Справа № 807/1855/14
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1855/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іванчулинець Д.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Гринюк І.В.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Кабацій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за уточненою
позовною заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 12.03.2014 року за
№ та від 17.04.2014 року за №, -, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся в
Закарпатський окружний
адміністративний суд з позовною заявою
до Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області (далі - відповідач, Мукачівська
ОДПІ), в якій просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області від
12.03.2014 року за №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржені податкові
повідомлення-рішення Мукачівської
ОДПІ прийняті відповідачем в супереч
норм чинного законодавства. Зокрема,
позивач вважає, що під час проведення
перевірки при визначенні обсягу
наданих ним послуг з перевезення
вантажів під митним режимом транзиту
територією України, службовою особою
безпідставно віднесене до обсягу
транзитних перевезень послуги
перевезення вантажів надані за межами
митної території України, зокрема з
пункту відправлення до пункту пропуску
митного органу, і аналогічно від пункту
пропуску митного органу до пункту
одержання за межами території України.
Переконаний, що правові норми, що
регулюють спірні правовідносини,
свідчать про помилковість розрахунків
податкового органу при визначенні сум
ПДВ, які не включаються до складу
податкового кредиту. Зазначає, що
зменшення суми бюджетного
відшкодування та застосування
штрафних санкцій (шляхом прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення) порушує його
право мирно володіти своїм майном,
визначення якого міститься у Першому
Протоколі до Конвенції про захист прав
і основоположних свобод людини від 20
березня 1952 року, яка є частиною
національного законодавства України
згідно із ст.9 Конституції України.

20.06.2014 року позивач подав до суду заяву
про уточнення позовних вимог
(виправлення технічної описки в
прохальній частині позовної заяви), в
якій просить суд визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області від
12.03.2014 року за № та від 17.04.2014 року
за №.

У судовому засіданні позивач та його
представники уточнені позовні вимоги
за обставин, викладених у позовній
заяві, підтримали повністю, дали
аналогічні пояснення та просили суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у засіданні
уточнені позовні вимоги не визнала з
мотивів, викладених у запереченнях
проти позову, пояснила, що перевіркою
(акт перевірки від 19.02.2014 року
№218/1703/НОМЕР_1) встановлено, що в
податкових деклараціях з ПДВ за 2013 рік
ФОП ОСОБА_1 задекларував обсяги
постачання (без ПДВ) операцій, що
оподатковуються за ставкою 20% (рядок 1) в
сумі 1751111грн., обсяги постачання
операцій, що оподатковуються за
нульовою ставкою (рядок 2.2) - в сумі 8592378
грн., обсяги постачання операцій, які
звільнені від оподаткування (рядок 5) - в
сумі 3957836 грн., загальний обсяг
постачання (рядок 6, рядок 6.1) - 14301325 грн.
В податковій декларації з ПДВ за
грудень 2013 року (вхідний №
Мукачівської ОДПІ від 17.01.2014 року) ФОП
ОСОБА_1 задекларував податкове
зобов'язання (рядок 9) в сумі 40051 грн.,
коригування податкового кредиту у
зв'язку з перерахунком частки
використання товарів/послуг та/або
необоротних активів в оподатковуваних
операціях (рядок 16.4) - «-68398 грн.»,
податковий кредит (рядок 17) - в сумі 35920
грн. ПДВ, позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
умою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 18)
- 4131 грн., в рядку 21.1 (значення рядка 20.2
декларації попереднього звітного
(податкового) періоду) - 22940 грн.; ФОП
ОСОБА_1 в рядку 22 (залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) період) за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду)
декларації, в рядку 1 розрахунку суми
бюджетного відшкодування (додаток 3 до
податкової декларації з ПДВ за грудень
2013 року) задекларував 18809 грн. ПДВ, в
рядку 23 (сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню) декларації та в рядку 3
розрахунку суми бюджетного
відшкодування (додаток 3 до податкової
декларації з ПДВ за грудень 2013 року)
задекларував 18809 грн., в таблиці 1
(розрахунок частки використання
товарів/послуг та необоротних активів
в оподатковуваних операціях) додатку 7
до податкової декларації з ПДВ за
грудень 2013 року ФОП ОСОБА_1
задекларував за один календарний рік
(поточний) частку використання
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях - 72,33%.

В таблиці 2 (перерахунок частки
використання товарів/послуг та
необоротних активів в оподатковуваних
операціях) додатку 7 до податкової
декларації з ПДВ за грудень 2013 року ФОП
ОСОБА_1 в графі 3 «обсяг (сума значень
рядків 15, 16.1.2 та 16.1.3 колонки А
декларацій та всіх уточнюючих
розрахунків за поточний календарний
рік) придбання (виготовлення,
будівництво, спорудження, створення)
товарів/послуг та необоротних активів
та/або початок використання
товарів/послуг та необоротних активів,
суми податку, сплачені при придбанні
та/або виготовленні яких не були
включені до складу податкового
кредиту, та/або з яких були визначені
податкові зобов'язання, які частково
використовуються в оподатковуваних
операціях, а частково в операціях, які
не є об'єктом оподаткування (стаття 196
розділу V Кодексу), та/або звільнені від
оподаткування (стаття 197 розділу V
Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу
(крім пункту 15), міжнародні договори
(угоди)), та/або не оподатковуються
(пункти 186.2, 186.3 статті 186 розділу V
Кодексу)», в графі 5 «фактично включено
до податкового кредиту (сума значень
рядків 15.1, 16.1.2 та 16.6.1 колонки Б
декларацій та всіх уточнюючих
розрахунків за поточний календарний
рік)», в графі 7 «коригування
податкового кредиту у зв'язку з
перерахунком частки використання
товарів/послуг в оподатковуваних
операціях» задекларував відповідно
3018580 грн., 505066 грн. та «-68398 грн.».

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1
в 2013 році надавав послуги з перевезення
вантажів транзитом через митну
територію України. Відповідно до
наданих ФОП ОСОБА_1 первинних
документів (міжнародних товарно- і
транспортних накладних - CMR, заявок на
здійснення перевезення, актів наданих
транспортних послуг, рахунків)
перевіркою встановлено, що на
здійснення одного перевезення вантажу
транзитом через митну територію
України ФОП ОСОБА_1 оформляв одну (дві)
міжнародну товарно-транспортну
накладну та складав дві податкові
накладні, з яких одну податкову
накладну на перевезення вантажу під
митним контролем на території України
між двома пунктами пропуску через
державний кордон України - як на
операцію, яка звільнена від
оподаткування, та одну податкову
накладну на перевезення вантажу за
межами державного кордону України - як
на операцію, що оподатковується на
нульовою ставкою.

На підставі реєстру здійснених у 2013
році вантажних перевезень транзитом
через митну, територію України
перевіркою здійснено перерахунок
операцій, які звільнені від
оподаткування, і операцій, які
оподатковуються за нульовою ставкою. В
результаті чого, перевіркою на
підставі п. 197.8 ст.197 Податкового
кодексу України визначено, що обсяг
постачання ФОП ОСОБА_1 операцій
-послуги з перевезення вантажів
транзитом через митну територію
України за 2013 рік, які звільнені від
оподаткування, становить 9545392 грн. та
встановлено, що в порушення пп.195.1.3 п.195.1
ст.195, п.197.8 ст.197 Податкового кодексу
України ФОП ОСОБА_1 в 2013 році завищив
обсяги постачання (без ПДВ) по
операціях, що оподатковуються за
нульовою ставкою, (рядок 2.2 декларації)
на загальну суму 5587556 грн. та занизив
обсяги постачання по операціях, які
звільнені від оподаткування, (рядок 5
декларації) на загальну суму 5587556 грн.
Перевіркою на підставі п.199.1, п. 199.2 п. 199.4
ст.199 Податкового кодексу України,
враховуючи обсяги постачання
оподатковуваних операцій, сукупний
обсяг оподатковуваних та
неоподатковуваних операцій, визначено
частку використання товарів/послуг в
оподатковуваних операціях за 2013 рік -
33,26% (4755933/14301325 * 100) та встановлено, що у
податковій декларації ФОП ОСОБА_1 з ПДВ
за грудень 2013 року податковий кредит з
ПДВ підлягає коригуванню зменшенню на
304270 грн. у зв'язку з перерахунком частки
використання товарів/послуг в
оподатковуваних операціях за 2013 рік.
Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 за 2013 рік
задекларував коригування податкового
кредиту (рядок 16, рядок 16.4) в сумі «- 68398
грн.». вказаною перевіркою встановлено
завищення ФОП ОСОБА_1 податкового
кредиту (рядок 17) з ПДВ за грудень 2013
року на 235872 грн., заниження ФОП ОСОБА_1
позитивного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за грудень 2013 року
(рядок 18) на 235872 грн., завищення ФОП
ОСОБА_1 суми, що підлягає бюджетному
відшкодуванню за грудень 2013 року на 18809
грн. При цьому в акті перевірки вчинено
висновок, що ФОП ОСОБА_1 занизив до
сплати в бюджет податок на додану
вартість за грудень 2013 року на 235872,00
грн.;

- враховуючи порушення, встановлені
перевіркою та показники податкової
декларації ФОП ОСОБА_1 з податку на
додану вартість за грудень 2013 року, ФОП
ОСОБА_1 занизив суму ПДВ, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет (рядок 25)
за грудень 2013 року на 21706 3грн. та
завищив суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню за грудень 2013 року на 18809
грн. За наведених обставин представник
відповідача просила відмовити в
задоволені позову повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши всі обставини у
справі та перевіривши їх належними та
допустимими доказами суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

У відповідності до Свідоцтва
№0003281 ОСОБА_1 зареєстрований
виконавчим комітетом Мукачівської
міської ради як фізична
особа-підприємець з ідентифікаційним
номером НОМЕР_1.

З 30.08.2007 року ОСОБА_1 зареєстрований
платником податку на додану вартість,
що підтверджується свідоцтвом №100061764
про реєстрацію платника податку на
додану вартість, виданим Мукачівською
ОДПІ.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до наказу №111 від 06.02.2014 року
Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Закарпатській області, на підставі
направлення №124 від 07.02.2014 року
головним державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб Мукачівської ОДПІ Міндоходів у
Закарпатській області Щерщун М.В. було
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка СПД ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1 з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за грудень 2013 року, що виникло в
результаті декларування від'ємного
значення за листопад 2013 року, про що
19.02.2014 року складено акт №218/1703/НОМЕР_1.

Проведеною перевіркою виявлено
завищення суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість в декларації за грудень 2013
року на 18 тис. 809 гривень та одночасно
встановлено заниження до сплати в
бюджет податку на додану вартість на
суму 235 тис. 872 гривень за грудень 2013
року.

Користуючись правом, наданим платнику
податків п.86.7 ст.86 Податкового кодексу
України було подано заперечення до
акту перевірки. Мукачівська ОДПІ
листом від 05.03.2014 року вих. №1336/10/1703
повідомила про відсутність підстав для
внесення змін до акту перевірки.

Податковим повідомленням-рішенням від
12.03.2014 року № ФОП ОСОБА_1 зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на 18 тис. 809
гривень та застосовані штрафні
(фінансові) санкції розміром 9 тис. 404
гривень 50 копійок. Податковим
повідомленням-рішенням від 12.03.2014 року
N збільшено суму грошового
зобов'зання з податку на додану
вартість на 235 тис. 872 гривень та
застосовані штрафні (фінансові)
санкції розміром 117 тис. 936 гривень.

Не погоджуючись із вищевказаними
повідомленнями, підприємець в порядку
ст.56 ПК України подав скарги до ГУ
Міндоходів у Закарпатській області.
Скаргу від 21.03.2014 року № 17 залишає без
задоволення. Скаргу від 21.03.2014 року № 16
частково задовольняє в частині
оскарження 18809,00 грн. податку на додану
вартість та 9404,50 грн. штрафні санкції,
частково скасовує повідомленя-рішення
Мукачівської ОДПІ від 12.03.2014 року №
в частині 18809,00 грн. податку на
додану вартість та 9404,50 грн. штрафної
санкції, про що свідчить рішення ГУ
Міндоходів у Закарпатській області від
10.04.2014 року №124/3/07-16-10-05-47 про результати
розгляду скарг. Відповідно Мукачівська
ОДПІ приймає повідомлення-рішення від
17.04.2014 року № на суму грошового
зобов'зання з податку на додану
вартість на 217 тис. 63 гривень та
застосовані штрафні (фінансові)
санкції розміром 108 тис. 531,50 гривень.

Скарги подані до Міндоходів України
залишені без задоволення, що
підтверджується рішенням від 12.05.2014
року №2974/3/99-99-10-01-03-14 про результати
розгляду повторних скарг, яке отримано
скаржником 17.05.2014 року.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно ч. 3. ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2. ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Закріплений конституційно принцип
законності також міститься і в п. 21.1. ст.
21 Податкового кодексу України (далі - ПК
України), згідно з яким, посадові особи
контролюючих органів зобов'язані,
зокрема, дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами.

Перевіркою відображених за рядком 12.1
розділу II податкових декларацій з ПДВ
«Імпортовані товари, необоротні активи
та отримані від нерезидента на митній
території України послуги з метою їх
використання у межах господарської
діяльності платника податку для
здійснення операцій, які
оподатковуються за основною ставкою та
нульовою ставкою обсяг придбання,
податок на додану вартість, сплачений
митним органам» за період з 01.11.2013 року
по 31.12.2013 року встановлено, що на
формування показників мало вплив
проведення операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), з метою їх
використання у межах господарської
діяльності платника податку для
здійснення операцій, які
оподатковуються за основною ставкою та
нульовою ставкою.

Перевіркою правомірності визначення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту, розрахунків з бюджетом
показників, відображених у деклараціях
листопад 2013 року - грудень 2013 року
встановлено, що на даний показник мало
вплив здійснення операцій з купівлі
паливно-мастильних матеріалів,
запчастин та інших
товарно-матеріальних цінностей для
використання в господарській
діяльності.

Проведеною перевіркою встановлено
порушення п.200.1 ст.200 ПК України, чим
завищено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість в декларації за грудень 2013
року на суму 18 тис. 809 гривень. Також
встановлено порушення п.198.1, 198.2, 198.3, 198.4
ст.198, пп.195.1.3 п. 195.1 ст.195, п.197.8 ст.197, п.199.1,
п.199.2, п.199.4 ст.199 ПК України, чим занижено
до сплати в бюджет податок на додану
вартість на суму 235 тис. 872 гривень, в
тому числі за грудень 2013 року - 235 тис. 872
гривень.

Підставою для вказаних висновків
службової особи податкового органу
стало неправильне пропорційне
включення підприємцем до складу
податкового кредиту сум ПДВ за
придбані товари, які призначені для їх
використання у операціях (транзитних
перевезеннях), що звільнені від
оподаткування згідно п. 197.8 ст.197 ПК
України. В результаті чого було
проведено розрахунок (перерахунок)
частки використання товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях. По результатам перерахунку,
перевіркою визначено частку
використання сплаченого (нарахованого)
податку за придбаними (ввезеними)
товарами (послугами) між
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями у
відсотках як співвідношення обсягів з
постачання оподатковуваних операцій
(без урахування сум податку) за
попередній календарний рік до сукупних
обсягів постачання оподатковуваних та
неоподатковуваних операцій (без
урахування сум податку) за цей же
період: січень - грудень 2013 року в
розмірі 33,26%. Тобто перевіркою
вирахувано та збільшено частку
транзитних операцій у загальному
обсязі продажу послуг та зменшено суму
податку, яка не підлягає включенню до
складу податкового кредиту. За
позицією службової особи підприємець
не мав права розділяти транзитну
операцію, а тому всі послуги надані за
вказаними операціями були звільнені
від оподаткування, у тому числі щодо
частини послуги по переміщенню товарів
поза межами території України. В свою
чергу, підприємцем протягом 2013 року
використовувався відсоток у розмірі
83,66%, а у відповідності до проведеного
підприємцем перерахунку, такий
відсоток за 2013 рік склав - 72,33%.

Однак, згідно п.197.8 ст.197 ПК України
звільняються від оподаткування
операції з постачання послуг з
перевезення (переміщення) пасажирів та
вантажів транзитом через митну
територію України, а також з постачання
послуг, пов'язаних із таким
перевезенням (переміщенням).

У відповідності зі ст.90 Митного кодексу
України транзит - це митний режим,
відповідно до якого товари та/або
транспортні засоби комерційного
призначення переміщуються під митним
контролем між двома митними органами
України або в межах зони діяльності
одного митного органу без будь-якого
використання цих товарів, без сплати
митних платежів та без застосування
заходів нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Засади організації та здійснення
транзиту вантажів авіаційним,
автомобільним, залізничним, морським і
річковим транспортом через територію
України, визначаються Законом України
«Про транзит вантажів».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
транзит вантажів» транзит вантажів -
перевезення транспортними засобами
транзиту транзитних вантажів під
митним контролем через територію
України між двома пунктами або в межах
одного пункту пропуску через державний
кордон України. При цьому учасниками
транзиту є вантажовласники та суб'єкти
підприємницької діяльності
(перевізники, порти, станції,
експедитори, морські агенти,
декларанти та інші), які у
встановленому порядку надають
(виконують) транзитні послуги (роботи).

Із системного аналізу наведених
правових норм вбачається, що послуги з
транзитного перевезення вантажів
здійснюються виключно територією
України між двома пунктами або в межах
одного пункту пропуску через державний
кордон України. Натомість, перевезення
вантажів автомобільним транспортом на
відрізку від пункту (місця) митного
оформлення товарів до пункту
призначення (доставки) за межами
державного кордону України, а також від
пункту їх відправлення (прийняття для
перевезення) за межами державного
кордону України до пункту (місця) їх
митного оформлення на території
України не можуть розглядатися як
транзитні перевезення через територію
України, а тому вони не можуть
враховуватись при визначенні обсягу
операцій, які звільнені від
оподаткування.

Суд приходить до висновку про те, що під
час проведення перевірки підприємця та
відповідно при визначенні обсягу
наданих ним послуг з перевезення
вантажів під митним режимом транзиту
територією України, службовою особою
безпідставно віднесене до обсягу
транзитних перевезень послуги
перевезення вантажів надані за межами
митної території України, зокрема з
пункту відправлення до пункту пропуску
митного органу, і аналогічно від пункту
пропуску митного органу до пункту
одержання за межами території України.

Судом належними та допустимими
доказами достовірно встановлено, що
викладені фактичні обставини, а також
правові норми, що регулюють спірні
правовідносини, свідчать про
помилковість розрахунків податкового
органу при визначенні сум ПДВ, які не
включаються до складу податкового
кредиту.

Суд констатує, що Мукачівська ОДПІ
дійшла протиправних висновків про
порушення п.200.1 ст.200 ПК України, чим
завищено суму бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість в декларації за грудень 2013
року на суму 18 тис. 809 гривень та
порушення п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.4 ст.198, пп.195.1.3
п.195.1 ст.195, п.197.8 ст.197, п.199.1, п. 199.2, п. 199.4
ст. 199 ПК України, чим занижено до сплати
в бюджет податок на додану вартість на
суму 235 тис. 872 гривень, в тому числі за
грудень 2013 року - 235 тис. 872 гривень.

За наведених обставин суд приходить до
переконання, що права та інтереси
позивача порушені та потребують
судового захисту, а відтак оскаржені
податкові повідомлення-рішення
підлягають визнанню протиправними та
скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України, а відтак
слід присудити понесені позивачем
документально підтверджені судові
витрати, у вигляді сплати судового
збору (платіжне доручення № 1883 від 23
травня 2014 року) у розмірі 487 (чотириста
сорок вісім) грн. 20 коп. до стягнення з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 9, 11, 70, 71, 86, 94, 160-163
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Уточнену позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 12.03.2014 року за
№ та від 17.04.2014 року за № -
задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області від 12.03.2014 року за №.

3.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області від 17.04.2014 року за №.

4.Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 понесені судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

5.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У випадках,
встановлених статтею 167 частиною 4
цього Кодексу десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Іванчулинець