Справа № 226/838/14-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
справа №226/838/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Сухарька М.Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Димитрові Донецької області на
постанову Димитровського міського
суду Донецької області від 10 квітня 2014
року у справі № 226/838/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Димитрові Донецької
області, третя особа - Димитрівська
міська рада про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Димитрові Донецької області (далі -
Управління) про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що з 18.01.2011 року вона перебуває
на обліку в Управлінні та отримує
пенсію відповідно до Закону України
від 19.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну
службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ). Стаж
державного службовця складає 12 років 02
місяця 23 дні. Для призначення та
перерахунку пенсії позивачем було
надані до Управління довідки про
складові заробітної плати, які були
виплачені їй за останні 24 місяці перед
виходом на пенсію i на які, відповідно,
був нарахований i сплачений єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Але, під час
розрахунку їй пенсії не були врахована
матеріальна допомога на оздоровлення,
допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, з яких в
повному обсязі сплачувався єдиний
соціальний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що суттєво
вплинуло на розмір її пенсії.

27 лютого 2014 року вона звернулась до
Управління з проханням здійснити їй
перерахунок пенсії з дати її
призначення з урахуванням індексації
грошових доходів населення та
матеріальної допомоги. Рішенням
Управління від 04.03.2014 року № 148696 їй було
відмовлено у перерахунку пенсії,
посилаючись на положення статті 33
Закону № 3723-ХІІ.

На її думку, дії відповідача
неправомірні, суперечать нормам
чинного законодавства, порушують її
конституційні права на збільшення
розміру пенсії, передбачений статтями
22, 64 Конституції України, статтями 33, 37,
37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Постановою Димитровського міського
суду Донецької області від 10 квітня 2014
року у цій справі позов було задоволено
частково, а саме:

визнано протиправним i неправомірним
рішення Управління від 04.03.2014 року №
148696 про відмову включення для
нарахування пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, фактично
виплачених за роботу на державній
службі на час звернення до Управління
27.02.2014 року;

скасовано рішення відповідача від
04.03.2014 року № 148696 про відмову включення
для нарахування пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, фактично
виплачених за роботу на державній
службі на час звернення до Управління
27.02.2014 року;

зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та виплатити позивачці
недоотримані з вини Управління суми
пенсії, без обмеження пенсії
максимальним розміром, починаючи з
01.03.2014 року із збереженням 82%
нарахування пенсії, виходячи зі стажу
державної служби.

Не погодившись з таким рішенням,
Управління подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до вимог
статті 33 Закону № 3723-ХІІ інші виплати
та компенсація за невикористану
відпустку не є складовими заробітної
плати державного службовця, тому
враховувати їх при розрахунку пенсії
державного службовця немає законних
підстав.

Крім того, відповідно до вимог статті 37
Закону № 3723-ХІІ, в редакції Закону
України від 08.07.2011 № 3668-VІ «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон - № 3668-VІ) розмір пенсії
розраховується, виходячи з 80 % від
заробітку.

Всі особи, які беруть участь у справі,
до апеляційного суду не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання, тому
згідно пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться на обліку в Управлінні з
18.01.2011 року та отримує пенсію за віком
відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

27 лютого 2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії з урахуванням
складової частини заробітної плати -
індексацію доходів та матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань. Рішенням
відповідача від 04 березня 2014 року
позивачу відмовлено у перерахунку
пенсії (а.с.22).

Як вбачається з довідки Управління про
складові заробітної плати, що
додається для призначення пенсії
відповідно до Закону № 3723-ХІІ, яка
міститься у матеріалах справи (а.с.15-17),
до неї включені нараховані та
виплачені позивачу суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати, які
віднесені до інших виплат. На усі
виплати, включені у довідку,
нараховувались страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ
(в редакції на час виникнення спірних
правовідносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду
України від 20 лютого 2012 року (справа №
21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону
№ 1788-ХІІ, Закону України від 26.06.1997 №
400/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», статті
41 Закону № 1058-ІV отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення державних службовців
визначено статтею 37 Закону № 3723-ХІІ.
Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частин другої та
п'ятої статті 37 Закону № 3723-ХІІ в
редакції, що діяла на час призначення
позивачу пенсії, право на отримання
пенсії державних службовців мали
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявністю страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, що мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорії посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначалася в розмірі 80%
від суми їх заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80%
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не більше 90%
заробітної плати.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VІ «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» (далі - Закон - № 3668-VІ), який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
внесено зміни до статті 37 Закону №
3723-ХІІ (її текст викладено в новій
редакції), зокрема змінено у відсотках
розмір пенсії за вислугу років, яка
призначається державним службовцям у
разі реалізації ними такого права:
пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їх заробітної плати,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини п'ятої статті 37
Закону № 3723-ХІІ щодо призначення
державним службовцям пенсії у розмірі
не більше 90 відсотків від суми
заробітку втратили чинність у зв'язку з
внесенням змін до редакції цієї статті
Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок
перерахунку пенсій державним
службовцям регулює стаття 37-1 Закону №
3723-ХІІ, положення якої щодо перерахунку
пенсії у зв'язку із прийняттям Закону №
3668-VІ змін не зазнали.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що при перерахунку пенсії
державним службовцям має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшла такого правового висновку:
внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті
37 Закону № 3723-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії державних службовців, є
положення статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ,
які змін у зв'язку із прийняттям Закону
№ 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі,
колегія суддів виходить із того, що
згідно зі статтею 22 Конституції
України закріплені нею права і свободи
не є вичерпними, гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законодавчих актів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція зі спірного
питання в подібних правовідносинах
висловлювалась Верховним Судом
України у постановах від 10 грудня 2013
року у справі № 21-348а13 та від 17 грудня 2013
року.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Димитрові
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Димитровського міського
суду Донецької області від 10 квітня 2014
року у справі № 226/838/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Димитрові Донецької
області, третя особа - Димитрівська
міська рада про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

М.Г.Сухарьок