Справа № 821/1315/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1315/13-а

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції:
Варняк С.О.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

при секретарі Івановій - Черноус К.І.

за участю представників:

апелянта - Бредінської І.А.,

позивача - Анікєєвої І.В. та Вдовиченко
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від
19.06.2013 року по справі за позовом
Державного підприємства "Херсонський
морський торгівельний порт" до
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря, 3-тя особа: Компанія "Дніпро Карго
Лімітед" про визнання протиправним та
скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2013 року Державне підприємство
"Херсонський морський торгівельний
порт" звернулось до суду з позовом до
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря, 3-тя особа: Компанія "Дніпро Карго
Лімітед" про визнання протиправним та
скасування рішень.

В обґрунтування позову зазначалося, що
з 28.01.2013 по 08.02.2013 Державною екологічною
інспекцією Північно-Західного регіону
Чорного моря проведено перевірку
державного підприємства «Херсонський
морський торговельний порт» та
складено Акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 28.01-08.02.2013. На
підставі акту перевірки Головним
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Чорного моря Лихачовим С.А. було
винесено оскаржувані рішення. Не
погоджуючись з висновками зазначеного
акту перевірки та виданими на його
підставі рішеннями та приписом,
позивач просив суд визнати
протиправним та скасувати зазначені
рішення, оскільки, на його думку вони
прийняті з порушенням норм чинного
законодавства.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.06.2013 року
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря від 13.03.2013 № 13/04 про тимчасову
заборону (зупинення) господарської
діяльності державного підприємства
«Херсонський морський торговельний
порт» пов'язану з утворенням відходів,
розташованого за адресою: Херсонська
обл., Суворовський район, проспект
Ушакова, 4. Визнано протиправним та
скасовано рішення Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря від 13.03.2013 № 15/04 про
тимчасову заборону (зупинення)
діяльності державного підприємства
«Херсонський морський торговельний
порт» з експлуатації стаціонарних
джерел викиду (фарбувальної камери та
сушильної камери в районі
ремонтно-будівельного цеху (РБЦ),
перевантаження шроту соняшника за
технологіями судно-судно на причалі № 5
та автотранспорт - відкритий склад на
причалі № 2, обробка виробів пластмаси
в портових майстернях на
металообробному (токарному) верстаті,
експлуатація зварювального посту та
заточувального верстату з двома
абразивними кругами (діаметр по 500 мм
кожний) біля котельні під навісом,
розвантажувальні роботи сипучих
вантажів з автомобільного транспорту в
складському приміщені «Дніпро Карго»),
розташованого за адресою: Херсонська
обл., м. Херсон, Суворовський
район, проспект Ушакова, 4. Визнано
протиправними та скасовано пункти 3, 4, 5,
абзац 2 пункту 10, пункти 13, 14 припису
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря від 15.02.2013 № 6.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Державна
екологічна інспекція
Північно-Західного регіону Чорного
моря в апеляційній скарзі зазначає про
невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції було вірно
встановлено, що з 28.01.2013 р. по 08.02.2013 р.
Державною екологічною інспекцією
Північно-Західного регіону Чорного
моря проведено перевірку державного
підприємства «Херсонський морський
торговельний порт» та складено акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 28.01-08.02.2013 р.

На підставі акту перевірки Головним
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Чорного моря Лихачовим С.А. було
винесено оскаржувані рішення, а саме:

- рішення від 13.03.2013 № 13/04 про тимчасову
заборону (зупинення) господарської
діяльності Державного підприємства
«Херсонський морський торговельний
порт», пов'язану з утворенням відходів,
розташованого за адресою: Херсонська
обл., Суворовський район, проспект
Ушакова, 4;

- рішення від 13.03.2013 № 15/04 про тимчасову
заборону (зупинення) діяльності
Державного підприємства «Херсонський
морський торговельний порт» з
експлуатації стаціонарних джерел
викиду (фарбувальної камери та
сушильної камери в районі
ремонтно-будівельного цеху (РБЦ),
перевантаження шроту соняшника за
технологіями судно-судно на причалі № 5
та автотранспорт - відкритий склад на
причалі № 2, обробка виробів пластмаси
в портових майстернях на
металообробному (токарному) верстаті,
експлуатація зварювального посту та
заточувального верстату з двома
абразивними кругами (діаметр по 500 мм
кожний) біля котельні під навісом,
розвантажувальні роботи сипучих
вантажів з автомобільного транспорту в
складському приміщені «Дніпро Карго»),
розташованого за адресою: Херсонська
обл., м. Херсон, Суворовський район,
проспект Ушакова, 4;

- припис від 15.02.2013 № 6.

Щодо протиправності рішення від 13.03.2013
№ 15/04 слід зазначити наступне.

Фарбувальна камера, що розташована в
районі ремонтно-будівельного цеху (РБЦ)
експлуатуються згідно дозволу №
-129 на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря виданого
Державним управлінням з охорони
навколишнього природного середовища в
Херсонській області, та має присвоєний
номер джерела викиду 6013 (Пост
фарбування). Викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
зазначеного джерела відбуваються у
межах санітарно-захисної зони
підприємства. Перевіркою встановлено
лише один (інших постів фарбування не
виявлено) пост фарбування у районі
цеху, тим самим викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
зазначеного джерела здійснюється
відповідно до вимог діючого
законодавства, а саме, на підставі
Дозволу (Додатки 1, 6).

Відносно зауважень щодо
перевантаження 28 лютого 2013 року шроту
соняшника на причалі № 5. По - перше, як
зазначено в акті перевірки, перевірка
була проведена у період з 28 січня по 08
лютого 2013 року, ти самим, ствердження
щодо встановлення факту
перевантаження 28 лютого 2013 року шроту
соняшника на причалі № 5 не є
достовірними та такими, що не можна
братися до уваги. По-друге, у акті
перевірки не зазначено з якого судна та
на яке відбувалось перевантаження.
Відповідно до наданої довідки
диспетчером порту про обробку суден на
причалах порту у період січень-квітень
2013 року та довідки начальника
вантажного району (Додаток 2) зазначено,
що у період проведення перевірки шрот
соняшника перевантажувався на причалі
№ 4 (судно «ANNALISA»), На причалі № 5 шрот
соняшника не перевантажувався.
Фахівцями ДЕІ ПЗРЧМ додаткових
доказів, отримання яких визначено
Положенням про морські екологічні
інспекції, затверджене наказом
Мінприроди України 04.11.2011р. N 429 та
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 25 листопада 2011р. на N
1348/20086, щодо порушення вимог
природоохоронного законодавства в
частині охорони атмосферного повітря
із зазначеного питання, окрім акту
перевірки, який до речі Портом було
підписано із зауваженнями, не
представлено. Перевантаження шроту
соняшника на причалі № 4
передбачено проектною документацією
на викиди та діючим Дозволом (джерела №
6097, 6099, 6100 - підпункти 2.7.14 - 2.7.16 пункту 2.7
Умови до неорганізованих джерел)
(Додатки 3. 4).

Зауваження щодо порушень вимог
природоохоронного законодавства при
перевантаженні 29 лютого 2013р. на причалі
№ 2 шроту соняшника по технології
автотранспорт - відкритий склад є
безпідставними у зв'язку з наступним..

У лютому місяці 2013 року налічувалося
лише 28 днів у календарі , а отже 29 лютого
2013р. на причалі № 2 шрот соняшника не
міг перевантажуватися.

В документах, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами Порту (основного майданчика)
враховано обсяг викидів суспендованих
твердих частинок, недиференційованих
за складом від неорганізованого
джерела викиду № 6077 (накопичувальна
ємність, причал №2) (Додаток 5 стр.6) та у
пункті 2.7.14 Дозволу встановлено вимоги
до викидів із зазначеного джерела.
Умовами дозволу до технологічного
процесу також встановлено, що операції
з перевантаження вантажів необхідно
здійснювати у суворій відповідності з
затвердженими робочими технологічними
картами (РТК) або тимчасовими
технологічними інструкціями
перевантаження (ТТІП).

Операція з перевантаження шроту
соняшника на причалі № 2 відбувалась
згідно розробленої
робочо-технологічної картки (надалі -
РТК) № Н-29 «Перевантаження зернових і
кормових вантажів на причалах 2-4» та
відповідного «Оповіщення про зміни» №1
до РТК, узгодженої листом
Держекоінспекції з ОДПЗРЧМ від 19.05.2009р.
№ 1712/05 (копії яких були надані
перевіряючим).

Слід зазначити, що РТК розробляється
відповідно до вимог п. 1.23 РД 31.82.03-75
«Правила безпеки праці в морських
портах» для дотримання, насамперед,
вимог з охорони праці, а не вимог
природоохоронного законодавства. Слід
зазначити, що діяльність порту з
перевантаження вантажів полягає у
накопиченні на власній території
суднової партії вантажу та
оперативного (економічного) проведення
його перевантаження з максимально
можливим збереженням якості вантажу та
мінімізації його втрат. Відповідно до
цих цілей й розробляється РТК. Жодним
нормативно-правовим актом не визначено
поняття «накопичувальна ємність» та
вимог яка саме вона повинна бути. Не
можна стверджувати що оперативний
майданчик (відкритий склад) для
накопичення суднової партії вантажу,
який має тверде і рівне покриття, а
також огорожу (бетонні блоки) висотою 0,6
м, з якого до речі проводилося
перевантаження шроту соняшника на
причалі № 2, не є накопичувальною
ємністю.

Отже, перевантаження шроту соняшника
на причалі № 2 відбувалось згідно
вищезазначеної робочо-технологічної
картки (п. 8.15) та відповідно до вимог
Дозволу.

Заточний верстат з двома абразивними
кругами 300 мм (у акті перевірки - по 500 мм,
на підприємстві відсутні даного виду
устаткування) (джерело № 6028. підпункт
2.7.3 пункту 2.7 Умови до неорганізованих
джерел) (Додаток 5 стор.4; Додаток 8)

Металообробні верстати у портових
майстернях (джерело № 6020)
експлуатуються відповідно Дозволу
(підпункт 2.7.3 пункту 2.7 Умови до
неорганізованих джерел). Обробка
виробів з пластмаси на металообробних
верстатах не передбачено
технологічним процесом, тому дане
обладнання не придатне для обробки
матеріалів з пластмаси.

Розвантажувальні роботи сипучих
вантажів з автомобільного транспорту в
складському приміщені «Дніпро Карго»
здійснюється згідно п. 3 діючої РТК №
Н-11.01, узгодженої Державною екологічною
інспекцією з охорони довкілля
північно-західного регіону Чорного
моря. Крім того зазначенні роботи
виконуються на підставі діючого
дозволу №-129 на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря виданого Державним
управлінням з охорони навколишнього
природного середовища в Херсонській
області.

Стосовно розвантажувальних робіт
сипучих вантажів в складському
приміщені «Дніпро Карго» слід
зазначити, що ні у акті перевірки, а ні у
рішенні про призупинку не
конкретизовано в якому із трьох
складських приміщень (джерела №№ 6134,
6135, 6136) (Додаток 5 стр.7) відбувались
розвантажувальні роботи, тим самим не
визначено, у якому саме складі
призупинено зазначена діяльність.

Слід також зауважити, що у рішенні про
призупинення збитки, заподіяні
навколишньому середовищу не
розраховувалися, шкода не заподіяна,
отже, забруднення довкілля не
відбулося.

З огляду на викладене, рішення від
13.03.2013 № 15/04 не може вважатися законним
та обґрунтованим, тому судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо його і скасування.

Стосовно рішення від 13.03.2013 № 13/04 судова
колегія прийшла наступних висновків.

Відповідно до змісту оскарженого
рішення відповідача, під час
проведення планової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України Державне
підприємство «Херсонський морський
торговельний порт», здійснює
господарську діяльність без наявності
дозволу, отримання якого передбачено
діючим законодавством, а саме:
відсутній Дозвіл на розміщення
небезпечних відходів у 2013 році (лампи
люмінесцентні та відходи, які містять
ртуть інші зіпсовані або
відпрацьовані; батареї свинцеві
зіпсовані або відпрацьовані; матеріали
обтиральні зіпсовані, відпрацьовані чи
забруднені; масла та мастила моторні,
трансмісійні інші зіпсовані або
відпрацьовані; голки медичні зіпсовані
або використані, обладнання та
інструменти медичні одноразові
зіпсовані або використані) та Ліміт на
утворення та розміщення відходів на 2013
рік.

Проте, висновки відповідача
спростовуються наявністю у ДП «ХМТП»
наступних документів, підтверджуючих
правомірність здійснення
господарських операцій:

- лімітів на утворення та розміщення
відходів на 2013 рік, які погоджені
начальником Держуправління охорони
навколишнього природного середовища в
Херсонській області від 16.01.2013 та
затверджені Головою Херсонської
обласної державної адміністрації від
18.01.2013;

- дозволу на розміщення відходів у 2013
році виданий державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Херсонській області від
18.08.2012 №07-11/8-3135;

Перелік документів згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 №
1218, необхідний для отримання лімітів на
утворення та розміщення небезпечних
відходів, таких як лампи люмінесцентні
та відходи, що містять ртуть інші
зіпсовані або відпрацьовані, батареї
свинцеві або відпрацьовані, матеріали
обтиральні зіпсовані, відпрацьовані чи
забруднені, масла та мастила моторні,
трансмісійні інші або відпрацьовані,
голки медичні зіпсовані або
використані, обладнання та інструменти
медичні одноразові зіпсовані або
використані, на 2013 рік надіслані
листом ДП «ХМТП» від 18.07.2012 № 05-23/13 на
адресу Міністерства екології та
природних ресурсів України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» від 06.09.2005 №
2806-IV принцип мовчазної згоди - принцип,
згідно з яким суб'єкт господарювання
набуває право на провадження певних
дій щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності без отримання відповідного
документа дозвільного характеру, за
умови якщо суб'єктом господарювання
або уповноваженою ним особою подано в
установленому порядку заяву та
документи в повному обсязі, але у
встановлений законом строк документ
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі не видано або не
направлено.

Згідно постанови КМУ від 27 січня 2010 р. N
77 визначено, що в разі ненадання у
визначений законом строк суб'єкту
господарювання документа дозвільного
характеру або рішення про відмову у
його видачі суб'єкт господарювання має
право провадити певні дії щодо
здійснення господарської діяльності
або видів господарської діяльності без
одержання документа дозвільного
характеру через 10 робочих днів з дня
закінчення строку, встановленого для
видачі документа дозвільного
характеру або прийняття рішення про
відмову в його видачі, на підставі
копії опису прийнятих документів з
відміткою про дату їх прийняття.

З огляду на викладене, рішення від
13.03.2013 № 13/04 не може вважатися законним
та обґрунтованим.

Стосовно рішення від № 6 від 15.02.2013 р.
судова колегія вважає зазначити
наступне.

Згідно з п. 3 Припису від 15.02.2013р. № 6
позивачу необхідно отримати висновок
Державної екологічної експертизи щодо
експлуатації АЗС ДП«ХМТП».

Проте, відповідно зі ст. 7 Закону
України «Про екологічну експертизу»
об'єктами екологічної експертизи є
проекти законодавчих та інших
нормативно-правових актів,
документації по впровадженню нової
техніки, технологій, матеріалів,
речовин, продукції генетично
модифікованих організмів, реалізація
яких може призвести до порушення
екологічних нормативів, негативного
впливу на стан навколишнього
природного середовища.

В той же час, з дати введення в
експлуатацію технологію роботи АЗС
змінено не було. Таким чином, АЗС № 1 не
є об'єктом екологічної експертизи, а
отже отримання висновку Державної
екологічної експертизи не є
необхідним.

Щодо вимог п. 4 Припису від 15.02.2013р. № 6
відносно необхідності отримання
висновку Державної екологічної
експертизи щодо експлуатації
зернового комплексу на причалі № 6 з
використанням технологічного
обладнання (конвеєрні лінії, норії,
склади, станція розвантаження вагонів
(СРВ), станція розвантаження
автомобілів (СРА), устаткування, яке
обладнане газоочисними установками)
судом встановлено.

ДП «ХМТП» надав до суду висновки
Державної екологічної експертизи на
техніко-економічне обґрунтування (ТЕО)
інвестицій технічного переозброєння
перевантажувального комплексу на
причалі № 6 ДП «ХМТП», надані Державною
інспекцією охорони Чорного моря від
12.08.1998 року, РТК перевантаження № Н-11.01,
яка погоджена Держекоінспекцією у 2006
році.

Щодо вимог п. 5 Припису від 15.02.2013р. № 6
відносно необхідності отримання
висновку Державної екологічної
експертизи щодо експлуатації
сміттєспалювальної печі у Затоні № 2
судом встановлено.

Згідно зі ст. 7. Закону України «Про
екологічну експертизу» об'єктами
екологічної експертизи є проекти
законодавчих та інших
нормативно-правових актів,
документації по впровадженню нової
техніки, технологій, матеріалів,
речовин, продукції генетично
модифікованих організмів, реалізація
яких може призвести до порушення
екологічних нормативів, негативного
впливу на стан навколишнього
природного середовища.

З дати введення в експлуатацію (з 1978 р.)
технологію роботи змінено не було.
Таким чином, сміттєспалювальна пічка
не є об'єктом екологічної експертизи.

Відповідно до абзацу 2 п.10 Припису від
15.02.2013р. № 6 необхідно розробити та
погодити в установленому
законодавством порядку реєстрову
картку об'єктів оброблення відходів по
формі № 2 (сміттєвоспалювальна піч).
Проте, судом досліджені розроблені
реєстрові карти об'єкта утворення
відходів (ОУВ) по формі № 1 та формі № 2,
погоджені 21.06.2000р. начальником
Держуправління екологічної безпеки в
Херсонській області, Головним
Державним санітарним лікарем
облсанепідемстанції, з присвоєним
реєстраційним номером №4.

Щодо вимог п. 13 Припису від 15.02.2013р. № 6
щодо необхідності розробки та
погодження в установленому
законодавством порядку паспортів ГОУ,
інструкцій з експлуатації ГОУ, актів
технічного огляду судом встановлено.
Визначити викиди забруднюючих речовин
на джерелах викидів №№ 3,4 обладнаних
ГОУ за допомогою інструментальних
вимірювань неможливо, через
конструктивні особливості обладнання,
викид суспендованих твердих часток
визначається розрахунковим методом.

Згідно п. 2.2.7 «Правил технічної
експлуатації установок очистки газу»
затверджених наказом від 06.02.2009 р. № 52
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища, результати
перевірки ефективності роботи ГОУ
оформлюються актом перевірки
відповідності фактичних параметрів
роботи установки очистки газу
проектним на джерелі викиду. Оскільки
перевірити ефективність роботи ГОУ на
джерелах викиду №№ 3, 4 на
відповідність фактичних параметрів
неможливо, то паспорти на них не
розробляються.

Крім того, інструкції з експлуатації
ГОУ на джерелах викидів №№3,4
розроблені та затверджені ДП «ХМТП», а
акти перевірки технічного стану ГОУ на
джерелах викидів №№3,4 за результатами
технічного огляду складаються два рази
на рік.

Щодо п. 14 Припису від 15.02.2013р. № 6
відносно необхідності розробки та
погодження в установленому
законодавством порядку паспортів ГОУ
на джерелах 10, 7, 5, 2, 1, 18, 17, 19, 41, 133 судом
встановлено, що експлуатація ГОУ на
джерелі викиду № 41 здійснюється
відповідно Паспорту установки ГОУ
розробленого ДП «ХМТП» згідно «Правил
експлуатації установок очистки газу»,
затверджених наказом Мінприроди № 52
від 06.02.2009. Вказаний Паспорт був
погоджений Державною екологічною
інспекцією Північно-Західного регіону
Чорного моря (лист від 14.12.12р. № 4972/04);
експлуатація ГОУ на джерелах викиду
№№ 1, 2, 5, 7, 10, 18, 17, 19, 133 здійснюється
відповідно Паспортів установок ГОУ,
розроблених ДП «ХМТП» згідно «Правил
експлуатації установок очистки газу»,
затверджених наказом Мінприроди № 52
від 06.02.2009. Зазначені паспорти були
направлені листами від 02.01.2013 № 05-21/1,
від 03.01.2013 № 05-21/2 та від 04.01.2013 № 05-21/3 на
реєстрацію до Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря.

Таким чином, висновки, викладені в
приписі є невмотивованими,
бездоказовими та надуманими, не
містять жодних вказівок про те, яких
саме конкретно положень відповідної
статті (пунктів) не дотримано
позивачем.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря - залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 19.06.2013 року -
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та
підписано 01.07.2014 р.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.