Справа № 807/1802/14
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1802/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі Пирожук Н.П.,

за участю:

позивача: Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області - представник
Бокшан С.В,

відповідача: ОСОБА_2 - представник
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області до ОСОБА_2, яким
просить суд зобов'язати відповідача
виконати вимоги припису №622-П від 16.09.2013
року, усунути порушення будівельних
норм шляхом знесення частини житлового
будинку(проведеної реконструкції
власної квартири з добудовою) та
привести земельну ділянку у попередній
стан за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 02 липня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 07
липня 2014 року.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Закарпатській області звернулася до
Закарпатського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 про зобов'язання
виконати вимоги припису №622-П від 16.09.2013
року, усунути порушення будівельних
норм, шляхом знесення житлового
будинку (проведеної реконструкції
власної квартири з добудовою) та
привести земельну ділянку в
попередній стан за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.09.2013
року проведено позапланову перевірку,
складено акт, припис № 622-П від 16.09.2013
року чим повторно зафіксовано
самочинне виконання будівельних робіт
з реконструкції власної квартири з
добудовою за вищевказаною адресою.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 вимоги припису
не виконані у добровільному порядку, а
саме, правоустановчі документи на
реконструкцію не виготовлені,
Інспекція прийшла до висновку, що дана
реконструкція являється самочинним
будівництвом та підлягає знесенню або
демонтажу.

Відтак, відповідно до ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. У разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову
заперечив, в судовому засіданні
пояснив, що оскільки відповідачем
вживаються всі заходи для належного
оформлення вказаного будівництва, то в
задоволенні позову слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
16.09.2013 року головним державним
інспектором відділу контролю за
будівництвом об'єктів інспекції ДАБК в
Закарпатській області Лошак Ю.В. було
проведено позапланову перевірку, за
наслідками якої складено акт від 16.09.2013
р. (а.с.9). в якому зафіксовано, що ОСОБА_2
здійснив реконструкцію власної
квартири з добудовою без оформлення
дозвільних документів (а.с.9). На
підставі даного акту було винесено
припис № 622-П від 16.09.2013 року, яким
ОСОБА_2 було зобов'язано виготовити
правовстановлюючі документи на
вказане будівництво, а в разі
неможливості узаконення здійсненого
будівництва, привести земельну
ділянку у попередній стан (а.с.7).

Разом з цим суд приходить до
переконання про необґрунтованість
позову та відмову в його задоволенні,
виходячи з наступного.

При здійсненні перевірки, винесення
припису та звернення до суду позивач
керувався вимогами Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Так, згідно вимог ч.2 ст. 41
даного Закону- державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Згідно ч.4 ст. 41
даного Закону, посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 38 Закону
передбачено, що у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням. За рішенням суду
самочинно збудований об'єкт підлягає
знесенню в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, з
компенсацією витрат, пов'язаних із
знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) таке самочинне
будівництво.

При проведенні перевірок позивач
повинен керуватися Постановою КМУ від
23.05.2011 р., № 553 «Про затвердження
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю».
Так, згідно п. 21 даної Постанови
передбачено, що якщо суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта. У
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис. У разі відмови
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, від
отримання акта та припису, вони
надсилаються йому рекомендованим
листом з повідомленням.

Проте, як вбачається із акту перевірки
від 16.09.2013 р. (а.с.9) перевірка
проводилася без участі відповідача -
ОСОБА_2 В акті вказано, що така
проведена у присутності ОСОБА_5, яка не
являється власником об'єкту та не
уповноважена була бути представником
ОСОБА_2, відсутній підпис на даному
акті особи, що перевірялася та
відсутній запис про відмову від
підпису, що є порушенням вимог п. 21
Постанови КМУ від 23.05.2011 р., № 553 «Про
затвердження Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю».

Окрім цього у позивача відсутні докази
вручення вказаного припису №622-П від
16.09.2013 р., що унеможливлює його
виконання відповідачем та суперечить
вимогам п. 21 Постанови КМУ від 23.05.2011, №
553 «Про затвердження Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю», в
якій передбачено надсилання припису
рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно ч.1 ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що у разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
орган державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Отже, враховуючи відсутність
повідомлення про вручення вказаного
припису, відсутності в ньому строку
його виконання, відсутності підпису
ОСОБА_2 на акті перевірки від 16.09.2013 р.
або запису про таку відмову, суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 9, 11, 70, 71, 86, 94, 160-163
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні позовної заяви
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області до ОСОБА_2, яким
просить суд зобов'язати відповідача
виконати вимоги припису №622-П від 16.09.2013
року, усунути порушення будівельних
норм шляхом знесення частини житлового
будинку(проведеної реконструкції
власної квартири з добудовою) та
привести земельну ділянку у попередній
стан за адресою: АДРЕСА_1, - відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяЮ.Ю. Дору