012;
ліцензії ТОВ «Еколайф»; паспортів
фільтрів; рекламної продукції; журналу
обліку технічного обслуговування
установки фільтрації та знезараження
води; документів, що підтверджують
якість продукції, яка поставляється
ТОВ «Еколайф»; податкової накладної
від 07.02.2012; банківської виписки від
07.02.2012; податкової накладної від 20.03.2012,
копіями актів здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 22.02.2012 року, 23.03.2012
року, 28.05.2012 року, 09.07.2012 року, 13.08.2012 року,
19.11.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
доставка товару здійснювалася за
наступними товарно-транспортними
накладними:

- ТТН ТПІ№ 22/02 від 22.02.2012р.;

- ТТН АК№ 04051 від 04.05.2012р.;

- ТТН ТПІ № 28/05 від 28.05.2012р.;

- ТТН ТПІ №09/07 від 09.07.2012р.;

- ТТН ТПІ № 13/08 від 13.08.2012р.;

- ТТН ТПІ №22/02 від 22.02.2012р.;

- ТТН ТПІ № 19/11 від 19.11.2012р.

Представником позивача було зазначено
та підтверджується матеріалами справи,
що товар, який відвантажувався в пункті
навантаження м.Дніпропетровськ,
завантажувався зі складу за адресою
вул. Шинна, 27, м. Дніпропетровськ, який
орендується ТОВ «Техпромінжиніринг».
Товар, який відвантажувався в пункті
навантаження м.Київ, завантажувався зі
складу за адресою вул. Київська, 27-а, м.
Вишневе, Київська область, який
орендується у ТОВ «Атлас Копко
Україна». В м. Дніпропетровську товар
доставлявся ПІІ «Іст Болт Україна» за
адресою вул. Маршала Малиновського, 140.

Крім того, щодо оформлення
товарно-транспортних накладних та їх
значення з метою оподаткування, суд
вважає за необхідне зазначити, що
товарно-транспортна накладна
відноситься до товарно-транспортної
документації і підтверджує операцію з
надання послуг з перевезення вантажів,
а не факт придбання товару.
Товарно-транспортна накладна не
міститься в переліку документів, що
визначають право на формування
податкового кредиту. Таким чином,
підставами для формування податкового
кредиту є наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
митної декларації, заяви зі скаргою на
постачальника, поданої відповідно до п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України,
бухгалтерської довідки, складеної
відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового
кодексу України, або інших документів,
передбачених п. 201.11 ст. 201 Податкового
кодексу України. Такої позиції
дотримується і Міндоходів (лист від
19.09.2013 р. № 11569/6/99-99-22-01-03- 15/1128).

Щодо твердження відповідача, що
правочини, укладені між Підприємством
з іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» та ТОВ «Еколайф», ПП
«Престиж-С», ТОВ «Техпромінжиніринг»,
не містять у суті своїх розумних
економічних або інших причин (ділової
мети) систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу товарів та не
спричиняють реального настання
правових наслідків, суд вважає за
необхідне зазначити, що матеріалами
перевірки жодним чином не підтверджено
факт нереальності господарських
операцій між Підприємством з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» та контрагентами.

На підставі оцінки наявних у справі
матеріалів та доказів у їх сукупності
суд встановив, що Підприємство з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» знаходилось в договірних
відносинах з ТОВ «Еколайф» за період
лютий, березень 2012 року, ПП «Престиж-С»
за період березень, квітень 2012 року, ТОВ
«Техпромінжиніринг» за період лютий,
березень, травень, липень, серпень,
жовтень, листопад 2012 року, за якими
настало реальне виконання умов
договорів сторонами. Договори було
укладено та виконано у повній
відповідності до вимог цивільного
законодавства України. Показники
податкової звітності Підприємство з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» складені на підставі належним
чином оформлених первинних документів
по реально здійсненим операціям,
досліджені під час судового розгляду
справи первинні документи
відповідають всім вимогам,
встановленим Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що на момент здійснення
господарських операцій із зазначеними
підприємствами-контрагентами
позивача, останні знаходилися на
податковому обліку як платники
податку, їх свідоцтва про державну
реєстрацію та про реєстрацію платників
податків на час здійснення цих
операцій не були анульовані, правочин з
цими суб'єктами господарювання, а також
первинні бухгалтерські та податкові
документи не визнані у встановленому
чинним законодавством України порядку
недійсними.

При цьому, суд зазначає, що під час
судового розгляду справи не знайшло
підтвердження порушення контролюючим
органом вимоги чинного законодавства
України щодо порядку проведення
перевірки позивача.

Також, відповідно до приписів п. 86.9.
статті 86 Податкового кодексу України, у
разі якщо грошове зобов'язання
розраховується контролюючим органом
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Стосовно вимог Підприємства
з іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» про визнання протиправними та
скасування рішень Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16.12.2013 №
4612/10/04-36-10-08-09 та Міністерства доходів і
зборів України від 20.02.2014 року №
3327/6/99-99-10-01-15, суд зазначає, що
відповідно до п.56.1., 56.2., 56.4. статті 56 ПК
України рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

Під час процедури адміністративного
оскарження обов'язок доведення того, що
будь-яке нарахування, здійснене
контролюючим органом у випадках,
визначених цим Кодексом, або будь-яке
інше рішення контролюючого органу є
правомірним, покладається на
контролюючий орган.

Зважаючи на те, що скарги позивача
задоволені не були, суд приходить до
висновку, що Головним управлінням
Міндоходів у Дніпропетровській
області та Міністерством доходів і
зборів України не було повно та
всебічно досліджено усі обставини, що
стосується відповідних правовідносин,
що, в свою чергу, призвело до винесення
рішень без врахування усіх обставин у
справі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На підставі вище наведеного, суд
приходить до висновку, що оспорювані
податкове повідомлення-рішення від
24.09.2013 № , рішення Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16.12.2013 №
4612/10/04-36-10-08-09, рішення Міністерства
доходів і зборів України від 20.02.2014 року
№ 3327/6/99-99-10-01-15 не відповідають приписам
п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки вони прийняті без
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), а тому підлягають
скасуванню.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Підприємства з
іноземними інвестиціями «Іст Болт
Україна» до Відповідача 1 Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області,
Відповідача 2 Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області,
Відповідача 3 Міністерства доходів і
зборів України про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.09.2013 року № , рішення про
результати розгляду первинної скарги
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16.12.2013
року № 4612/10/004-36-10-08-09 та рішення про
результати розгляду скарги Міндоходів
України від 20.02.2014 № 3327/6/99-99-10-01-15 -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення 24.09.2013
року № .

Визнати протиправним та
скасувати рішення Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16.12.2013
року № 4612/10/04-36-10-08-09.

Визнати протиправним та
скасувати рішення Міністерства
доходів і зборів України від 20.02.2014 року
№ 3327/6/99-99-10-01-15.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Підприємства з іноземними
інвестиціями «Іст Болт Україна»
сплачений судовий збір в сумі 255,78 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 26
травня 2014 року.

Головуючий суддя
(підпис) В.В.
Кальник

Суддя
(підпис) І.О.
Лозицька

Суддя
(підпис) Н.В.
Турлакова

Постанова не набрала законної сили
станом на 26 травня 2014 року

Суддя
В.В. Кальник

З оригіналом згідно

Помічник судді
О.С. Шинкаренко

Суддя В.В. Кальник