Справа № 2а-5589/11
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-5589/11
Головуючий у 1-й інстанції: Подрєзова
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гром Л.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р.,
Міщука М.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради на постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10.06.2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради про визнання дій
неправомірними, перерахунок та виплату
допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10.06.2014 року позов задоволено.
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплатити позивачу
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня за 2011 рік відповідно до ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
в розмірі 8 мінімальних пенсій з
урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати незаконну, на його думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову. Свої
вимоги апелянт аргументує посиланням
на незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування судового
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом війни 2 групи та має
право на пільги, встановлені
законодавством України для інвалідів
війни, що підтверджується
посвідченням.

Статтею 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" передбачено, що
щорічна разова грошова допомога до 5
травня як інваліду війни 2 групи
виплачується в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком.

Позивач отримував зазначену допомогу,
але в меншому розмірі.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач має право
на отримання зазначеної допомоги в
розмірі, передбаченому Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а саме в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
приходить до висновку, що при
визначенні розміру разової грошової
допомоги до 5 травня застосуванню
підлягають стаття 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а не Постанова
Кабінету Міністрів України "Про розмір
разової грошової допомоги, що
виплачуються в 2010 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань" від 07.04.2010 року №299, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Зі статті 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" випливає, що під
час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 10.06.2014 року - без
змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Вівдиченко Т.Р.

Міщук М.С.