Справа № 826/13332/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/800/9835/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Кочана В.М.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Васт-Транс" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 4 вересня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
,,Васт-Транс" до управління
Укртрансінспекції у Київській області,
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, заступника
Голови Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті Рак
Геннадія Леонідовича про скасування
постанови, встановлення відсутності
компетенції, визнання протиправними
рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
,,Васт-Транс" звернулося до суду з
позовом до управління
Укртрансінспекції у Київській області,
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті, заступника
Голови Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті Рак
Геннадія Леонідовича про скасування
постанови, встановлення відсутності
компетенції, визнання протиправними
рішення. Просило скасувати постанову
про застосування фінансових санкцій №
000616 від 27 червня 2013 року, визнати
відсутність компетенції
Укртрансінспекції у Київській області
з розгляду справи про накладення
адміністративно-господарських штрафів
за порушення, зазначені у статті 60
Закону України ,,Про автомобільний
транспорт", визнати протиправним
рішення заступника голови Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті Рака Геннадія
Леонідовича з відмови у задоволенні
скарги.

Постановою Окружного
адміністративного суду від 4 вересня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, а постанову
першої інстанції - без змін.

У касаційній скарзі позивач, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанції порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та ухвалити
нове судове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, у
межах, визначених ст. 220 КАС України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 8 травня 2013 року
посадовими особами, а саме старшими
державними інспекторами ВДК
Управління Укртрансінспекції у
Тернопільській області Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті Якубовським О.О.
та Петровим В.І., під час проведення
рейдової перевірки на посту ДАІ в
Підволочиському районі Тернопільської
області було зупинено та проведено
перевірку транспортного засобу Daimler-benz
954.03 номер НОМЕР_1, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_2, що належить ТОВ
«Васт-Транс», під керуванням водія
ОСОБА_5

Під час перевірки виявлено порушення
вимог наказу Мінтрансзв'язку № 340 від 7
червня 2010 року, у тому числі порушення,
відповідальність за яке передбачена
статтею 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», про що
складено Акт № 09 6770 від 08.05.2013 року
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом.

Із вищезазначеного Акту слідує, що
порушення водія полягало у тому, що він
за 11 - 12 квітня 2013 року працював 11 год. 15
хв. без перерви чим порушив вимоги
Наказу Мінтрансзв'язку № 340 від 7 червня
2010 року та допустив порушення режиму
роботи та відпочинку водія (абзац 8
частини 1 статті 60 Закону України ,,Про
автомобільний транспорт".

27 червня 2013 року за допущене
правопорушення в.о. начальника
Управління Уктрансінспекції у
Київській області Г.А.Сазоновим до ТОВ
«Васт Транс» постановою № 000616
застосовано фінансову санкцію у
розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даною постановою ТОВ
«Васт-Транс» подало скаргу № 77 від 5
липня 2013 року до Державної інспекції
України з безпеки на наземному
транспорті, в якій постанову про
застосування фінансових санкцій від 27
червня 2013 року вважало незаконною з тих
підстав, що розглядати справи про
накладення
адміністративно-господарських штрафів
за порушення, зазначені у статті 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» мають право посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті. Постанова про накладення
штрафу винесена посадовою особою
управління Укртрансінспекції у
Київській області, що є територіальним
органом Державної інспекції з безпеки
на наземному транспорті, а отже
неповноважною особою. Крім того, в
скарзі зауважено про відсутність в
матеріалах справи належних доказів, що
мало місце порушення вимог
законодавства. З урахуванням
викладено, ТОВ «Вест-Транс» просило
скасувати дану постанову.

Державна інспекція України з безпеки
на наземному транспорті розглянула
скаргу та листом №4106/8/15-13 від 30.07.2013 р.
за підписом Заступника Голови
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті Рака Г.Л.,
направила відповідь якою залишила без
змін постанову про застосування
фінансових санкцій від 27 червня 2013 року
№ 000616, повідомивши одночасно про
можливість оскарження даної відповіді
у судовому порядку.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» рейдові
перевірки дотримання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт проводяться в будь-який час
на окремо визначених ділянках дороги,
під час яких перевіряється, зокрема,
додержання водієм режиму праці та
відпочинку.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
водій транспортного засобу
зобов'язаний дотримуватися
визначеного режиму праці та
відпочинку.

Особливості регулювання робочого часу
та часу відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів та порядок його
обліку встановлені Положенням про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженим Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 7
червня 2010 № 340, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 14 вересня
2010 року за № 811/18106.

Згідно пункту 21 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 8
листопада 2006 року № 1567, у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3 (далі -
Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567,
справа про порушення розглядається в
органі державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення.

Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що
органами державного контролю на
автомобільному транспорті (далі -
органи державного контролю) є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

За наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій, яка оформляється
згідно з додатком 5 (пунктом 27 Порядку №
1567).

Отже, із вищезазначеного слідує, що
керівник управління Укртрансінспекції
у Київській області мав право виносити
постанову про накладення штрафу за
порушення законодавства у сфері
автомобільних перевезень.

Не заслуговують на увагу твердження
скаржника про те, що акт перевірки
працівником позивача не підписувався,
оскільки працівник на прізвище ОСОБА_5
не працює на даному підприємстві з
наступних підстав.

Як видно із акту перевірки у графі
,,Водій транспортного засобу" зазначено
,,ОСОБА_5", однак із змісту
зазначеного акту видно, що сам акт було
складено на водія ОСОБА_5. Крім того, у
акті зазначено посвідчення водія
НОМЕР_3 за яким можливо ідентифікувати
особу водія.

Твердження скаржника у касаційній
скарзі, що водій безперервно працював 5
годин 20 хвилин, а не 11 год. 15 хв.
спростовується даними повіреного
тахографа, відповідно до яких водій за
11 -12 квітня 2013 року працював 11 год. 15 хв.
без перерви.

Крім того, не можна брати до уваги копію
подорожнього листа № 229, оскільки
останній містить виправлення та
дописки щодо маршруту руху та
повернення у гараж.

Також не заслуговує на увагу
твердження позивача про те, що у разі
порушення водієм режиму праці та
відпочинку та вимог безпеки при
наданні послуг з перевезення пасажирів
чи вантажів автомобільним транспортом,
складається протокол про
адміністративне правопорушення
стосовно водія, розглядається справа
про адміністративне правопорушення і у
разі наявності підстав водій
визнається винним та притягується до
відповідальності за порушення
встановленого режиму праці та
відпочинку водіїв, і лише у за
наявності у діях водія
адміністративного правопорушення є
можливим притягнути до
відповідальності підприємство на
якому працює даний водій за порушення
водієм режимів праці та відпочинку на
підставі абзацу 8 частини 1 статті 60
Закону України ,,Про автомобільний
транспорт".

Оскільки, статтею 60 Закону України ,,Про
автомобільний транспорт" за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт передбачено застосування до
автомобільних перевізників
адміністративно-господарських
штрафів, якими згідно із статтею 241
Господарського кодексу України є
грошова сума, що сплачується суб'єктом
господарювання до відповідного
бюджету у разі порушення ним
встановлених правил здійснення
господарської діяльності, а статтею 27
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що штраф є
грошовим стягненням, що накладається
на громадян і посадових осіб за
адміністративні правопорушення у
випадках і розмірі, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України.

Отже, колегія суддів зазначає, що у
даному випадку необхідно розрізняти
суб'єкта відповідальності за
адміністративне правопорушення
передбачене Кодексом України про
адміністративні правопорушення, якими
є громадянин і посадова особа та за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, яким є
суб'єкт господарювання.

Зважаючи на те, що у статті 60 Закону
України ,,Про автомобільний транспорт"
мова йде саме про автомобільних
перевізників, які є суб'єктами
господарювання то колегія суддів
доходить висновку, що дані норми мають
пріоритет у застосуванні, оскільки
застосовуються щодо спеціального
суб'єкта, яким є позивач та за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт.

Враховуючи те, що посилання позивача в
касаційній скарзі на порушення судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
не знайшли свого підтвердження при
розгляді даної справи, а судами повно
та всебічно перевірені надані
сторонами докази, дана їм належна
оцінка у рішеннях, які належним чином
мотивовані і за своїм змістом та формою
відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону, касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
,,Васт-Транс" залишити без задоволення,
а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
4 вересня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2013 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Васт-Транс" до
управління Укртрансінспекції у
Київській області, Державної інспекції
України з безпеки на наземному
транспорті, заступника Голови
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті Рак Геннадія
Леонідовича про скасування постанови,
встановлення відсутності компетенції,
визнання протиправними рішення - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.В. Ліпський

Судді
В.М. Кочан

Ю.К. Черпак