Справа № 815/3563/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3563/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
м. Одеса

18 год. 00 хв.

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

судді - Самойлюк Г.П.,

судді - Цховребової
М.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами,
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України
про визнання протиправним та
скасування Наказу НОМЕР_2 від 16.05.2014
року,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом
звернувся ОСОБА_1 до Міністерства
юстиції України, в якому просив визнати
противоправним та скасувати наказ
Міністерства юстиції України НОМЕР_2
від 16.05.2014 року, яким його позбавлено
права на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з
січня 2000 року позивач здійснює
діяльність арбітражного керуючого,
отримавши спеціальні знання та
ліцензію на проведення цієї
діяльності. Наказом Міністерства
юстиції України № 280/5 від 14.02.2013 року
йому було видане свідоцтво № 286 про
право здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
без обмеження строку дії. В період з
09.12.2013 року по 13.12.2013 року він підвищив
свою кваліфікацію шляхом участі в
семінарі та успішного складання заліку
у Центрі перепідготовки та підвищення
кваліфікації працівників юстиції
Міністерства юстиції України.

Головним управлінням юстиції Одеської
області 04.03.2014 року було складено акт
позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого № 15,
за результатами якої були встановлені
порушення ним вимог чинного
законодавства. Відповідно до Порядку
контролю за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
затвердженому наказом Міністерства
юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5,
зареєстрованому у Міністерстві
юстиції України 03.07.2013 року за № 1113/23645
(далі Порядок №1284/5), Головним
управлінням юстиції в Одеській області
був направлений лист до Міністерства
юстиції України стосовно пропозиції
щодо внесення до Дисциплінарної
комісії подання про накладення на
ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

14.04.2014 року позивачем було отримано
лист з Міністерства юстиції України
№ 132-33/312 від 27.03.2014 року, в якому
відповідач повідомив щодо направлення
до Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих подання № 106 від 24.03.2014 року
про накладення на арбітражного
керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення.

З матеріалів позову вбачається, що
30.05.2014 року позивачу випадково стало
відомо про позбавлення його права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) на
підставі наказу Міністерства юстиції
України НОМЕР_2 від 16.05.2014 року. При
цьому на засідання Дисциплінарної
комісії він не викликався, що призвело
до неможливості надати пояснення щодо
виявленого порушення.

Посилаючись на пункт 7.6 розділу VII
Порядку № 1284/5, згідно якого під час
визначення виду дисциплінарного
стягнення Дисциплінарною комісією
враховуються ступінь вини
арбітражного керуючого, обставини
вчинення порушення, тяжкість вчиненого
ним проступку, а також факти
притягнення арбітражного керуючого до
дисциплінарної відповідальності в
минулому, позивач зазначає, що при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення, Дисциплінарною комісією всі
ці обставини не враховані.

На думку ОСОБА_1, своїми діями
відповідач позбавив його права
здійснення незалежної професійної
діяльності, можливості мати право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею.

Позивач до судового засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду
справи. Через канцелярію Одеського
окружного адміністративного суду за
вхід. № 16763/14 від 01.07.2014 року від
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності позивача
у порядку письмового провадження.

В судове засідання прибув представник
відповідача, проте у зв'язку з
відсутністю клопотань про
заслуховування свідків, експертів, а
також відсутності доповнень до
письмових заперечень, суд вважав
можливим на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами.

В заперечення проти позову,
представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив відмовити у їх
задоволенні, мотивуючи тим, що під час
проведення, на підставі доручення
Міністерства юстиції України, комісією
управління юстиції в Одеській області
позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого
ОСОБА_1 було встановлено грубе
порушення ОСОБА_1 вимог законодавства
під час виконання повноважень
ліквідатора Фермерського господарства
«Перлина-2007», що призвело до порушення
прав та законних інтересів кредитора
боржника ДП «Державний резервний
насіннєвий фонд України». На підставі
складеного Акту «позапланової
невиїзної перевірки арбітражного
керуючого» № 15 від 04.03.2014 року, органом
контролю ГУЮ в Одеській області
внесено пропозицію до структурного
підрозділу Міністерства юстиції
України щодо внесення подання про
накладення на арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення. 24.03.2014 року
відповідне подання за №106 про
накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення було внесено, про що позивача
повідомлено листом № 13.2-33/312 від 27.03.2014
року, який міститься в матеріалах
справи.

Також, в запереченнях, представник
відповідача просить не брати до уваги
доводи позивача щодо не запрошення
його на засідання Дисциплінарної
комісії. Відповідно до п. 15
Положення про Дисциплінарну комісію
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,ліквідаторів),
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 11.01.2013 року № 81/5 на
засідання комісії, на якому буде
розглянуто подання про застосування
дисциплінарного стягнення до
арбітражного керуючого запрошується
арбітражний керуючий, стосовно якого
розглядається таке питання, який має
право давати додаткові пояснення по
суті питання. Порядок, яким чином
направляється таке запрошення
арбітражному керуючому на засідання
Дисциплінарної комісії не встановлено.
Позивачу направлявся лист від 09.04.2014
року щодо запрошення його на засідання,
а також він був повідомлений у
телефонному режимі, про що свідчить
розшифровка послуг міжміського та
міжнародного телефонного зв'язку,
тривалість розмови 69 сек. При цьому
необхідно врахувати, що Дисциплінарною
комісією розглядаються матеріали
перевірок, за результатами яких
внесено відповідну пропозицію, а не
пояснення арбітражного керуючого,
стосовно якого розглядається питання
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності, тому відсутність
арбітражного керуючого не є підставою
для не розгляду питання про
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності.

Щодо доводів позивача не врахування
Дисциплінарною комісією обставин
вчинення порушення, тяжкості вчиненого
проступку, факту не притягнення його до
дисциплінарної відповідальності в
минулому, то представник відповідача в
запереченнях зазначив, що оскільки
ОСОБА_1 наполягає на тому, що він не був
повідомлений про засідання
Дисциплінарною комісії, то йому не може
бути відомо про врахування або не
врахування комісією обставин при
визначенні йому дисциплінарного
стягнення (аркуші справи 52-58).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2000
року здійснював діяльність
арбітражного керуючого, отримавши
спеціальні знання, на підставі
ліцензій на проведення цієї діяльності
(аркуші справи 7-13).

На підставі Наказу Міністерства
юстиції України № 280/5 від 14.02.2013 року
ОСОБА_1 18.07.2013 року видане свідоцтво № 286
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
без обмеження строку дії (аркуш справи
14).

В період з 09.12.2013 року по 13.12.2013 року
позивач підвищив свою кваліфікацію
шляхом участі в семінарі та успішного
складання заліку у Центрі
перепідготовки та підвищення
кваліфікації працівників юстиції
Міністерства юстиції України (аркуш
справи 15).

Головним управлінням юстиції Одеської
області 04.03.2014 року було складено акт
№ 15 позапланової невиїзної перевірки
діяльності арбітражного керуючого, в
якому зазначено, що за результатами
перевірки було встановлено порушення
арбітражним керуючим ОСОБА_1 п.п. 1, 4 ч. 2,
ч. 3 ст. 98, ч. 9 ст. 41, ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». За
результатами перевірки виявлені
порушення, які є підставою для внесення
державним органом з питань банкрутства
до Дисциплінарної комісії подання щодо
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарних стягнень:
абз.2 ч. 4 ст. 42, ч. 3 ст. 98 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
що є грубим порушенням арбітражним
керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства
під час виконання повноважень, що
призвело до грубого порушення прав та
законних інтересів кредитора боржника
ДП «Державний резервний насіннєвий
фонд України» (аркуші справи 16-20).

Відповідно до п. 6.11 Порядку № 1284/5,
Головним управлінням юстиції в
Одеській області до структурного
підрозділу Мін'юсту, який забезпечує
організацію роботи Дисциплінарної
комісії, внесена пропозиція щодо
внесення до Дисциплінарної комісії
подання про накладення на арбітражного
керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення.

Листом № 132-33/312 від 27.03.2014 року,
Міністерство юстиції України
повідомило позивача про внесення
державним органом з питань банкрута
подання (копія якого додана до
повідомлення) від 24.03.2014 року № 106 про
накладення на арбітражного керуючого
ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, для
розгляду на засіданні Дисциплінарної
комісії (аркуш справи 21).

Наказом Міністерства юстиції України
НОМЕР_2 від 16.05.2014 року анульовано
свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) № 286 від 18.07.2013
року, видане ОСОБА_1 на підставі подання
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією,ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядників майна,
керуючих санацією,ліквідаторів) № 37
від 16.04.2014 року та протоколу її
засідання № 13/04/14 від 16.04.2014 року (аркуш
справи 6).

Cуд вважає, що наказ Міністерства
юстиції України НОМЕР_2 від 16.05.2014 року
не ґрунтується на вимогах
законодавства та прийнятий в порушення
процедури прийняття рішень про
застосування стягнень до арбітражних
керуючих. При цьому суд виходить з
наступного.

Правові засади здійснення діяльності
арбітражних керуючих в Україні
визначають Закон України № 2344-XII від
14.05.1992 року «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
Закону № 4212-VI від 22.12.2011 року (далі Закон
України № 2344-XII) та нормативні акти,
прийняті Міністерством юстиції
України, який є державним органом з
питань банкрутства, в розумінні ст. 3
вказаного Закону. До функцій
Міністерства юстиції України в
регулюванні діяльності арбітражних
керуючих відноситься організація
системи підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
встановлення вимог для отримання
свідоцтва на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), формування
Єдиного реєстру арбітражних керуючих
(розпорядників майном, керуючих
санацією, ліквідаторів) України та інші
передбачені законодавством
повноваження.

Відповідно до ст. 4 Закону України №
2344-XII, арбітражні керуючі є суб'єктами
незалежної професійної діяльності, а
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
надається особі, яка отримала
відповідне свідоцтво у порядку,
встановленому цим Законом, та внесена
до Єдиного реєстру арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Контроль за діяльністю арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) та
порядок притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності
регулюється ст.ст. 106-113 Закону України
№ 2344-XII та Порядком № 1284/5, згідно п. 1.4
якого, встановлено процедуру
організації та проведення перевірок
діяльності арбітражних керуючих,
повноваження осіб, які здійснюють
перевірки, права й обов'язки
арбітражних керуючих, порядок
оформлення результатів перевірки,
порядок підготовки за результатами
перевірки подання на Дисциплінарну
комісію арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до зазначеного Порядку, у
період з 11.02.2014 року по 21.02.2014 року,
Головним управлінням юстиції в
Одеській області було проведено
невиїзну перевірку діяльності
позивача, за результатами якої
складений акт № 15 від 04.03.2014 року.
Згідно зазначеного акту, перевірка
проведена на підставі звернення ДП
«Державний резервний насіннєвий фонд
України» від 28.10.2013 року та дорученням
Міністерства юстиції України від 06.12.2013
року щодо проведення перевірки
позивача під час виконання ним
повноважень ліквідатора ФГ
«Перлина-2007». А також відповідно до п.
6.11 Порядку № 1284/5 та згідно
висновків акту перевірки, Головним
управлінням юстиції в Одеській області
до структурного підрозділу Мін'юсту,
який забезпечує організацію роботи
Дисциплінарної комісії, внесена
пропозиція щодо внесення до
Дисциплінарної комісії подання про
накладення на арбітражного керуючого
ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Правові засади діяльності
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
регулюються Законом України №
2344-XII та Положення про Дисциплінарну
комісію арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
№ 81/5 від 11.01.2013 року, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 14.01.2013
року за № 112/22644 (надалі - Положення №
81/5).

Це Положення визначає порядок
утворення при Міністерстві юстиції
України як державному органі з питань
банкрутства Дисциплінарної комісії
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), її завдання, функції та
порядок діяльності. У своїй діяльності
Комісія керується Конституцією і
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
цим Положенням, а також наказами
Мін'юсту. Основними завданнями Комісії
є здійснення контролю за діяльністю
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), перевірка організації
їх роботи, дотримання ними вимог
законодавства з питань банкрутства та
правил професійної етики арбітражного
керуючого.

Дисциплінарна комісія відповідно до
покладених на неї завдань, крім іншого,
розглядає подання структурного
підрозділу Мін'юсту, відповідального
за забезпечення виконання Мін'юстом
повноважень державного органу з питань
банкрутства, про застосування
дисциплінарного стягнення до
арбітражного керуючого.

Згідно п. 15 Положення № 81/5, на засідання
Комісії, на якому буде розглянуто
подання про застосування
дисциплінарного стягнення до
арбітражного керуючого, запрошується
арбітражний керуючий, стосовно якого
розглядається таке питання, який має
право давати додаткові пояснення по
суті питання.

Пунктом 23 Положення № 81/5 передбачено,
що розгляд подання структурного
підрозділу про застосування
дисциплінарного стягнення до
арбітражного керуючого на засіданні
Комісії починається із заслуховування
доповіді члена Комісії, який
попередньо за дорученням голови
Комісії вивчав таке подання, матеріали
перевірки, після чого заслуховуються
присутні на засіданні Комісії інші її
члени та арбітражний керуючий, а також
вивчаються та аналізуються необхідні
документи. Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення Комісія
повинна враховувати ступінь вини
арбітражного керуючого, тяжкість
вчиненого ним проступку, а також, чи
застосовувалися раніше до нього
дисциплінарні стягнення.

Судом достовірно встановлено, що
позивач в порушення вимог п. 15
Положення № 81/5 не отримав
запрошення на засідання
Дисциплінарної комісії арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів), яке
відбулось 16.04.2014 року та на якому
розглядалось подання про накладення на
арбітражного керуючого ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення, внесеного
на підставі листа Головного управління
юстиції в Одеській області № 10-14/1760 від
06.03.2014 року.

Представник відповідача до заперечень
проти позову надав копію листа
Міністерства юстиції України №
1638-0-32-14/132 від 09.04.2014 року на ім'я
позивача про запрошення його на
засідання Дисциплінарної комісії
(аркуш справи 65), проте не надав жодного
належного доказу про отримання
позивачем вказаного листа-запрошення.

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача, викладені
ним в запереченнях, що Положенням № 81/5
не встановлений порядок яким чином
направляється таке запрошення
арбітражному керуючому на засідання
Дисциплінарної комісії та посилання на
те, що Дисциплінарною комісією
розглядаються матеріали перевірок, за
результатами яких внесено відповідну
пропозицію, а не пояснення
арбітражного керуючого, стосовно якого
розглядається питання про притягнення
до дисциплінарної відповідальності.
Зазначені доводи представника
відповідача є необґрунтованими,
оскільки правовий аналіз п. 15 Положення
№ 81/5 щодо запрошення арбітражного
керуючого, стосовно якого
розглядається подання про
застосування дисциплінарного
стягнення, на засідання Комісії,
свідчить про необхідність обізнаності
арбітражного керуючого про місце та
час засідання Комісії до його початку.
Запрошення на засідання Комісії і має
на меті реалізацію права арбітражного
керуючого, стосовно якого
розглядається подання про
застосування дисциплінарного
стягнення, дати додаткові пояснення по
суті питання.

Суд вважає, що вказані положення
узгоджуються з принципом права особи
на участь у процесі прийняття рішення,
зазначеного у ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
та тлумаченням самого значення
запрошення (запрошення прибути особі у
визначений час та місце для
присутності на заході або здійснення
дій). Принцип права особи на участь у
процесі прийняття рішення, який
об'єднаний безпосередньо з
необхідністю запрошення особи
відповідно до п. 15 Положення № 81/5, при
прийнятті майбутнього рішення, є
елементом справедливості, а відповідно
підставою для прийняття рішення з
дотриманням інших принципів: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія).

На думку суду, отримання запрошення на
засідання Дисциплінарної комісії, є
процесуальною гарантією позивача на
прийняття цією комісією об'єктивного
рішення.

Проте, позивач не отримав запрошення та
не знав про засідання Дисциплінарної
комісії, яке відбулось 16.04.2014 року, та на
якому вирішено питання про притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності.

Суд вважає обґрунтованими доводи
позивача, що позбавлення його надати
додаткові пояснення по суті питання
призвело до неможливості врахування
членами Комісії ступені його вини,
обставин щодо вчинення ним проступку, а
також, тієї обставини, що на протязі
здійснення ним з 2000 року діяльності
арбітражного керуючого до нього не
застосовувалися дисциплінарні
стягнення, а тому застосування до нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), грубо порушує
його право на здійснення незалежної
професійної діяльності.

Статтею 109 Закону України № 2344-XII
визначено, що дисциплінарними
стягненнями, що накладаються на
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), є: 1) попередження; 2)
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора). Під час
визначення виду дисциплінарного
стягнення враховується ступінь вини
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), тяжкість вчиненого ним
проступку, а також чи застосовувалися
раніше до арбітражного керуючого
дисциплінарні стягнення.

При цьому суд враховує, що Закон
України №2344-XII визначає лише поняття
дисциплінарного проступку
арбітражного керуючого, яким є винне
невиконання або неналежне виконання
обов'язків арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

Підстави ж для притягнення
арбітражного керуючого для
дисциплінарної відповідальності
визначені п. 7.1 Порядку № 1284/5, якими є:

- встановлення факту подання
арбітражним керуючим у документах, які
подаються для отримання свідоцтва на
право здійснення діяльності
арбітражного керуючого, неправдивих
відомостей;

- вчинення арбітражним керуючим
протягом року після винесення припису
або розпорядження повторного
порушення, аналогічного раніше
вчиненому;

- невиконання арбітражним керуючим
розпорядження про усунення порушень
законодавства з питань банкрутства в
строки, визначені органом контролю;

- відмова арбітражного керуючого в
проведенні перевірки;

- грубе порушення арбітражним керуючим
законодавства під час виконання
повноважень, що призвело до грубого
порушення прав та законних інтересів
боржника та (або) кредиторів боржника
(банкрута);

- встановлення за результатами
перевірки неможливості арбітражного
керуючого виконувати повноваження, а
саме: втрата громадянства України,
набрання законної сили обвинувальним
вироком щодо арбітражного керуючого за
вчинення корисливого злочину або яким
арбітражному керуючому заборонено
здійснювати цей вид господарської
діяльності чи займати керівні посади.

Проте, поняття грубого порушення
арбітражним керуючим законодавства
під час виконання повноважень, що
призвело до грубого порушення прав та
законних інтересів боржника та (або)
кредиторів боржника (банкрута), що
інкримінується позивачу, Порядком №
1284/5 не визначено, що свідчить про
необхідність оцінки порушення, є воно
грубим чи не грубим саме під час
розгляду подання Дисциплінарною
комісією на засіданні, з урахуванням
обставин матеріалів та пояснень осіб,
які беруть участь у засіданні, у тому
числі арбітражного керуючого.

Судом також встановлено, що позивач не
отримав документу про притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності.

Частино 2 ст. 107 Закону України № 2344-XII
встановлено, що арбітражні керуючі
(розпорядники майна, керуючі санацією,
ліквідатори) несуть дисциплінарну
відповідальність в порядку,
встановленому цим Законом.

Частиною 3 ст. 107 Закону визначено, що
державний орган з питань банкрутства
за поданням Дисциплінарної комісії
накладає на арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) дисциплінарні
стягнення.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 107 Закону, рішення щодо
накладення дисциплінарного стягнення
приймається протягом двох місяців з
дня виявлення проступку, але не пізніше
одного року з дня його вчинення. Про
накладення на арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення робиться
запис в Єдиному реєстрі арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
України.

Щодо дисциплінарної комісії, то
відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 108 Закону
України № 2344-XII, дисциплінарна
комісія, крім іншого, приймає рішення
про застосування до арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)
дисциплінарних стягнень. Рішення
дисциплінарної комісії оформлюються
протоколом, що підписується усіма
присутніми на засіданні членами
комісії.

Таким чином, оскільки саме
Міністерство юстиції України є
державним органом з питань
банкрутства, то саме до його
повноважень відноситься прийняття
рішення про накладення на арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) за
поданням Дисциплінарної комісії
дисциплінарні стягнення у строки
визначені ч. 4 ст. 107 Закону - протягом
двох місяців з дня виявлення проступку,
але не пізніше одного року з дня його
вчинення.

Проступок позивача виявлений
перевіркою, за результатами якої
складений акт від 04.03.2014 року, тобто
стягнення повинно бути накладено на
позивача протягом двох місяців з 04.03.2014
року, проте рішення, що є предметом
спору, відповідачем винесене
16.05.2014 року. При цьому зміст рішення -
наказу НОМЕР_2 від 16.05.2014 року свідчить
про те, що наказано анулювати свідоцтво
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), виданого ОСОБА_1, на
підставі подання Дисциплінарної
комісії арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) про
застосування до арбітражного
керуючого дисциплінарного стягнення у
вигляді позбавлення права на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) № 37
від 16.04.2014 року та протоколу її
засідання № 13/04/14 від 16.04.2014
року.

Таким чином, саме дисциплінарне
стягнення у вигляді позбавлення права
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
державним органом з питань банкрутства
за поданням Дисциплінарної комісії цим
наказом на позивача не накладено. Проте
підставою для анулювання свідоцтва про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
є саме притягнення арбітражного
керуючого до зазначеного
дисциплінарного стягнення.

Пунктом 16 Порядку видачі свідоцтва про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 14.01.2013 року №
93/5 встановлено, що у разі припинення
діяльності арбітражного керуючого на
підставі його письмової заяви про
припинення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
формою згідно з додатком 5 до цього
Порядку та з інших підстав,
передбачених статтею 112 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
структурний підрозділ готує висновок
про наявність підстави для анулювання
свідоцтва та проект наказу Мін'юсту
України про анулювання такого
свідоцтва. Висновок підписує керівник
структурного підрозділу або особа, яка
виконує його обов'язки.

Пунктом 5 частини 1 статті 112 Закону
визначена така підстава, як накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора.

Незважаючи на те, що в п. 7.5 Порядку №
1284/5 зазначено, що рішення щодо
накладення дисциплінарного стягнення
може бути прийняте Дисциплінарною
комісією протягом двох місяців з дня
виявлення проступку, але не пізніше
одного року з дня його вчинення, та
згідно п. 25 Положення № 81/5 за
результатами розгляду питання порядку
денного Комісія приймає рішення,
зокрема, про застосування до
арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення на підставі
подання структурного підрозділу про
застосування дисциплінарного
стягнення до арбітражного керуючого,
суд вважає, що дисциплінарна комісія
приймає не остаточне рішення щодо
притягнення до дисциплінарної
відповідальності арбітражного
керуючого, а лише процедурне рішення,
що підтверджується положеннями п. 27
Положення № 81/5. Цим пунктом
встановлено, що у разі прийняття
Комісією рішення про застосування до
арбітражного керуючого
дисциплінарного стягнення у вигляді
позбавлення права на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
протокол її засідання та її подання про
застосування до арбітражного
керуючого такого виду дисциплінарного
стягнення у триденний строк
направляються до структурного
підрозділу для анулювання свідоцтва
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
та виключення з Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України відомостей про арбітражного
керуючого, стосовно якого Комісією
прийнято рішення. Тобто дисциплінарна
комісія направляє подання про
застосування до арбітражного
керуючого такого виду дисциплінарного
стягнення, та при застосуванні якого,
виникає підстава для анулювання
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

При цьому суд керується відповідно до
ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України принципом
законності щодо застосування
нормативного акту, якій має вищу
юридичну силу та відповідно до ч. 1 ст. 8
Кодексу адміністративного судочинства
України принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Рішення мають відповідати критеріям
юридичної визначеності, що необхідно
досягати незалежно від якості
законодавства, яке, не виключено, може
бути нечітким, суперечливим або таким,
що містить прогалини. Суд застосовуючи
положення закону, повинен враховувати
цілі та намір законодавця,
інтерпретувати його, виходячи з
принципу верховенства права.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення.

З урахуванням встановлених обставин,
відповідно до наведених норм чинного
законодавства, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-164 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Міністерства юстиції України про
визнання протиправним та скасування
Наказу НОМЕР_2 від 16.05.2014
року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
Наказ НОМЕР_2 від 16.05.2014 року «Про
анулювання свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора),
виданого ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1) витрати зі сплати судового
збору у розмірі 73 (сімдесят
три) грн. 08 (вісім) коп.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Балан Я.В.

Суддя
Самойлюк Г.П.

Суддя
Цховребова М.Г.