Справа № К/9991/7152/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/7152/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого судді - Черпіцької
Л.Т.Суддів -Маслія В.І. Логвиненка А.О.
розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справуза
касаційною скаргоюОСОБА_4наухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2011р. та
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011р.у справі№ 2а-5231за
позовомОСОБА_4 до1. Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради, 2.
Комунального підприємства "Ялтинське
бюро технічної інвентаризації"треті
особи1. Кириченко Юрій Олексійович
- Голова міжвідомчої комісії
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, 2. ОСОБА_6провизнання
незаконним та скасування рішення,
свідоцтва про право власності та
зобов'язання виконати певні дії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась до Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради,
Комунального підприємства "Ялтинське
бюро технічної інвентаризації" з
позовом, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 2025 від 25
вересня 2008 року «Про затвердження
рішення міжвідомчої комісії по
реєстрації будівель та внутрішніх
перепланувань списку приміщень
придатних для постійного проживання
гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1»;

- визнати незаконним та скасувати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 25 вересня 2008 року,
видане виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради гр. ОСОБА_6 на
житловий будинок літ. «Л», загальною
площею 52,9 кв.м., житловою площею 26,9 кв.
м., відкрита тераса літ.-л-1», площею 19,3
кв. м. за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Комунальне підприємство
Ялтинської міської ради «Бюро
технічної інвентаризації» внести до
Державного реєстру права власності на
нерухоме майно та відповідних
реєстрових книг відповідний запис про
скасування права власності ОСОБА_6 на
житловий будинок літ. «Л», загальною
площею 52,9 кв.м., житловою площею 26,9 кв.
м., відкрита тераса літ.-л-1», площею 19,3
кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що оскаржуваними
рішеннями і свідоцтвом про право
власності порушується її право
власника.

Постановою Ялтинського міського суду
АР Крим від 11.08.2010р. задоволено позов
ОСОБА_4.

Визнано незаконним та скасовано
рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 2025 від 25.09.2008
«Про затвердження рішення міжвідомчої
комісії по реєстрації будівель та
внутрішніх перепланувань списку
приміщень, придатних для постійного
проживання гр. ОСОБА_6 за адресою:
АДРЕСА_1».

Визнано незаконним та скасовано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 25.09.2008, видане
виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради гр. ОСОБА_6 на житловий
будинок літ.» Л»загальною площею 52,9
кв/м, житловою площею 26,9 кв/м, відкрита
тераса літ. Л-1 площею 19,3 кв/м за адресою:
АДРЕСА_1.

Зобов'язано Комунальне підприємство
Ялтинської міської ради «Бюро
технічної інвентаризації» внести до
Державного реєстру права власності на
нерухоме майно та відповідних
реєстрових книг відповідний запис про
скасування права власності ОСОБА_6 на
житловий будинок літ «Л» загальною
площею 52,9 кв/м, житловою площею 26,9 кв/м,
відкрита тераса літ. Л-1 площею 19,3 кв/м
за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011р. апеляційну
скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.
Постанову Ялтинського міського суду АР
Крим від 11.08.2010 у справі №2а-5231/2010
скасовано. Провадження у справі за
позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, Комунального
підприємства «Ялтинське бюро
технічної інвентаризації», треті
особи: ОСОБА_6, голова міжвідомчої
комісії виконавчого комітету
Ялтинської міської ради Кириченко Юрій
Олексійович в частині визнання
незаконними та скасування свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 25.09.2008, видане виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради гр-ну ОСОБА_6 та
зобов'язання Комунального
підприємства Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації»
внести до Державного реєстру права
власності на нерухоме майно та
відповідних реєстрових книг
відповідний запис про скасування права
власності ОСОБА_6 на житловий будинок
літ «Л»загальною площею 52,9 кв/м,
житловою площею 26,9 кв/м, відкрита
тераса літ. Л-1 площею 19,3 кв/м за адресою:
АДРЕСА_1 - закрито.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011р. апеляційну скаргу ОСОБА_6
задоволено. Постанову Ялтинського
міського суду АР Крим від 11.08.2010 у
справі №2а-5231/2010 скасовано. Прийнято
нову постанову, якою у задоволенні
позову ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, Комунального
підприємства «Ялтинське бюро
технічної інвентаризації», треті особи
ОСОБА_6, голова міжвідомчої комісії
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради Кириченко Юрій
Олексійович в частині визнання
незаконними та скасування рішення №2025
від 25.09.2008 - відмовлено.

На постанову ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011р. та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2011р.
надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Позивачем було заявлено позов, в якому
однією із вимог було визнання
незаконним та скасування рішення
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради № 2025 від 25.09.2008р. «Про
затвердження рішення міжвідомчої
комісії по реєстрації будівель та
внутрішніх перепланувань списку
приміщень придатних для постійного
проживання гр. ОСОБА_7 за адресою:
АДРЕСА_1».

Отже, вирішуючи питання про законність
або незаконність оскаржуваного
рішення суб'єкту владних повноважень,
судам належало зробити висновки на
відповідність цього рішення приписам
ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно ч. ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Підставами для визнання рішення
недійсним (нечинним) є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який прийняв це рішення. При
цьому обов'язковою умовою визнання
рішення недійсним (нечинним) є також
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської ради
№ 2025 від 25.09.2008р. було прийнято з
порушенням чинного законодавства та
права власності позивача на 1 /5 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, який
розташований на земельній ділянці
площею 1872 кв.м. із Фонду Міської Ради та
складається із: житлового приміщення №
2-1, загальною площею - 13,0 кв.м.; житлового
приміщення № 2-2, загальною площею -
18,0кв.м.; приміщення санвузла № 2-3,
загальною площею - 3,4 кв.м.; приміщення
веранди № 2-4, загальною площею - 6,9 кв.м.;
приміщення веранди № 2-5, загальною
площею - 6,9кв.м.; гаражу літ. «В»; сараю
-літ. «К»; сараю літ. «Л».

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи нову постанову
про відмову позивачу у задоволені
позову про визнання незаконним та
скасування рішення Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради №2025
від 25.09.2008р., суд апеляційної інстанції
встановив, що рішення Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради та
свідоцтво про право власності ОСОБА_6
на нерухоме майно від 25.09.2008р. є
законними, оскільки були прийняті та
видані ОСОБА_6 в порядку виконання
судового рішення Ялтинського міського
суду АР Крим від 05.04.2007р., яким був
задоволений позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4, КБ
«Ялтинське бюро технічної
інвентаризації» про визнання права
власності на 1/10 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 та господарські
споруди: гараж літ. «В», сарай -літ. «К»,
господарський блок літ. «Л-2» і не
зважаючи на те, що у подальшому вказане
рішення Ялтинського міського суду АР
Крим від 05.04.2007р. було визнано
незаконним та скасовано ухвалою
Апеляційного суду АР Крим від 15.10.2008р.,
суд посилаючись на ст. 124 Конституцію
України, ст. 11 Закону України «Про
судоустрій» дійшов до висновку, що
Виконавчий комітет Ялтинської міської
ради діяв у межах наданих повноважень.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначив, що нерухоме майно та
господарські будівлі, які належать
позивачці, і нерухоме майно і
господарські будівлі відносно яких
ОСОБА_6 було видано рішення Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради №2025
від 25.09.2008р. та свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 25.09.2008р.
є різними об'єктами нерухомості.

Однак, колегія суддів вважає такі
висновки суду апеляційної інстанції
передчасними, враховуючи наступне.

Судами першої і апеляційної інстанції
було встановлено, що позивачу
відповідно до дублікату договору
дарування від 12.09.1995р. та- технічного
паспорту, виданого КП «Ялтинське бюро
технічної інвентаризації» від 02.09.2005р.
реєстровий № 1221, на праві приватній
власності належить 1/5 частина
житлового будинку АДРЕСА_1, який
розташований на земельній ділянці
площею 1872 кв.м. із Фонду Міської Ради та
складається із: житлового приміщення №
2-1, загальною площею - 13,0 кв.м.; житлового
приміщення № 2-2, загальною площею -
18,0кв.м.; приміщення санвузла № 2-3,
загальною площею - 3,4 кв.м.; приміщення
веранди № 2-4, загальною площею - 6,9 кв.м.;
приміщення веранди № 2-5, загальною
площею - 6,9кв.м.; гаражу літ. «В»; сараю
-літ. «К»; сараю літ. «Л».

Судами також було встановлено, що
рішення Ялтинського міського суду АР
Крим від 05.04.2007р., яким був задоволений
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4, КБ «Ялтинське
бюро технічної інвентаризації» про
визнання права власності на 1/10 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 та
господарські споруди: гараж літ. «В»;
сарай -літ. «К»; господарський блок літ.
«Л-2», на підставі якого було прийняте
оскаржуване рішення Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради №2025
від 25.09.2008р., було визнано незаконним та
скасовано ухвалою Апеляційного суду АР
Крим від 15.10.2008р., і після
неодноразового розгляду цієї справи
судами різних інстанцій рішенням
Апеляційного суду АР Крим від 18.01.2010р.,
повністю відмовлено ОСОБА_6 у
задоволенні позовних вимог.

Таким чином, рішенням Апеляційного
суду АР Крим від 18.01.2010р. було
підтверджено, що позивач є єдиним і
законним власником 1/5 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 та
господарських споруд: гаражу літ. «В»,
сараю -літ. «К», сараю літ. «Л» (який був
самовільно перебудований ОСОБА_6 у
господарський блок літ. «Л-2»).

Водночас, суд апеляційної інстанції не
дав належну правову оцінку доказам у
справі і допустив неповноту судового
розгляду, залишив поза увагою докази
надані представником позивача під час
судового розгляду у клопотанні від
19.01.2001р. що рішенням виконавчого
комітету Ялтинської міської ради № 58
від 23.01.2007р. «Про знесення самовільно
збудованих гр. ОСОБА_6 будівель літ. «В»,
літ «Л» за адресою: АДРЕСА_1 (яке
залишено в силі відповідно до ухвали
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2010р. №
2а-228/07/0124) був встановлений факт
незаконної і самовільної перебудови
будівель літ. «В», літ «Л», які належать
позивачу на праві приватної власності.
Рішення Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 58 від 23.01.2007р.
набрало чинності і діє до теперішнього
часу.

Також, поза увагою апеляційної
інстанції залишилось рішення
Апеляційного суду АР Крим від 18.01.2010р.,
яким встановлено, що ОСОБА_6, займаючи
будинок позивача, як тимчасовий
мешканець, без згоди останнього на
власний розсуд провів реконструкцію
господарських споруд.

Статтею 29 Закону України «Про
планування і забудову територій»
визначено, що здійснення будівельних
робіт без дозволу на виконання
будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
відмічених в дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Частинами першою та другою ст. 29
зазначеного Закону визначено, що
дозвіл на виконання будівельних робіт -
це документ, що засвідчує право
забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення
земельних робіт. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного будівельного
контролю, які ведуть реєстр наданих
дозволів.

На виконання ст. 21 Закону України «Про
планування і забудову територій»
наказом Держбуду України від 10.12.2001р. №
219 затверджено Типові регіональні
правила забудови. Регіональні правила
відображають механізм надання
громадянам земельних ділянок для
будівництва житлового будинку згідно
зі ст. 118 Земельного Кодексу України та
оформлення належного дозволу на
будівництво.

Згідно п. 9.2 цих правил на підставі
рішення місцевої ради про надання
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку забудовник
звертається до місцевого органу
містобудування і архітектури для
отримання будівельного паспорту
індивідуального житлового будинку. При
цьому процедура видачі будівельного
паспорту застосовується також під час
надання документів для будівництва
господарських споруд: індивідуальних
гаражів, майстерень, добудов, перебудов
індивідуальних житлових будинків
індивідуальним забудовником.

Водночас, суд апеляційної інстанції не
звернув уваги на те, що ОСОБА_6 жодним із
передбачених Законом України «Про
планування і забудову територій»
дозвільного документу не володів.
Також суд не звернув уваги, що
будівельні роботи по реконструкції
господарських будівель здійснювалися
на земельній ділянці, що належать
Ялтинській міській раді, без отримання
необхідної згоди та згоди власника
будинку - позивача.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд апеляційної інстанції
передчасно дійшов до висновку, що
нерухоме майно та господарські
будівлі, які належать позивачці і
нерухоме майно і господарські будівлі,
відносно яких ОСОБА_6 було видано
рішення Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради №2025 від
25.09.2008р. та свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від
25.09.2008р., є різними об'єктами
нерухомості.

Стосовно посилання апеляційної
інстанції на ст. 124 Конституцію України,
ст. 11 Закону України «Про судоустрій»,
як на підставу законності дії
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради під час прийняття
оскаржуваного рішення №2025 від 25.09.2008р.,
то колегія суддів зазначає, що позивач
звернувся до суду з позовними вимогами
де предметом спору є питання
законності прийняття суб'єктом владних
повноважень оскаржуваного рішення
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради №2025 від 25.09.2008р. та
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 25.09.2008р. Тобто
позивач оскаржує в судовому порядку не
дії органу владних повноважень,
вчинені під час його прийняття, а
правовий акт, який було видано органом
владних повноважень, який породжує
певні правові наслідки та спрямований
на регулювання тих чи інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин.

Щодо оскарження ухвали
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 19.01.2011р.,
колегія суддів зазначає наступне.

Так ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011р. закрито провадження у даній
справі в частині визнання незаконними
та скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 25.09.2008,
видане виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради гр-ну ОСОБА_6 та
зобов'язання Комунальне підприємство
Ялтинської міської ради «Бюро
технічної інвентаризації» внести до
Державного реєстру права власності на
нерухоме майно та відповідних
реєстрових книг відповідний запис про
скасування права власності ОСОБА_6 на
житловий будинок літ «Л» загальною
площею 52,9 кв/м, житловою площею 26,9 кв/м,
відкрита тераса літ. Л-1 площею 19,3 кв/м
за адресою: АДРЕСА_1.

Провадження у справі закрито на
підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України у
зв'язку із тим, що справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
апеляційної інстанції, враховуючи
наступне.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України
справу адміністративної юрисдикції
визначено як переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, що здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Аналіз положень Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затв. наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 р. N 7/5 (в редакції станом на
час звернення з позовом) свідчить про
те, що вирішуваний спір є
публічно-правовим, оскільки виник за
участю суб'єкта владних повноважень -
Комунального підприємства "Ялтинське
бюро технічної інвентаризації", який у
спірних правовідносинах реалізовував
надані йому чинним законодавством
України владні управлінські функції
стосовно здійснення офіційного
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
шляхом державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно.

При здійсненні повноважень у сфері
спірних правовідносин Комунальне
підприємство "Ялтинське бюро технічної
інвентаризації" виступало суб'єктом
владних повноважень у тому значенні
цього терміна, в якому його вжито у
пункті 1 частини 1 статті 17 КАС України,
а тому суд апеляційної інстанції
дійшов помилкового висновку, що даний
позов не може бути розглянутий за
правилами КАС України.

Щодо закриття провадження у справі в
частині визнання незаконними та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 25.09.2008,
видане виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради гр-ну ОСОБА_6,
то суд апеляційної інстанції помилково
дійшов висновку, що дана вимога
заявлена до КП "Ялтинське бюро
технічної інвентаризації" та закрив
провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду апеляційної
інстанції підлягає скасуванню з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011р. щодо закриття провадження
у справі в частині визнання
незаконними та скасування свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 25.09.2008, видане виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради гр-ну ОСОБА_6 та
зобов'язання Комунального
підприємства Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації»
внести до Державного реєстру права
власності на нерухоме майно та
відповідних реєстрових книг
відповідний запис про скасування права
власності ОСОБА_6 на житловий будинок
літ «Л»загальною площею 52,9 кв/м,
житловою площею 26,9 кв/м, відкрита
тераса літ. Л-1 площею 19,3 кв/м за адресою:
АДРЕСА_1.

Скасувати постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 19.01.2011р., якою відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, Комунального
підприємства «Ялтинське бюро
технічної інвентаризації», треті особи
ОСОБА_6, голова міжвідомчої комісії
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради Кириченко Юрій
Олексійович в частині визнання
незаконними та скасування рішення №2025
від 25.09.2008р.

Справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: