Справа № 813/4019/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/4019/14
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді
секретаря судового засідання
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Прокурора Галицького району м. Львова в
інтересах держави в особі Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
Прокурор Галицького району м. Львова
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 з вимогою стягнути штрафні
санкції в розмірі 1700,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що підставою для
застосування фінансових санкцій було
самовільне встановлення відповідачем
спеціальної конструкції зовнішньої
реклами без погодження з органами
місцевого самоврядування. Оскільки
рішення про накладення фінансових
санкцій відповідач не оскаржив та у
встановлені законом строки не виконав,
прокурор звернувся з зазначеним
позовом до суду.

Представник прокуратури в судовому
засіданні позов підтримав, просив
стягнути з відповідача нарахований
згідно з рішенням Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Львівській
області штраф.

Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві та долучених до
матеріалів справи письмових доказів,
просить позов задовольнити.

Відповідач заперечень на позов не
надав, явки повноважного представника
в судове засідання не забезпечив. Суд
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи з його участю та реалізації ним
права судового захисту своїх прав та
інтересів, а тому вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача відповідно до положень ст.
128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та прокурора, дослідивши
докази, якими обґрунтовуються позовні
вимоги, дійшов висновку, що позов слід
задовольнити, мотивуючи це наступним.

Відносини, пов'язані з виробництвом,
розповсюдженням та споживанням
реклами на території України регулює
Закон України "Про рекламу" № 270/96-ВР від
03.07.1996 року.

Відповідно до ст. 16 цього Закону
розміщення зовнішньої реклами у
населених пунктах проводиться на
підставі дозволів, що надаються
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, а поза межами
населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

З долучених до матеріалів справи
документів судом встановлено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(надалі - відповідач, ФОП ОСОБА_2) в
порушення вимог пункту 1 частини 1
статті 16 Закону України "Про рекламу"
самовільно встановив спеціальну
конструкцію зовнішньої реклами на
фасаді будинку по АДРЕСА_1.

Департаментом економічної політики
Львівської міської ради надіслано
відповідачу вимогу № 23/Р-3-3950 від
25.12.2013р. про усунення самовільного
розміщення реклами, надано термін на
усунення вказаного правопорушення до
04.01.2014р. та зобов'язано письмово
інформувати про виконання вимоги КП
"Адміністративно-технічне управління",
відповідно до положень п.9.4 Правил
розміщення зовнішньої реклами у м.
Львові.

Відповідач не виконав вимогу 23/Р-3-3950
від 25.12.2013р., а тому Департамент
економічної політики Львівської
міської ради направив на ім'я
начальника Держспоживінспекції у
Львівській області подання № 23/Р-3-180
від 24.01.2014р. про порушення ФОП ОСОБА_2
вимог Закону України "Про рекламу".

Статтею 26 вказаного Закону
передбачено, що контроль за
дотриманням законодавства України про
рекламу щодо захисту прав споживачів
реклами у межах своїх повноважень
здійснює спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів.

Функції державного контролю за
дотриманням законодавства про рекламу
у Львівській області здійснює
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Львівській області, яка
наділена повноваженнями по
застосуванню до порушників
законодавства фінансових санкцій,
передбачених Законом України "Про
рекламу".

Відповідно до вимог частини 2 статті 26
Закону України "Про рекламу", на вимогу
органів державної влади, на які
покладено контроль за дотриманням
законодавства про рекламу,
рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні чи письмові
пояснення, відео - та звукозаписи, а
також іншу інформацію, необхідну для
здійснення ними повноважень щодо
контролю.

Листом від 10.02.2014р. за № 0412 Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області запропонувала
відповідачу в строк до 04.03.2014р. надати
інформацію про вартість розміщеної
реклами, розповсюдженої з порушенням
вимог рекламного законодавства та
пояснення по факту розміщення
рекламних конструкцій з порушенням
вимог Закону України "Про рекламу".

Судом встановлено, що відповідач
відомостей, вказаних у листі від
10.02.2014р. за № 0412 не надав.

Відповідно до положень пункту 2 частини
2 статті 26 Закону України "Про рекламу",
органи державної влади зобов'язані
повідомляти рекламодавців, виробників
та розповсюджувачів реклами про
розгляд справ про порушення ними
законодавства про рекламу не пізніш як
за три дні до такого розгляду, а у
невідкладних випадках - не пізніш як за
один день.

Так, на виконання вказаних вимог Закону
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області листом
від 10.02.2014р. за № 0412 повідомлено
відповідача про розгляд справи про
порушення законодавства про рекламу.

Відповідач на засідання по розгляду
справи не з'явився.

Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу встановлена
статтею 27 Закону України "Про рекламу",
відповідно до якої особи, винні у
порушенні законодавства про рекламу,
несуть дисциплінарну,
цивільно-правову, адміністративну та
кримінальну відповідальність
відповідно до закону. Відповідальність
за порушення законодавства про рекламу
несуть рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами.

Відповідно до частини 4 цієї статті,
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
за поданням органів державної влади,
зазначених у статті 26 цього Закону, або
самостійно у випадках, передбачених
цією статтею, крім тих, які віднесено
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на рекламодавців за вчинення
дій, передбачених пунктом 1 частини
другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами.

За наслідками засідання по справі про
порушення законодавства про рекламу
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Львівській області
складено протокол № 0070 від 25.03.2014р. та
прийнято рішення № 0070 від 25.03.2014р.,
згідно з яким, за самовільне розміщення
зовнішньої реклами у населеному пункті
без погодження з органами місцевого
самоврядування, що є порушенням вимог
пункту 1 частини 1 статті 16 Закону
України "Про рекламу" та у зв'язку з
ненаданням відповідачем інформації
щодо вартості розповсюдженої реклами,
на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі
1 700,00 грн. та зобов'язано сплатити штраф
у зазначеному розмірі в бюджет м.
Львова.

Рішення № 0070 від 25.03.2014р. про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу та протокол № 0070 від 25.03.2014р.
надіслано відповідачу листом №0919 від
26.03.2014р.

У відповідності до частини 11 статті 27
Закону України "Про рекламу" рішення у
справах про порушення законодавства
про рекламу можуть бути оскаржені до
суду.

Вказане рішення та дії Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області відповідач в
судовому порядку не оскаржував та
штрафних санкцій, визначених йому
таким рішенням, до бюджету не сплатив.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідачем доказів сплати штрафу
суду не подано.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи, а отже
підлягають задоволенню.

Оскільки, в позовній заяві не вказано в
чию користь необхідно стягнути суму
штрафу, суд вважає за необхідне в
резолютивній частині постанови
зазначити про стягнення суми штрафу в
користь Державного бюджету Галицького
району м.Львова, так як саме такий
одержувач платежу вказаний у рішенні
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області № 0070
від 25.03.2014р.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст.94 КАС України, зокрема,
частин 2 та 3, судові витрати у формі
судового збору, з відповідача не
належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 86, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_1, юридична
адреса: АДРЕСА_2) до Державного бюджету
Галицького району м.Львова 1700 (одну
тисячу сімсот) гривень 00 коп. штрафу за
порушення законодавства про рекламу.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14 липня 2014 року.