Справа № 804/8348/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
25 червня 2014 р. Справа № 804/8348/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№ Ф-2 9592/6/1703 від 13.05.2014р. зі
сплати єдиного внеску в сумі 6623,78 грн.
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(реєстраційний номер облікової картки
НОМЕР_1), винесену Державною податковою
інспекцією в Амур-Нижньодніпровського
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
В обґрунтування позову, позивач
зазначив, що Державною податковою
інспекцією в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну планову виїзну
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 рнокпп НОМЕР_1, за
період з 01.01.2011р. по
31.12.2013р., за результатами якої, складено
акт від 13.05.2014 року №1109/1703/НОМЕР_1. На
підставі акту перевірки винесено
податкову вимогу №Ф-2 від 13.05.2014
року, якою визначено до сплати суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску в
розмірі 6623,78 грн. Позивач вважає
висновки податкового органу в акті
перевірки безпідставними та
необґрунтованими, а тому, винесена
податкова вимога підлягає скасуванню.
Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що за результатами
перевірки податковий орган прийшов до
висновків щодо порушення позивачем
податкового законодавства, які є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому, Державна
податкова інспекція в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області при прийнятті податкової
вимоги № Ф-2 від 13.05.2014 року, якою
визначено до сплати суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 6623,78
грн. діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. На
підставі вищенаведеного, просить суд у
задоволенні позову відмовити у повному
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити, з підстав,
зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив відмовити в
задоволенні адміністративного позову.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області проведено документальну
планову виїзну перевірку дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 рнокпп НОМЕР_1, за
період з 01.01.2011р. по
Перевіркою встановлено порушення:
- п.198.3, п.198.6 ст.198 ПКУ № 2755, в результаті
чого, занижено податок на додану
вартість всього у сумі 3820 грн., у т.ч. за
грудень 2012р. у розмірі 2051 грн., за
березень 2013р. у розмірі 912 грн., за
липень 2013р. у розмірі 746 грн., за жовтень
2013р. у розмірі 111 грн.;
- п.п. 177.2 ст.177 ПК України № 2755-VI, в
результаті чого, донараховано податок
з доходів фізичних осіб від
підприємницької діяльності:
за 2012р. у розмірі 1537,52грн.,
за 2013р. у розмірі 1325,81грн.;
- пункту 51.1 статті 51 та підпункту 49.18.2
пункту 49.18 статті 49, п.176.2 сг. 176 ПК
України, ФОП ОСОБА_3 не надано до ДПІ
податкові розрахунки сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також сум
утриманого з них податку (форма 1 - ДФ) за
2 - 3 кв.2011р., Ікв. 2012р. та 1-2 кв.2013р.
інформацію щодо нарахування та виплати
доходів фізичним особам-підприємцям за
придбані у них товари;
- п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ст. 6, п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 11 ст.
8 ЗУ N 2464-VI, в результаті чого
донараховано єдиний внесок у розмірі
34,7%, який повинен бути нарахований на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування фізичними особами -
підприємцями 6623,78 грн., в т.ч. по
2012р. - 3556,75 грн.
2013р. - 3067,03 грн.
За результатами перевірки складено Акт
від 13.05.2014 року №1109/1703/НОМЕР_1 на
підставі якого, податкову вимогу № Ф-2
від 13.05.2014 року, якою визначено до
сплати суму недоїмки зі сплати єдиного
внеску в розмірі 6623,78 грн.
Згідно акту перевірки, підставою
висновку відповідача про заниження
позивачем чистого оподаткованого
доходу за 2012 та 2013 роки, є твердження
про завищення Позивачем витрат в 2012 та
2013 роках з посиланням на те, що позивач,
товар (стрічка, тасьма, шнур), придбаний
протягом 2012-2013р. у ТОВ фірма «Спектр А»
та ТОВ «Тексіка», та вартість якого,
віднесено до складу витрат, пов'язаних
з його господарською діяльністю, а
суми, сплаченого (нарахованого) ПДВ у
зв'язку з їх придбанням, віднесені до
складу податкового кредиту, для пошиву
спеціального одягу контрагентам -
виконавцям послуг не передавалися та у
залишку товару згідно обліку
підприємця не значиться.
Як вбачається з матеріалів справи,
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
- у ТОВ фірма «Спектр А» товар (стрічка,
тасьма, шнур) на підставі договору
№ ДГ-0000016 від 18.12.2012р., за
видатковими накладними № 1956 від
04.12.2012р., № 2110 від 20.12.2012р., № 369
від 13.03.2013р., № 1110 від 22.07.2013р., податкові
накладні № 8 від 04.12.2012р., № 144
від 20.12.2012р., № 53 від 13.03.2013р., № 105 від
- у ТОВ «Тексiм» товар (стрічка
світлоповертаюча) на підставі договору
№ 523 від 09.01.2013р., за видатковою
накладною № 9060 від 24.10.2013р., податковою
накладною № 1247 від 24.10.2013р.
Позивачем вартість вказаного товару
віднесено до складу витрат, пов'язаних
з її господарською діяльністю, а суми
сплаченого (нарахованого) ПДВ у зв'язку
з їх придбанням віднесені до складу
податкового кредиту, що не
заперечується відповідачем.
В подальшому, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, як
замовником, укладено з ТОВ
«Східлімітед», як виконавцем, договір
№ 16.12.1 від 01.11.2012 р,
додатково угода № 1 від 09.11.2012,
додаткова угода №2 від 12.11.2012 р про
пошив виробів, відповідно до якого,
виконавець здійснював пошив виробів з
матеріалів (тканини з використанням
стрічки. тасьми іншої фурнітури, та
шнуру для пакування).
Для виконання виконавцем зобов'язань
за вказаним договором, замовник
передавав матеріали (в т.ч. стрічки,
тасьму та шнуру для пакування),
зазначені в Актах приймання-передачі №
1 від 05.12.2012р., № 2 від 04.02.2013р., № 3 від
14.03.2013р., № 4 від 16.04.2013р.,
№ 5 від 07.05.2013р.
Готові вироби передавалися Виконавцем
Замовнику по витратним накладним № 47
від 17.12.2012р., № 14 від 22.02.2013р., № 20 від
25.03.2013р., № 42 від 29.04.2013р. , № 56 від 30.05.2013р.
В якості документів, що підтверджують
факт використання отриманих
виконавцем від замовника, матеріалів,
виконавцем надавалися та
погоджувалися замовником Акти на
списання матеріалів № 1 від 30.12.2012р., № 2
від 28.02.2013р., № 3 від 29.03.2013р., № 4
від 30.04.2013р., № 5 від 31.05.2013р. (в тому числі
на списання стрічки, тасьми, шнуру для
Також, фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3, як Замовником, укладено з ТОВ «
Гєніус», як виконавцем, договір № 16.13
від 01.06.2013р., додатково угода № 1 від
11.06.2013р., додаткова угода № 2 від 12.06.2013р.
про пошив виробів, відповідно до якого,
виконавець здійснював пошив виробів з
матеріалів (тканини з використанням
стрічки, тасьми іншої фурнітури, та
шнуру для пакування).
Для виконання виконавцем зобов'язань
за вказаним договором замовник
передавав матеріали (в т.ч. стрічки,
тасьми іншої фурнітури, та шнуру для
пакування), зазначені в Актах
приймання-передачі № 6 від 12.06.2013р., № 7
від 22.07.2013р., № 8 від 05.08.2013р., №9 від
27.09.2013р., № 10 від 24.10.2013р., №10/1 від
04.11.2013р., № 10/2 від 02.12.2013р.
Готові вироби передавалися Виконавцем
Замовнику по витратним накладним № 12
від 21.06.2013р., № 23 від 29.07.2013р., № 32 від
29.08.2013р., № 48 від 27.09.2013р., № 66 від
29.10.2013р., №162811 від 28.11.2013р., № 98 від
В якості документів, що підтверджують
факт використання отриманих
виконавцем від замовника, матеріалів,
виконавцем надавалися та
погоджувалися замовником Акти на
списання матеріалів № 6 від 28.06.2013р., № 7
від 31.07.2013р., № 8 від 30.08.2013р., № 9 від
30.09.2013р., № 10 від 31.10.2013р., №11 від 29.11.2013р.,
№ 12 від 30.12.2013р. (в тому числі на
списання стрічки, тасьми, шнуру для
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно із пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Податкового
кодексу України, господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також, через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема, за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Згідно вимог п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення
яких, передбачено законодавством.
Статтею 177 Податкового кодексу України
визначено особливості оподаткування
доходів, отриманих фізичною
особою-підприємцем від провадження
господарської діяльності, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування.
Так, згідно п. 177.1 ст.177 Податкового
кодексу України, доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу (тобто, у розмірі 15 відсотків
бази оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами).
Згідно вимог п.177.2 ст.177 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто, різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
У відповідності до п.177.4 ст.177
Податкового кодексу України, до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.
З аналізу вищенаведених норм
законодавства, суд дійшов висновку, що
при визначенні фізичною
особою-підприємцем, об'єкта
оподаткування податком на прибуток
можуть враховуватися лише
документально підтверджені витрати,
пов'язані з господарською діяльністю
такої фізичної особи-підприємця, які
включаються до витрат операційної
діяльності згідно з розділом III
Податкового кодексу.
Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999р. № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV),
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Отже, господарська
операція повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV,
бухгалтерський облік, є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного
Закону, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій, є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV
передбачені обов'язкові реквізити, які
мають містити первинні та зведені
Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88 (далі -
Положення), первинні документи
підлягають обов'язковій перевірці
працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом, тобто перевіряється наявність
у документі обов'язкових реквізитів та
відповідність господарської операції
чинному законодавству, логічна ув'язка
окремих показників. Забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам. Такі документи
повинні бути передані керівнику
підприємства, установи для прийняття
рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Із матеріалів справи вбачається, що у
позивача наявні всі необхідні первинні
документи, на підставі яких, позивачем
задекларовано грошові зобов'язання, а
придбаний позивачем товар, в
подальшому був використаний у власній
господарській діяльності.

Таким чином, оскільки, чистий
оподаткований дохід позивачем за 2012р.
та 2013р. не занижено, то відсутні
підстави для нарахування підповідачем
єдиного соціального внеску, та,
відповідно, з боку позивача відсутнє
порушення п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ст. 6. п.1 ч. 2 ст.
7, п. 11 ст. 8 Закону України Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У зв'язку з чим, присудити з Державного
бюджету України на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 судовий збір
в сумі 1 827,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
частково.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№ Ф-2 9592/6/1703 від 13.05.2014р. зі
сплати єдиного внеску в сумі 6 623,78 грн.
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути з державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 827,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 25.06.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька Ф.В.Рагімов