Справа № 2а/0470/16074/11
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року м.
Київ К/800/5706/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія В.І.
(суддя-доповідач)

Суддів:
Логвиненка А.О., Черпіцької Л.Т.,

здійснивши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
лютого 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року у справі за позовом Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» до Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області,
третя особа - Дніпропетровська міська
рада, про визнання нечинним рішення,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ДП «Придніпровська
залізниця» звернулось до суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області,
третя особа - Дніпропетровська міська
рада, про визнання нечинним рішення.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
01.02.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2012 року,
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції ДП
«Придніпровська залізниця» звернулося
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і ухвалу суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частин першої і другої
статті 2 Закону України "Про державну
контрольно-ревізійну службу" (в
редакції на час ухвалення судового
рішення) головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі
ревізії та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Як встановлено судами першої і
апеляційної інстанції, на виконання
доручення УМВС України на
Придніпровській залізниці від 08.09.2011 р.
та постанови Кіровського районного
суду від 06.09.2011 року, на підставі
направлення на проведення
позапланової перевірки з окремих
питань фінансово - господарської
діяльності від 26.09.2011 року працівниками
відповідача проведено позапланову
перевірку з окремих питань
фінансово-господарської діяльності
щодо дотримання вимог законодавства
під час укладення та виконання умов
договорів від 29.09.2004 року №
ПР/НКВ/04-32/НЮ-5296дч, № ПР/НКВ/05-2/НЮ-3704дч
від 19.09.2005 року та № ПР/НКВ-042015/НЮ від
15.10.2004 року в Державному підприємстві
«Придніпровська залізниця» за період з
01.07.2004 року по 30.09.2011 рік.

За результатом перевірки складено акт
№ 31-21/28 від 30.09.2011 року, в якому
відображено виявлені в ході ревізії
порушення. Зазначений акт перевірки
було підписано позивачем із
запереченнями, на які відповідачем
листом від 09.11.2011 року № 04-31-05-15/11967 було
направлено обгрунтовані висновки про
спростування заперечень позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з
правомірності дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на таке.

Особливості проведення органами
Державної контрольно-ревізійної
служби ревізій за зверненням
правоохоронних органів
регламентується Порядком проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженим Постановою КМУ від 20.04.2006
р. № 550.

Пунктом 27 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 №550,
встановлено, що органи державної
контрольно-ревізійної служби в межах
своєї компетенції проводять за
зверненням правоохоронного органу
планові та позапланові виїзні ревізії.

Пунктом 29 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженим Постановою КМУ від 20.04.2006
№ 550, визначено, що позапланова виїзна
ревізія об'єкта контролю за зверненням
правоохоронного органу проводиться у
разі надання ним: постанови слідчого
або прокурора про призначення
позапланової ревізії та рішення суду
про дозвіл на її проведення.

Судами встановлено, що підставою для
проведення відповідачем позапланової
перевірки з окремих питань
фінансово-господарської діяльності в
Державному підприємстві
«Придніпровська залізниця» була
постанова Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 06.09.2011 року по
кримінальні справі № 01519, якою надано
дозвіл на проведення позапланової
перевірки та доручення старшого
слідчого УМВС України на
Придніпровській залізниці Дикаленка А.
Н. щодо проведення позапланової
перевірки по кримінальній справі № 01519.

Таким чином, позапланова перевірка в ДП
«Придніпровська залізниця» проведена
КРУ в Дніпропетровській області на
підставах, які визначені п.29 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженим постановою КМУ від 20.04.2006
№ 550 та ст. 11 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» від 26.01.1993 №2939.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» від 26.01.1993 №2939 посадові особи
органу державної
контрольно-ревізійної служби вправі
приступити до проведення ревізії за
наявності підстав для їх проведення та
за умови надання посадовим особам
підконтрольних установ направлення на
ревізію та копії рішення суду, у разі
проведення позапланової ревізії.

Як вбачається з матеріалів справи,
посадовою особою КРУ в
Дніпропетровській області, якою
проводилась перевірка, заступнику
керівника об'єкту контролю під
розписку було пред'явлено направлення
на перевірку та копію рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська про дозвіл на
проведення позапланової перевірки.
Зазначене підтверджується підписом
заступника начальника з економічник
питань ДП «Придніпровська залізниця»
Мазнєва О.В, в направленні на
перервірку.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
вважаючи невідповідність дій
контролюючого органу вимогам діючого
законодавства під час оскаржуваної
перевірки, міг скористатись своїм
правом та не допустити перевіряючий
орган до такої перевірки. Разом з тим,
позивач допустив до проведення ревізії
відповідача, за участю представників
позивача проводилася ревізія, до акту
перевірки надавалися відповідні
заперечення, що підтверджує згоду
позивача на проведення ревізії за
вказаний у повідомленні про
проведення ревізії період.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що здійснивши аналіз
залучених до справи доказів, суди
попередніх інстанцій, дійшли
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову. При
цьому в судових рішеннях наведено
мотиви, з яких суди виходив при їх
прийнятті, мотиви неврахування доводів
позивача та положення закону, яким
керувалися суди при прийнятті ссвоїх
рішень.

Разом з тим дослідження доказів,
встановлення та визнання доведеними
обставин, що не були встановлені у
судовому рішенні, вирішення питання
про достовірність того чи іншого
доказу, виходить за межі повноважень
касаційної інстанції, визначених ст. 220
КАС України.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що судами попередніх
інстанцій неправильно застосовано
норма матеріального чи процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
лютого 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: